Справа № 346/2062/18
Провадження № 2/346/1296/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі :головуючого судді П'ятковського В.І.

за участю секретаря Іванишин Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, П»ядицької сільської ради об»єднаної територіальної громади, про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла баба її чоловіка, ОСОБА_4. Остання як голова колгоспного двору отримала свідоцтво про право власності на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 згідно якого їй належала частка цього будинку. Вказане господарство відносилося до суспільної групи колгоспний двір.

Станом на 01 липня 1990 року у даному будинку проживали: голова двору ОСОБА_4, її дочка - ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, онук - ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, дружина онука - ОСОБА_1 (позивачка), правнуки - ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Після смерті бабусі чоловіка відкрилася спадщина по закону на 1/6 частину будинковолодіння, яку фактично прийняла мати її чоловіка, дочка померлої, ОСОБА_5, як спадкоємець першої черги за законом та яка на час відкриття спадщини постійно проживала в будинку, управляла та володіла майном, утримуючи його.

Після смерті її свекрухи, ОСОБА_5, відкрилася спадщина по закону на 2/6 частини будинковолодіння, яку фактично прийняв її чоловік, ОСОБА_6, як спадкоємець першої черги за законом та який на час відкриття спадщини постійно проживав в будинку, управляв та володів майном.

Після смерті її чоловіка, ОСОБА_6, відкрилася спадщина по закону на 3/6 частини будинковолодіння, яку фактично прийняла вона, ОСОБА_1, та їхні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_2, як спадкоємці першої черги за законом, які на час відкриття спадщини постійно проживали в будинку, управляли та володіли майном. Зазначає, що її діти відмовляються від своїх спадкових прав на її користь, а також від своїх часток у вищезазначеному будинковолодінні і не заперечують щодо визнання за нею права власності на весь будинок.

Звернувшись із відповідним заявами до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно, 30.03.2018 року отримали відмову, по причині не подачі документів, що вс і у зв'язку з чим подано оголошення в газету.

Просить суд визнати за нею право власності на будинковолодіння.

Позивач в судове засідання не з»явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання також не з»явились, однак подали заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності, з позовними вимогами погоджуються.

Представник відповідача П»ядицької сільської ради ОТГ в судове засідання теж не з»явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, прийняти рішення на розсуд суду на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч.2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року у с. Фатівці Коломийського району народилася ОСОБА_7, її батьками були ОСОБА_8 та ОСОБА_4, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 04 грудня 1970 року (а.с. 20).

17 листопада 1957 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3, актовий запис № 36, та змінила прізвище на «ОСОБА_3» (а.с.20).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 07 травня 1963 року, у даного подружжя, ІНФОРМАЦІЯ_6 року, народився син ОСОБА_6, батьками якого записані ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.12).

16 листопада 1985 року ОСОБА_6 одружився з позивачкою ОСОБА_1, актовий запис № 33, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4

Із копій свідоцтв про смерть видно, що :

ІНФОРМАЦІЯ_7 року помер ОСОБА_3, актовий запис № 24, (свідоцтво про смерть НОМЕР_5

ІНФОРМАЦІЯ_2 року - ОСОБА_4, актовий запис № 14, (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6

ІНФОРМАЦІЯ_3 року - ОСОБА_5, актовий запис № 18, (свідоцтво про смерть НОМЕР_7

ІНФОРМАЦІЯ_4 року - ОСОБА_6, актовий запис № 62 (свідоцтво про смерть НОМЕР_8

Із довідки П»ядицької сільської ради ОТГ від 11 квітня 2018 року № 23/15-08/08, що видається для оформлення спадщини, вбачається, що всі вказані особи проживали у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_2 який належав до типу колгоспного двору, головою якого була баба чоловіка позивачки, ОСОБА_4, про що їй 12 вересня 1989 року було видано свідоцтво про право власності на жилий будинок на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради № 125 від 14 червня 1989 року, яке надалі було зареєстровано в Коломийському МБТІ за № 35, на що вказує виписка з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ № 60094 від 01 листопада 2017 року (а.с.45).

Однак, вищевказане свідоцтво було втрачене і про втрату оригіналу документу позивачкою подано відповідне оголошення в газету (а.с.56-57).

Станом на 01 липня 1990 року у зазначеному житловому будинку проживали ОСОБА_4 - голова двору, ОСОБА_5 - дочка, ОСОБА_6 - онук, та правнуки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ОСОБА_1 - дружина онука.

Після смерті бабусі чоловіка ОСОБА_4 відкрилася спадщина по закону на 1/6 частину будинковолодіння, яку фактично прийняла мати чоловіка позивачки, дочка померлої, ОСОБА_5, як спадкоємець першої черги за законом, яка на час відкриття спадщини постійно проживала в будинку, управляла та володіла майном.

Після смерті свекрухи позивачки, ОСОБА_5, відкрилася спадщина по закону на 2/6 частини будинковолодіння, яку фактично прийняв чоловік позивачки, ОСОБА_6, як спадкоємець першої черги за законом, який на час відкриття спадщини постійно проживав в будинку, управляв майном.

Після смерті чоловіка позивачки відкрилася спадщина по закону на 3/6 частини будинковолодіння, яку фактично прийняла позивачка, ОСОБА_1, та її діти ОСОБА_3 та ОСОБА_2, як спадкоємці першої черги за законом, які на час відкриття спадщини постійно проживали в будинку.

Наведене підтверджується довідками П»ядицької сільської ради ОТГ № 23/15-08/08 № 24/15-08/08, № 25/15-08/08 від 11 квітня 2018 року. (а.с.17-19).

З метою оформлення спадщини позивачка звернулась до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Трачука В.Є. із заявою про прийняття спадщини за законом. Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва, в зв»язку з тим, що спадкоємці не подали документів, що встановлюють право власності на спадкове майно.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних, а тому будинковолодіння належало всім його членам на праві спільної сумісної власності по 1/6 частині.

Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно заяв відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, позовні вимоги ОСОБА_1 вони визнають і не заперечують щодо визнання права власності на спірне будинковолодіння за нею.

Відповідно до технічного паспорта, виданого Коломийським МБТІ 16 листопада 2017 року житловий будинок в АДРЕСА_3 має загальну площу 40,3 кв.м., житлову 20,4 кв.м..(а.с.48-51), а його ринкова вартість, на що вказує звіт про оцінку майна від 18 квітня 2018 року складає 130181,09 грн. (а.с.31-55).

Виходячи з того, що позивачка є єдиним спадкоємцем за законом на майно, яке належало спадкодавцю на праві власності у встановленому законом порядку і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, відповідачі не заперечують проти визнання права власності на спадкове майно за позивачкою, яка у свою чергу, не в змозі оформити спадщину через відсутність документів, що встановлюють право власності на спадкове майно колишнього колгоспного двору, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності будинковолодіння шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного та ст.ст.15, 16, 328, 392, 1217, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 247 ч.2, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою АДРЕСА_3, Івано-Франківської області.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 31 серпня 2018 року.

Суддя П'ятковський В. І.