РІШЕННЯ

Іменем України

19.07.2018 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувсь до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовну заяву мотивує тим, що 05 листопада 2008 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що видано свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 07 листопада 2008 року.

Спочатку сімейне життя з відповідачем складалося добре, проте за протягом останніх років шлюбні відносини поступово погіршилися. На даний час у подружжя відсутні порозуміння. В стосунках неодноразово виникали конфлікти та непорозуміння, які призвели до того, що сім'я фактично розпалась.

Позивач та відповідач не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні відносини. Окрім цього, позивач та відповідач втратили почуття одне до одного, стали чужими людьми, шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя і примирення між ними не можливе.

На підставі вищевикладеного, просить задоволити позовні вимоги.

В судове засідання позивачка не з'явилася, однак подала на адресу суду заяву про слухання справи у її відсутності, проти заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, відсутність відзиву на позовну заяву та заперечень представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 05 листопада 2008 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що видано свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 07 листопада 2008 року.

Судом встановлено, що між сторонами виникли розбіжності, у них різні погляди на життя, вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, сім'я фактично розпалась, її збереження недоцільне.

У відповідності до ст.51Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно з ч. 2 ст.104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частиною 1 ст.110 Сімейного кодексу України, передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Зі змісту ст.112Сімейного кодексу України, вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 _є неможливим, оскільки сторони тривалий час не мешкають разом, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, строк для примирення нічого не змінить.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 05 листопада 2008 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сімї.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12,13,81,141,223,247,263,265,280,354, Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задоволити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 05 листопада 2008 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, про що видано свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 07 листопада 2008 року, актовий запис №2161.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ванівський Ю.М.