Єдиний унікальний номер 243/1434/18 Номер провадження 22-ц/775/950/2018
Головуючий у 1 інстанції Сидоренко І.О. Єдиний унікальний номер 243/1434/18
Суддя доповідач Жданова В.С. Номер провадження 22-ц/775/950/2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді: Жданової В.С.,

суддів: Новікової Г.В., Мальованого Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Ситника Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмуті цивільну справу № 243/1434/18 за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

заочне рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 12 квітня 2018 року (суддя Сидоренко І.О.).

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2018 року до суду з зазначеним позовом звернулась ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого. Позовні вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_6, яка є її дочкою, загинула 31.08.2016 року внаслідок ДТП, що сталась з вини ОСОБА_5, якого вироком Слов'янського міськрайонного суду від 30.12.2016 року визнано винним та за суджено за ст. 286ч.3 КК України до позбавлення волі строком на п'ять років з випробуванням 3 роки. ОСОБА_6 мала трьох дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 Після смерті ОСОБА_6 дітям загиблої надано статус дітей-сиріт та рішенням виконавчого комітету Слов»янської міської ради від 02.11.2016 року №716 її ОСОБА_1 ( бабусю) призначено опікуном. Вважає, що вона та її онуки на підставі ст.1200 ЦК України мають право на утримання від відповідача. Зазначає, що на момент смерті її донька не мала доходу, оскільки здійснювала догляд за своїми дітьми. В зв'язку з викладеним, просить стягнути з відповідача на свою користь 2761,17 грн. щомісячно до досягнення ОСОБА_4 чотирнадцяти років та стягнути на користь дітей щомісячно кошти у сумі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними вісімнадцяти років, а у випадку навчання - до досягнення двадцяти трьох років.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 12 квітня 2018 року ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в задоволенні заявленого позову до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, відмовлено.

З зазначеним рішенням суду не погодилась ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, та подала апеляційну скаргу, в якій заочне рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 12 квітня 2018 року просить скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі. В мотивування доводів зазначає, що суд першої інстанції встановив, що вона та її онуки мають право на отримання від відповідача ОСОБА_5 відшкодування шкоди, але в задоволенні вимог відмовлено з тих підстав, що її дочка ОСОБА_6 не працювала на день смерті та доходу не мала. Судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_6 не працювала з поважних причин, оскільки здійснювала догляд за своїми трьома малолітніми дітьми. Вважає, що наведене не є підставою для відмови в позові, оскільки діти мають право на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що 31 серпня 2016 приблизно о 12 годин 00 хвилин водій ОСОБА_8 на автомобілі НОМЕР_1 рухався по проїзній частині автодороги Слов'янськ-Донецьк-Маріуполь з боку м. Краматорська у напрямку м. Слов'янська, на ділянці 6км +700м. Під час руху ОСОБА_5 допустив порушення вимог п.п. 12.1, 10.1 та 11.4 Правил дорожнього руху України, що призвело до зіткнення з автомобілем ГАЗ-330214 СПГ, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9, який рухався у зустрічному напрямку. В результаті даної дорожньо-транспортної події, яка сталася з вини ОСОБА_5, пасажиру автомобілю НОМЕР_1 ОСОБА_6 були причинені тяжкі тілесні ушкодження, що стало причиною її смерті.

Вироком Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 30.12.2016 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченому ч.3 ст.286 КК України та засуджено до п'яти років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю три роки.

Позивач ОСОБА_1 є матір'ю померлої ОСОБА_6, загиблої 31.08.2016 року внаслідок дорожньо-транспортної події.

ОСОБА_10 є матір'ю малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 /Свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 05.11.2010 року/, ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_2 /Свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 23.08.2012 року/, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 /Свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 12.08.2014 року/, яким рішеннями виконавчого комітету Слов'янської міської ради від 02.11.2016 року №№717/3, 717/4, 717/2 присвоєно статус дітей-сиріт. Рішеннями виконавчого комітету Слов'янської міської ради від 02.11.2016 року №№716/4, 716/5, 716/3 ОСОБА_1 ( бабусю) призначено опікуном над дітьми.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 - мати загиблої ОСОБА_6 та неповнолітні діти загиблої: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 мають право на відшкодування шкоди у розмірі середньомісячного заробітку потерпілої з відрахуванням частки, яка припадала на неї. Проте, потерпіла ніде не працювала, доходу не мала і позивачем не надано відомостей, що потерпіла мала будь-які доходи, що було б підставою для визначення розміру відшкодування шкоди.

Позивач в судове засідання апеляційного суду не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, доводи апеляційної скарги підтримує в повному обсязі, просить долучити до матеріалів справи довідку Управляння соціального захисту населення Слов'янської міської ради про розмір матеріальної допомоги, яку отримувала потерпіла ОСОБА_6 за час свого життя. ( а.с. 99-101).

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання апеляційного суду не з'явився. Згідно матеріалів справи ОСОБА_5 є зареєстрованим за адресою АДРЕСА_1, тобто в населеному пункті, на території якого відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження і поштовий зв'язок з яким відповідно відсутній.

Відповідно до частини 1 ст. 11 Закону України від 12 серпня 2014 року № 1632-VII "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" (в редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147-VIII) якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться в районі проведення антитерористичної операції, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Повідомлення для відповідача ОСОБА_5 про дату, час та місце розгляду справи розміщене на офіційному веб-сайті «Судова Влада України», що перебуває у відповідності до вищевказаного закону. ( а.с.83)

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, а саме, що 31.08.2016 року внаслідок дорожньо - транспортної події, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_5, загинула ОСОБА_11. Вироком Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 30.12.2016 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченому ч.3 ст.286 КК України, та засуджено до п'яти років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю три роки.

ОСОБА_6 мала трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яким рішеннями виконавчого комітету Слов'янської міської ради від 02.11.2016 року №№717/3, 717/4, 717/2 присвоєно статус дітей-сиріт. Рішеннями виконавчого комітету Слов'янської міської ради від 02.11.2016 року №№716/4, 716/5, 716/3 позивача ОСОБА_1 призначено опікуном над дітьми.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку що ОСОБА_1 та її онуки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 мають право на отримання від відповідача відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілої. Відмову в задоволенні позову мотивував тим, що на день смерті потерпіла ОСОБА_6 ніде не працювала, відомостей про те, чи отримувала вона які-небудь доходи, позивачем не надано.

Висновки суду першої інстанції про неможливість визначити розмір відшкодування шкоди є передчасним, який зроблений без з'ясування всіх обставин справи та з порушенням норм процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років), та одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім'ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Відповідно до ст.12 ЦПК України суд зберігає об'єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

В порушення приписів вказаної норми процесуального закону суд першої інстанції не роз'яснив позивачу її процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій та не сприяв позивачу в реалізації нею права на отримання відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначала, що її донька ОСОБА_12 не працювала, оскільки доглядала за трьома неповнолітніми дітьми, молодшій на час загибелі потерпілої було два роки.

Апеляційний суд сприяв позивачу в реалізації права на отримання від Управляння соціального захисту населення Слов'янської міської ради довідки щодо отримання потерпілою ОСОБА_6 державної соціальної допомоги та їх розміру: у зв'язку з народженням дітей, як одинокій матері та як малозабезпеченій сім'ї.

Такі довідки надіслані Управлінням соціального захисту населення Слов'янської міської ради на адресу апеляційного суду ( а.с.86, 103,104) та надані позивачем ( а.с. 100).

Відповідно до ч.2 статті 1200 ЦК України, особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Період, за який враховується дохід потерпілого для обчислення відшкодування шкоди, встановлюється за останні дванадцять календарних місяців, що передували загибелі потерпілого. Календарні місяці слід розуміти як повні календарні місяці ( з 1 числа поточного місяця до 1 числа наступного місяця. Таким чином, середньомісячний дохід потерпілої ОСОБА_6 , яка загинула 31.08.2016 року, визначається із доходу, який вона отримувала за період з липня 2015 року по липень 2016 року.

Дослідивши довідку про розмір отриманої соціальної допомоги, яка направлена УСЗН Слов'янської міської ради апеляційному суду ( а.с. 86, а.с. 104) та копію довідки, яка надійшла від позивача ( а.с. 100) вбачається, що ці документи мають розбіжності в частині отримання соціальної матеріальної допомоги, яка виплачувалась ОСОБА_6 як малозабезпеченій сім'ї в жовтні-листопаді 2015 року. Апеляційний суд вважає за необхідне прийняти до розрахунку довідку УСЗН від 06.07.2018 р. № 2288 ( а.с.86) та уточнюючу довідку №04-43 / 2288 ( а.с.103,104), які надіслані безпосередньо апеляційному суду, є оригіналами, містять штамп та підпис керівника Управління.

Згідно повідомлення Управляння соціального захисту населення Слов'янської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 перебувала на обліку в Управлінні. Згідно закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 22.03.2001 р. №2334-111, із змінами, що регламентуються Порядком призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженим постановою КМУ №1751 від 27.12.2001 р., із змінами, отримувала допомогу при народженні дитини у розмірі : на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01.09.2012 по 31.08.2016 р. у розмірі 955,21 грн. щомісячно.; на доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_9. з 01.08.2014 р. по 31.08.2016 р. у розмірі 860 грн., що складає 21782, 52 грн ( 955,21 грн. х 12 міс. = 11462,52 грн.; 860 грн. х12 міс. =10320 грн.)

Матеріальна допомога на дітей одиноким матерям за період з липня 2015 року по липень 2016 року складає 6058,80 грн. ( липень, серпень 2015 р. по 928,80 грн. щомісячно, вересень-грудень 2015 року по 1050,30грн. щомісячно).

Згідно Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям №1768 від 01.06.2000 р. із змінами, що регламентується Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №250 від 24.02.2003 р. зі змінами ОСОБА_6 отримувала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям на себе та дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 01.07.2015 року по 31.07.2016 р. у загальному розмірі 15741,39 грн. (липень 2015 р.- 1419,60 грн., серпень - 2015 р. -1419,69 грн., вересень 2015р. - 1866,39 грн., жовтень-листопад матеріальну допомогу не отримувала, з грудня 2015 р. по квітень 2016 року по 1805,64 щомісячно, травень 2016 р. - 2007,42 грн. червень-липень2016 року матеріальну допомогу не отримувала.)

Таким чином дохід потерпілої за 12 місяців, що передували її загибелі складає 43582,71 грн. ( 21782,52 грн.+6056,80 грн.+15741,39 грн.), щомісячний дохід на сім'ю з 4 осіб ( потерпіла та троє дітей ) складає 3631,90 грн.

Матеріальна шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого, що в даному випадку становить 907,97 грн. (3631,90 грн. : 4 осіб).

Таким чином, на користь кожного із неповнолітніх дітей потерпілої ОСОБА_6: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 підлягає стягненню з відповідача матеріальне відшкодування, завдане смертю потерпілої, по 907,97 грн. щомісячно. ( 3631,90 грн . - 907,97 грн. = 2723.93 грн. ; 2727,93 грн. : 3 = 907,97 грн.)

Запропонований позивачем ОСОБА_1 спосіб визначення розміру відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не може бути застосованим, оскільки суперечить вимогам ст. 1200 ЦК України, якою врегульований даний спір.

Вирішуючи питання про визначення періоду, на який стягується сума відшкодування шкоди, апеляційний суд, враховуючи вік дітей, яким на даний час 8 років, 6 років та 4 роки, вважає доцільним визначити період - до досягнення дітьми повноліття. Вирішення питання про стягнення відшкодування до досягнення дітьми 23 років можливе лише при умові що вони після досягнення повноліття будуть продовжувати навчання, що на даний час є припущенням. Особи, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілої, можуть реалізувати надане законом право в майбутньому при настанні визначених умов.

Позивач ОСОБА_1, звертаючись з позовом до ОСОБА_5, просила стягнути і на її користь відшкодування шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що вона не працює, оскільки здійснює догляд на неповнолітніми дітьми. При цьому позивач посилається на довідку про доходи, які мала за основним місцем роботи у 2017 році.( а.с. 32).

Позивач за віком та станом здоров'я є працездатною.

Предметом доказування за цими вимогами є обставини, які підтверджують, що позивач не працює і причиною є здійснення догляду за неповнолітньою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, ; що позивач не займається підприємницькою діяльністю та не має доходу від будь-якої іншої діяльності тощо.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Довідка про доходи, на яку посилається позивач, не містить підстав для висновку, що вона припинила трудову діяльність. Будь-яких інших документів на підтвердження своїх вимог позивачем не надано.

Апеляційний суд надіслав позивачу відповідне роз'яснення щодо застосування приписів ч.5 ст.12 ЦПК України, яке нею отримано 06.07.2018 року, але стосовно цієї частини позовних вимог позивачем так і не надано переконливих та достатніх доказів, які підтверджують її право на отримання відшкодування від відповідача. В цій частині позов задоволенню не підлягає.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про часткове задоволення позовних вимог за вказаних вище підстав.

За подання позовної заяви позивачу ОСОБА_1 належало сплатити судовий збір в сумі 704,80 грн., за подання апеляційної скарги 1057,20 грн.

Враховуючи те, що позивач на підставі п.2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях,. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення. Звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати в дохід держави.

Відповідно до ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У випадку задоволення позову судовий збір стягується із відповідача. Таким чином, судові витрати по даній справі в загальному розмірі 1762 грн. підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_5 в дохід держави.

Керуючись ст.. ст. 374, 376 ,382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 12 квітня 2018 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця м. Торез Донецької області на користь: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, від імені і в інтересах яких діє їх опікун ОСОБА_1, у відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого по 907,97грн. (дев»ятьсот сім гривень 97 коп.) на кожного із дітей щомісячно, починаючи з 22 лютого 2018 року до їх повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір 1762 грн. ( одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні)

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді :

Повне рішення складено 19 липня 2018 року.

Суддя-доповідач В.С. Жданова.