Дата документу 04.10.2018
Справа № 334/7267/18
Провадження № 2-о/334/231/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.

при секретарі Сагайдак Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Запорізький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізький області про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті, вказавши, що 27.04.2018 року у м. Донецьку Донецької області помер його батько ОСОБА_2, причину смерті не встановлено внаслідок різко виражених гнилісних змін.

Зазначене місце смерті (м. Донецьк) є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України Законом України від 15.04.2014 року №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Отримати свідоцтво про смерть у Запорізький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізький області неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ або будь-який інший чинний на території України документ.

У звязку із зазначеним, заявник вимушений звернутись до суду з заявою, оскільки встановити факт смерті особи на окупованій території в позасудовому порядку неможливо. Зазначений факт має для заявника юридичне значення, оскільки від нього залежить його право на отримання спадщини.

У судове засіданні заявник ОСОБА_1 не зявився, надав заяву, у якій просить розглянути справу без його участі, заяву підтримав та просить задовольнити.

Представник Запорізький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізький області у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вивчивши матеріали справи, письмові документи, вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 2 ч.1, ч.2 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до п.1, 2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином померлого 27.04.2018 року ОСОБА_2 що підтверджує свідоцтво про народження серії ІІ-СН №255701 видане п.Сангар Кобяйського району Якутської АССР в 08.07.1983 року, актовий запис №208.

Заявник ОСОБА_1 є громадянином України, його фактичне місце перебування як ВПО: м. Запоріжжі, вулиця Огарьова, буд. 45/2, його батько ОСОБА_2, також був громадянином України.

27.04.2018 року у м. Донецьку, помер його батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що видане свідоцтво про смерть серії ДНР №105197 від 03 травня 2018 року Ленінським відділом запису актів громадського стану м. Донецька.

Територія міста Донецька увійшло до переліку населених пунктів, яким надано статус тимчасово окупованих територій на підставі Постанови Верховної Ради України № 254 від 17.03.2015р. «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської області тимчасово окупованими територіями».

04 жовтня 2018 року заявник отримав відмову від Запорізький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізький області про встановлення факту смерті у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Частинами 2, 3, 4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Відповідно до ст.17 ч.1 цього ж Закону, у разі порушення його положень цього Закону, державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Вищезазначене свідоцтво згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним, відтак вказана обставина унеможливлює отримання сином померлого свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України, тому з метою захисту законних прав та інтересів громадянина України ОСОБА_1 необхідно встановити факт смерті його батька ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України - в м. Донецьку.

Оцінюючи надані заявником документи про смерть, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви та встановлення факту смерті ОСОБА_2, померлого 27 квітня 2018 року у місті Донецьку Донецької області.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 293, 315-319 ЦПК України, ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 27 квітня 2018 року на тимчасово окупованій території України - в місті Донецьку.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів. Якщо в судовому засіданні було проголошену лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справ (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Баруліна Т. Є.