Провадження №2/760/6062/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/про залишення позовної заяви без руху/

24 липня 2018 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Усатова І.А., розглянувши позов ОСОБА_1 до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна -

В С Т А Н О В И В :

Позивач подав до суду позовну заяву, в якій просив прийняти судове рішення, яким зняти арешт з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, яка на праві власності належить ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, накладений постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Залізничного районного управління юстиції Гордійчук О.А. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02 квітня 2001 року, зареєстрований 04 листопада 2004 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 1441304.

Свою позовну заяву позивач обгрунтовує тим, що 29.11.2009 рішенням Залізничного районного суду м. Києва позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та поділ спадкового майна - задоволено частково.

Проведено поділ спадкового майна після смерті ОСОБА_4 і виділено ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2 вартістю 23823 гривні, а також піаніно Україна вартістю 366 гривень, 3 килима вартістю 274 гривні та баян вартістю 91 гривня всього майна на суму 24554 гривні, а ОСОБА_1 виділено телевізор Електрон 288 вартістю 270 гривень, холодильник вартістю 128 гривень, 2 шафи вартістю 109 гривень та ліжко вартістю 55 гривень, всього майна на суму 562 гривні.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в сумі 11996 гривень та 80 гривень 67 коп. витрат на поховання, всього 12076 гривень 67 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнути з ОСОБА_1 державне мито в розмірі 595 гривень 58 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 державне мито в розмірі 30 гривень.

Знято арешт з АДРЕСА_3.

Зазначено, що 02.04.2001 постановою державного виконавця Гордійчук О.А. відділу Державної виконавчої служби Залізничного районного управління юстиції накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1, ? частина квартири АДРЕСА_4. Заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_1 У зв'язку з вищенаведеним позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Посилається, що 22.03.2018 на підставі інформаційної довідки №118116532 отримано відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Відповідно до якої 04.11.2004 о 17:40:00 за № 1441304 реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора, 01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 11, внесено обтяження: арешт, щодо 1/2 частки квартири ОСОБА_1 на підставі постанови ВДВС Залізничного РУЮ від 02.04.2001 Тобто, 22.03.2018на підставі інформаційної довідки позивачу стало відомо про те, що на ? частку його квартири накладено арешт, щодо права відчуження.

Позивач посилається на те, що його право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_5 підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, видане 19.01.1998 році Відділом приватизації державного житла Залізничного району м. Києва.

Пояснено, що позивач звертався до відповідача із заявою про зняття арешту з квартири, однак, 26.02.2018листом Солом'янського РВДВС м. Києва повідомлено позивача, що виконавче провадження стосовно ОСОБА_1 знищено.

Позивач посилався на те, що ним 11.07.2018 ним сплачено кошти за державне мито на підставі рішення Залізничного районного суду м. Києва від 29.12.1999 та виконавчого листа в розмірі 595 грн. 58 коп. За вказаних обставин борг ОСОБА_1 за виконавчим листом №2-2999 виданим 29.12.1999р. Залізничним районним судом м. Києва погашено, а тому, на думку позивача, підстави накладення арешту на його нерухоме майно відпали.

У зв'язку з наведеним позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Суддя, вивчивши матеріали позовної заяви дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ст. 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції гарантується. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч.4 ст.55 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Між тим, статтею 19 ЦПК України визначено компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ. Зокрема, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Тобто, в позовній заяві, має міститись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

При вирішенні питання про відкриття провадження в справі з'ясовано, що заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» Відповідачами в справі є Боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року N 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року N 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження).

Вивчивши матеріали позову та заявлені вимоги, враховуючи позицію Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суд вважає за необхідне запропонувати позивачу розглянути питання про залучення в якості відповідача особи, в інтересах якої був накладений арешт.

Таким чином, позивачу слід визначитися з належним колом осіб у справі.

З огляду на викладене, позовна заява підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного теріторіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Недоліки позовної заяви мають бути усунуті шляхом подання окремої вмотивованої заяви з врахуванням викладених в даній ухвалі недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: