РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Ходька В.М., за участі секретаря судового засідання Якимової О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ТАС" про захист прав споживача шляхом стягнення страхової виплати, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, за відсутності учасників справи, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з ПАТ "Страхова компанія "ТАС» на його користь страхову виплату за договором страхування життя за програмою «ТАС-ЛАЙФ» № АВ 0109581 від 28.11.2014 року, що був укладений між відповідачем та його матірю ОСОБА_2, в сумі 89 855,33 грн., а також інфляційні втрати за період з 01.11.2015 року по 30.09.2018 року в сумі 32 347,92 грн. та трьох відсотків річних за той же період в сумі 7 865,42 грн., а всього 130 068,67 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно відмовив йому, як вигодонабувачу на випадок смерті страхувальника, у виплаті страхової виплати через надання ОСОБА_2 при укладенні договору страхування, свідомо неправдивих відомостей про стан свого здоров'я і наявність хронічних захворювань. Вважає таку відмову незаконною і необґрунтованою, оскільки в заяві на страхування життя № ТФ 20184439 від 27.11.2014 не зазначено період, за який страхувальник зобов'язаний повідомити страховикові про захворювання чи інші порушення здоров'я, в п.п.8, 9 цієї заяви ОСОБА_2 повідомила про їх відсутність бо на день її заповнення вона майже два роки не перебувала на лікуванні та не зверталася за медичною допомогою, до того ж її смерть не пов'язана з тими захворюваннями, про які йдеться в листі МСЧ "Комунар" від 24.09.2015 року, на який послався відповідач в листі про відмову у страховій виплаті.

Представник відповідача надав відзив в якому виклав свої заперечення проти позову посилаючись на те, що 28.11.2014 року між страховиком та страхувальником ОСОБА_2 було укладено договір страхування життя № АВ0109581 на стандартних умовах, предметом якого були майнові інтереси застрахованої особи пов'язані із життям, здоров'ям, працездатністю. Підставою укладення договору на стандартних умовах була заява страхувальника від 27.11.2014 року № ТФ-20184439 з наданими відповідями на "Перелік питань до застрахованої особи/Страхувальника" про відсутність у неї будь-яких захворювань та/чи скарг на стан здоров'я. Після смерті страхувальника, за заявою позивача про здійснення страхової виплати від 10.08.2015 (вх. № 1773 від 25.08.2015) страховиком проведено детальне розслідування страхового випадку, в ході якого виявлено факт подання ОСОБА_2 неправдивих відомостей про наявність хронічних захворювань та проходження з їх приводу амбулаторного і стаціонарного лікування в МСЧ "Комунар" та інших медзакладах протягом 2011-2013 років, що стало підставою для відмови у здійсненні страхової виплати. Відповідач вказав, що він не обмежував страхувальника часовим періодом щодо надання відповідей про стан свого здоров'я, вважає, що для відмови у здійсненні страхової виплати необов'язково встановлювати причинно-наслідковий зв'язок між захворюванням чи станом здоров'я щодо якого надані неправдиві відомості з настанням страхового випадку смерті, оскільки достатньо встановити факт подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування. Також відповідач наполягає на нерозповсюдженні норм Закону України "Про захист прав споживачів" до правовідносин, що склались між сторонами, оскільки позивач не є споживачем послуг із страхування, бо він сам особисто не укладав договір страхування життя, не придбавав, не замовляв і не використовував страхових послуг, а є лише вигодонабувачем.

Ухвалою суду від 09.10.2018 року справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено розгляд справи на 05.11.2018 року, в якому оголошувалась перерва за клопотанням позивача для надання відповіді на відзив до 22.11.2018 року та через неможливість вирішення спору в цьому судовому засіданні оголошувалась перерва до 10.12.2018 року.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

28.11.2014 року між страховиком ПАТ "Страхова компанія "ТАС" та страхувальником ОСОБА_2 було укладено договір страхування життя за програмою "ТАС-ЛАЙФ" від 17.12.2002 із змінами та доповненнями, відповідно до статті 18 Закону України "Про страхування", що складається з заяви страхувальника від 27.11.2014 року № ТФ-20184439 з усіма додатками, полісу страхування життя № АВ0109581 та Правил страхування (а.с.6-16), вказані обставини також визнаються учасниками справи. За умовами вказаного договору, страховиком застраховані майнові інтереси ОСОБА_2 пов'язані із її життям, здоров'ям, працездатністю, страхова сума у разі настання страхового випадку "смерті" визначена у розмірі 89 855,33 грн., договір страхування діє з 28.11.2014 до 27.11.2034. Вигодонабувачем за договором страхування життя зазначено сина страхувальника ОСОБА_3.

При заповненні заяви на страхування життя, в розділі "Перелік питань до застрахованої особи/Страхувальника" на питання під номером 8 і 9 "Чи були (є) у Вас захворювання чи скарги відносно наступних органів та систем (необхідне підкреслити): а) нервові або психічні захворювання (шизофренія, епілепсія, втрата свідомості і т.і.); б) захворювання дихальної системи (бронхіти, туберкульоз, астма і т.і.); в) захворювання серцево-судинної системи (болі в грудях, підвищення артеріального тиску , прискорення серцебиття, порушення мозкового кровообігу і т.і.); г) доброякісні або злоякісні новоутворення; д) розлади системи травлення (виразки, хронічні чи періодичні повторювані діареї і т.і.); е) хвороби нирок, печінки, підшлункової залози, сечовидної системи, кісток та суглобів, ендокринних залоз (цукровий діабет), хвороби кровоносної та лімфатичної системи?)"; "Чи були (є) у Вас захворювання, розлади, травми, операції чи інші порушення здоров'я, які не вказані у переліку п.8 цієї Анкети?" ОСОБА_2 надані відповіді шляхом проставлення відміток "ні" (а.с.30-31).

27.07.2015 року ОСОБА_2 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЖС № 333261, видане 28.07.2015 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Причиною смерті згідно з Довідкою про причину смерті (до форми № 106/о № 361, видається для поховання) була ракова інтоксикація та злоякісне новоутворення печінки та внутрішньо печінкових жовчних проток (а.с.10).

10.08.2015 року позивачем заповнено заяву про здійснення страхової виплати, яка з відповідним пакетом документів подана до ПрАТ "Страхова компанія "ТАС" (вх. № 1773 від 25.08.2015) чим повідомлено страховика про настання страхового випадку та реалізацію свого права на отримання страхової виплати (а.с.33).

За результатом розгляду вказаної заяви та проведеного розслідування обставин події, яка має ознаки страхового випадку, відповідачем встановлено що ОСОБА_2 у жовтні 2012 року проходила обстеження, у грудні 2012 року зверталася за медичною допомогою, в лютому 2013 року знаходилася на стаціонарному лікуванні в медико-санітарній частині "Комунар" з приводу захворювань, наявність яких має істотне значення для оцінки страхового ризику при укладенні договору страхування життя. Проте, при укладанні договору страхування, у заяві на страхування життя ОСОБА_2 було зазначено, що вона не мала та не має жодних захворювань, травм, скарг чи інших порушень здоров'я.

З листа медико-санітарної частини "Комунар" № 189 від 24.09.2015 наданого на запит страховика, вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в жовтні 2011 року проходила ультразвукове обстеження органів черевної порожнини та нирок, висновок "ЕХО-ознаки хронічного безкам'яного холециститу. Мікронефролітіаза", також була оглянута гінекологом "Атрофічний кольпіт", в жовтні 2012 року проходила ультразвукове обстеження органів черевної порожнини та нирок, висновок "ЕХО-ознаки хронічного безкам'яного холециститу. Дифузні зміни підшлункової залози. Мікронефролітіаза", ФЕГДС "Ендоваскулярної патології не виявлено", фіброколоноскопію (ФКС) проходила в ТОВ "ВітаЦентр" "Коліт з переважним ураженням дистальних відділів", в грудні 2012 року зверталася в МСЧ "Комунар" для заповнення санаторно-курортної карти в м. Трускавець, діагноз: "Хронічний паренхіматозний панкреатіт"; в МСЧ "Комунар" був наданий витяг з історії хвороби № 1155 міської клінічної лікарні № 6 відділення гастроентерології, де пацієнтка знаходилась на стаціонарному лікуванні в лютому 2013 року з діагнозом "Хронічний панкреатит. Хронічний коліт"; в 2014 році пацієнтка в МСЧ "Комунар" не зверталась (а.с.37).

Вказане свідчить про наявність у ОСОБА_2 протягом 2011-2013 років хронічних захворювань органів травлення: підшлункової залози, жовчного міхура, кишківника тощо та проходження стаціонарного лікування з їх приводу.

В зв'язку із викладеним, відповідачем прийнято рішення про відмову у страховій виплаті через подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет страхування, про що повідомлено позивача листом від 30.10.2015 вих.№ 3169 (а.с.45).

Відносини, що склалися між сторонами, а також між страховиком і страхувальником, врегульовані положеннями ЦК України, Закону України "Про страхування" та Правилами страхування.

Відповідно до ст.ст.980-982, 985, 988-989, 991 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону, зокрема такі, що пов'язані з життям, здоров'ям, та працездатністю (особисте страхування). Договір страхування укладається в письмовій формі, зокрема може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування.

Страховик зобов'язаний ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхувальник зобов'язаний при укладенні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику. Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов'язки страхувальника.

Страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

За змістом ст.ст.20-22 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Страхувальник зобов'язаний при укладанні договору страхування надати інформацію страховикові про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну страхового ризику. У разі смерті страхувальника, який уклав договір особистого страхування на користь третіх осіб, його права і обов'язки можуть перейти як до цих осіб, так і до осіб, на яких відповідно до закону покладено обов'язки щодо охорони прав і законних інтересів застрахованих.

Підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку. Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону. Рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Відмову страховика у страховій виплаті може бути оскаржено страхувальником у судовому порядку.

Підпунктами 14.2.2, 15.1, 15.7 Правил страхування життя за програмою "ТАС-ЛАЙФ" від 17.12.2002 (далі Правила), передбачено, що страхувальник зобов'язаний при укладанні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну страхового ризику. При укладенні Договору страхування або при внесенні змін у Договір Страхувальник зобов'язаний надати Страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику. Якщо Страховику відповідно до пункту 15.1 цих Правил не були повідомлені обставини, що стосуються стану здоров'я Застрахованої особи, на відміну від положень пункту 15.6 цих Правил, обов'язок Страховика здійснити страхову виплату залишається в силі, якщо Страхувальником (Застрахованою особою, Вигодонабувачем) доведено, що зазначені обставини не вплинули на настання страхового випадку та на розмір страхової виплати.

Відповідно до п.п.14.3.6, п.п.6.2.3 страховик має право відмовити у здійсненні страхової виплати відповідно до положень розділів 6 та 7 цих Правил. Підставою для відмови Страховика у страховій виплаті є подання Страхувальником (Застрахованою особою, Вигодонабувачем) свідомо неправдивих відомостей про предмет страхування або про факт настання страхового випадку.

Таким чином, вищевказані норми права зобов'язують сторони надавати один одному відповідну інформацію, страховика про умови та правила страхування, страхувальника про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, а також встановлюють відповідні наслідки та відповідальність за невиконання цих умов.

В заяві на страхування життя від 27.11.2014 року серія ТФ № 20184439 міститься підпис ОСОБА_2, яким вона засвідчила ознайомлення з умовами та Правилами страхування та виявила згоду бути застрахованою особою, крім того підписуючись на цій сторінці заяви страхувальник підтвердив умови викладені на всіх її сторінках, в тому числі викладені в п.1 Декларації страхувальника та застрахованої особи, за якими їй відомо, що вона повинна відповісти на поставленні в цій заяві питання правдиво й у повному обсязі в письмовій формі. При свідомому порушенні цього зобов'язання страховик може відмовитися від страхової виплати при настанні страхового випадку.

Проте, незважаючи на вказаний обов'язок, ОСОБА_2 не було надано інформацію про захворювання, які були діагностовано в неї протягом 2011-2013 років щодо хронічних захворювань органів травлення: підшлункової залози, жовчного міхура, кишківника тощо.

Посилання позивача на відсутність в переліку питань до застрахованої особи/Страхувальника" часового проміжку, за який страхувальник зобов'язаний повідомити страховикові про захворювання чи інші порушення здоров'я та відсутність на момент укладення договору страхування у ОСОБА_2 жодних захворювань, травм, скарг чи інших порушень здоров'я, відхиляються судом, оскільки п.п.8.9 вказаного переліку зобов'язано страхувальника надати інформацію не лише про наявні захворювання чи інші порушення здоров'я, а і ті, що були в минулому без обмеження будь-яким періодом. Визначальним в даному випадку є істотність відомостей про всі відомі страхувальнику обставини та їх значення для оцінки страхового ризику (ст.21 Закону України "Про страхування").

У висновку медичного андеррайтингу щодо впливу діагностованих захворювань ОСОБА_2 зазначено, що якби на момент прийняття на страхування клієнт вказав в медичній декларації захворювання, діагнози, які вже на той час були в наявності, рішення андеррайтера по оцінці цього ризику було б зовсім іншим. Страхова компанія запропонувала б тільки доживання (накопичення) + смерть повернення платежу, смерть НС та смерть ДТП і більш ніяких ризиків (а.с.45-53).

Таким чином, неповідомлення страхувальником про такі захворювання та інші порушення здоров'я призвело до неправильної оцінки ризику, що вплинуло на невірне визначення страхового тарифу, страхової суми, що в свою чергу впливає на розмір страхової виплати.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що ПрАТ "Страхова компанія "ТАС", приймаючи рішення про відмову у страховій виплаті, діяло відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 991 ЦК України, п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про страхування", п. 6.2.3 Правил страхування життя за програмою "ТАС-ЛАЙФ" від 17.12.2002 зі змінами та доповненнями, зареєстрованими Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 26.03.2010№ 0110006, у зв'язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Оскільки судом не встановлено порушеного права позивача на отримання страхової виплати, позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат за період несплати відповідачем страхової виплати та 3 % річних, судом не досліджувались.

При оцінці аргументів та доводів сторін суд керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29, рішення у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010, no. 4241/03).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.979, 982, 985, 989, 991 ЦК України, ст. 21, 26 Закону України "Про страхування", ст.ст.12, 13, 76-81, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В АЛ И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ТАС" про захист прав споживача шляхом стягнення страхової виплати, інфляційних втрат та трьох відсотків річних залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, 69035.

Відповідач Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ТАС", , адреса: пр. Перемоги, 65, м. Київ, 03062.

Повний текст рішення складено 10.12.2018 року.

Суддя В.М. Ходько