печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2018 р. суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Пишного Артема Володимировича про зняття арешту з рахунків,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява з вимогою до відповідача зняти арешт з банківських рахунків позивача, накладеного постановою від 19 квітня 2018 року у межах виконавчого провадження № 56202607, у якому ОСОБА_1 є боржником.

Відповідно до частини першої ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається із змісту позовної заяви, арешт на банківські рахунки позивача накладено постановою приватного виконавця Виконавчого округу М. Києва Пишного А. В. 19 квітня 2018 року у виконавчому провадженні № 56202607, яке перебуває на стадії виконання, відповідно до відкритих відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановою № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» надав роз'яснення стосовно застосування законодавства при розгляді позовів про зняття арешту з майна, а саме у пункті 5 постанови зазначено, що у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК (у редакції Кодексу чинній на час ухвалення Пленумом постанови).

Аналогічні положення містить розділ VII ЦПК «Судовий контроль за виконанням судових рішень» у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Згідно з частиною першою ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відтак слід зазначити, що оскарження дій приватного виконавця, що даному випадку є накладення арешту на майно боржника, у порядку виконання не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства шляхом подання позовної заяви, оскільки такий порядок визначений Розділом VII ЦПК України, а саме може бути розглянуто шляхом звернення зі скаргою у строки, визначені законом на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця під час виконання ним судового рішення, як встановлено ст.ст. 448, 449 ЦПК України.

У разі пред'явлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України, а, помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК.

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-19, 186, 352, 447 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Пишного Артема Володимировича про зняття арешту з рахунків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя І. В. Литвинова