АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/1746/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1703/18Головуючий у 1-й інстанції Омельченко І. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С.Б.

Суддів Прядкіної О.В., Хіль Л.М.

за участю секретаря: Кальник А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві у режимі відеоконференції з Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 13 листопада 2014 року, ухваленого у складі головуючого судді Омельченко І.І.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2014 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться по вул. Московська 42/2 (бувша Московська, 34) в м. Кобеляки Полтавської області, в порядку спадкування за законом після померлої 27 травня 2013 року рідної сестри ОСОБА_4.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 13 листопада 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться по вул. Московська 42/2 (бувша Московська, 34) в м. Кобеляки Полтавської області, що складається в цілому: з житлового будинку глинобитного обл. цементною плиткою, загальною площею 52,4 кв. м., житловою площею 33,8 кв. м., зазначеного на плані під літерою «А, а, а1», літньої кухні 2Б», гаража літ. «б1», навісу літ. «бн», навісу літ. «бн1», погребу літ. «В», огорожі літ. «№ 1-3», вбиральні літ. «Г», вимощення літ «І», після померлої 27.05.2013 року ОСОБА_4, який остання успадкувала згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Кобеляцькою ДНК від 24.06.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1361, після померлої 17.03.2010 року ОСОБА_5 , який належав їй згідно договору дарування від 26.06.1975 року ,посвідченого Кобеляцькою ДНК за р. № 1229, зареєстрованого КП «Кременчуцьке МБТІ», правонаступником якого є КП «Кобеляцьке БТІ», в реєстровій книзі № 13 під № 1977, та згідно свідоцтва про право на спадщину від 02.10.2007 року, виданого Кобеляцькою ДНК Полтавської області за р. № 3763, зареєстрованого КП «Кобеляцьке БТІ» в реєстровій книзі № 13 під № 1977.

З вказаним рішенням не погодилась відповідач ОСОБА_2 та подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_4 На час відкриття спадщини вона була зареєстрована з матірю за однією адресою, але постійно проживала в м. Івано-Франківськ, проте вважає, що фактично прийняла спадщину згідно частини третьої статті 1268 ЦК України. Також вказує, що після смерті матері позивач перешкоджав їй у користуванні частиною будинку, яка належала її матері ОСОБА_4

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_3 заперечує доводи скарги та просить рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно пункту першому частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Судом встановлено, що 27 травня 2013 року померла ОСОБА_4, внаслідок чого відкрилася спадщина на 1/3 частку житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Московська 42/2 (бувша Московська, 34) в м. Кобеляки Полтавської області, яка належала їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Кобеляцькою ДНК від 24 червня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1361, після померлої 17 березня 2010 року ОСОБА_5.

09 вересня 2013 року позивач ОСОБА_3 у встановлений шестимісячний строк подав до Кобеляцької державної нотаріальної контори Полтавської області заяву про прийняття спадщини після померлої сестри ОСОБА_4

Постановою державного нотаріуса Кобеляцької державної нотаріальної контори Полтавської області ОСОБА_6 від 13 серпня 2014 року за № 955/01-30 відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності спадкодавця на спадкове майно та у звязку з тим, що дочка померлої ОСОБА_2, яка хоч і не подала заяву про прийняття спадщини, але може бути такою, що прийняла спадщину після ОСОБА_4, бо місце проживання дочки було зареєстроване разом з матірю на час відкриття після останньої спадщини.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з факту неприйняття ОСОБА_2 спадщини після смерті матері ОСОБА_4, внаслідок чого позивач, як спадкоємець другої черги за законом, набув право на спадкування спірного майна.

Висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частини перша, друга статті 1223 ЦК України).

Згідно статі 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (зміни черговості одержання права на спадкування).

Для здійснення права на спадкування спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину.

Про прийняття спадкоємцем спадщини згідно вимог частини третьої статті 1268, частини першої статті 1269 ЦК України свідчить факт постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви про прийняття спадщини нотаріусу.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Часом відкриття спадщини згідно частини другої статті 1220 ЦК України є день сменті особи.

Якщо протягом шести місяців з часу відкриття спадщини спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

По справі встановлено та визнано апелянтом, що на час відкриття спадщини ОСОБА_4 27 травня 2013 року відповідач ОСОБА_2 постійно проживала в м. Івано-Франківськ і протягом шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини нотаріусу не подавала, отже, спадщину в установленому порядку вона не прийняла.

Позивач ОСОБА_3 є рідним братом померлої ОСОБА_4 та відповідно до статті 1262 ЦК України спадкоємцем другої черги за законом.

У встановлений законом строк позивач ОСОБА_3 прийняв спадщину та внаслідок неприйняття спадщини спадкоємцем першої черги за законом ОСОБА_2 та відсутності інших спадкоємців попередньої черги одержав право на спадкування.

Доводи апеляційної скарги відповідача зазначених обставин не спростовують та ґрунтуються на власному тлумаченні заявником норм закону.

Правове значення по справі має факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 саме на час відкриття спадщини 27 травня 2013 року, що відповідачем не доведено.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно частини другої статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Отже, сама по собі реєстрація місця проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою місця проживання спадкодавця ОСОБА_4 вул. Московська, 42/2 м. Кобеляки Полтавської області не свідчить про прийняття нею спадщини після смерті матері в установленому законом порядку.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, яке ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С.Б. Бутенко

Судді /підписи/ ОСОБА_7

ОСОБА_8

Повне судове рішення складено 30 серпня 2018 року.

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1