Справа № 161/1133/18
Провадження № 2/161/1247/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10 липня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Козак О.А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області, виконавчого комітету Луцької міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області, виконавчого комітету Луцької міської ради про зняття арешту з майна.

Свій позов обґрунтовує тим, що 10.01.1996 року відповідно до договору купівлі-продажу квартири, укладеного між нею та ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, вона стала власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. При цьому, договір був посвідчений державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори і при його укладенні, державним нотаріусом було перевірено наявність заборони на квартиру, про що був зроблений відповідний запис «заборона відсутня».

Однак, на даний час вона не може оформити право власності на придбане майно, оскільки у Державному реєстрі прав встановлено наявність обтяжень, зареєстрованих Другою Луцькою державною нотаріальною конторою: тип обтяження арешт, заборона №6715134, зареєстрованого 04.03.2008 року та заборона №6715161, зареєстрованого 04.03.2008 року на квартиру, що розташована за адресою: м. Луцьк, пр. Молоді, 6а/37 на підставі ухвали Луцького міського суду від 18.07.1994 року.

Вказує, що під час укладення договору купівлі-продажу, державним нотаріусом перевірялась наявність заборони, яка була відсутня.

Крім того, арешт був накладений на майно ОСОБА_3, який проживав у вказаній квартирі, однак не був її власником.

Також зазначає, що заборона на квартиру зареєстрована 04.03.2008 року, коли власником житла була вже вона, як добросовісний набувач.

Вважає, що накладений арешт порушує її майнові права як власника, а тому просить скасувати його та зобовязати державного реєстратора вилучити записи з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо нерухомого майна.

Ухвалою суду від 26.04.2018 року до участі в справі в якості співвідповідачів залучені ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як сторони у справі, по якій був накладений арешт.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у заяві та просили їх задовольнити.

Представники відповідачів - Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області, виконавчого комітету Луцької міської ради в судове засідання не зявився, подали суду заяви про слухання справи у їх відсутності.

Інші відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи через судове оголошення. Заяви про розгляд справи за їх відсутності та відзив на позов не подали. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судом, 10.01.1996 року у відповідності до договору купівлі-продажу квартири, укладеного між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та ОСОБА_1, остання набула право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4).

При цьому, як вбачається із вказаного договору, державним нотаріусом було перевірено наявність заборони на квартиру, про що був зроблений відповідний запис «заборона відсутня» (а.с. 4).

Разом з тим, як слідує із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 04.03.2008 року зареєстровано Другою Луцькою державною нотаріальною конторою обтяження на квартиру, що розташована за адресою: м. Луцьк, пр. Молоді, 6а/37 на підставі ухвали Луцького міського суду від 18.07.1994 року (а.с. 5).

При цьому, як вбачається із ухвали Луцького міського суду від 18.07.1994 року арешт накладено на майно ОСОБА_3, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Отже, як слідує із представлених доказів, заборона на квартиру зареєстрована 04.03.2008 року, власником якої вже була ОСОБА_1

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В частині 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, а саме право особи на безперешкодне користування, володіння і розпорядження своїм майном, право на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Із постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року слідує, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із наступного.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що права позивача як власника нерухомого майна порушені, а тому заявлені вимоги підлягають до задоволення.

При цьому, суд зважає на ту обставину, що на підставі ухвали суду від 18.07.1994 року накладено арешт на згадану квартиру як на майно ОСОБА_3, який власником даного житла не зазначений.

А тому, керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 247, 258, 259, 263, 265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 316, 319, 321, 328, 391, 396 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позо задовольнити.

Звільнити з-під арешту квартиру за адресою: Волинська область, м. Луцьк, пр. Молоді, 6а/37, накладений реєстратором Другою Луцькою державною нотаріальною конторою 04.03.2008 року реєстраційний номер №6715134.

Звільнити з-під арешту квартиру за адресою: Волинська область, м. Луцьк, пр. Молоді, 6а/37, накладений реєстратором Другою Луцькою державною нотаріальною конторою 04.03.2008 року реєстраційний номер №6115161.

Зобовязати державного реєстратора в особі виконавчого комітету Луцької міської ради вилучити записи від 04.03.2008 року за №6715134 та №6115161 з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо квартири за адресою: Волинська область, м. Луцьк, пр. Молоді, 6а/37.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк

Повний текст рішення складений 18.07.2018 року.