Ухвала

Іменем України

04 жовтня 2018 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі

судді Омельченко І.І.,

за участю секретаря судового засідання Логвиненко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Кобеляцького РВДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 про примусовий привід боржника, -

Встановив:

Старший державний виконавець Кобеляцького РВДВС ГТУЮ у Полтавській області Заїка І.М. звернулася до суду з поданням, відповідно до якого просить суд застосувати примусовий привід до боржника ОСОБА_2.

В судовому засіданні старший державний виконавець Кобеляцького РВДВС ГТУЮ у Полтавській області Заїка І.М. подання підтримала.

Боржник ОСОБА_2 заперечувала щодо даного подання.

Суд, заслухавши сторін, розглянувши подання, дослідивши матеріали справи вважає, що подання задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно абз.2 п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місце знаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до п.27 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює привід у виконавчому провадженні.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з'явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

З наведенного вбачається, що суд може застосувати привід боржника лише у випадку, коли боржник отримав виклик виконавця та не з'явився за викликом виконавця саме без поважних причин.

Як вбачається із змісту подання, рекомендовані листи з повідомленням про вручення повернулися за закінченням терміну його зберігання, а також не зазначено будь які відомості, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 отримала виклик державного виконавця та після отримання виклику саме без поважних причин за викликом виконавця не з»явилась.

Тому немає підстав вважати, що боржник ухиляється від явки до державного виконавця.

Враховуючи викладене, оцінюючи в сукупності докази, що надані виконавцем на обґрунтування подання, суд приходить до висновку, що виконавцем не доведено наявність обставин, які є підставою для застосування судом приводу до боржника, а тому в задоволенні подання необхідно відмовити .

Керуючись ст.438 ЦПК України, суд, -

Постановив:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Кобеляцького РВДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 про примусовий привід боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Полтавськоїобласті протягом п»ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя