КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/8953/17 Головуючий 1 інстанція - Чех Н.А.
Провадження № 22-ц/824/1140/2018 Доповідач 2 інстанція - Кулішенко Ю.М.
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 грудня 2018 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів Приходька К.П., Олійника В.І.

за участю секретаря: Зубленка Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргоюПублічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 26 червня 2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 030.29-50/2306/А, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 12 973,00 доларів США на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Банк свої зобов'язання виконав. Відповідач зобов'язався належним чином використовувати кошти, та повернути їх в строк та на умовах, передбачених договором. Проте, в порушення умов договору відповідач свої зобов'язання у частині повернення кредиту та сплати процентів не виконує, що призвело до виникнення заборгованості.

Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, в розмірі 11 275,08 доларів США - заборгованість за кредитом,- 10 258,04 доларів США - заборгованість по відсотках.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02 липня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №030.29-50/2306-А від 26.06.2008 року в сумі 195,01 доларів США та 1 600 грн. судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ПАТ «Укрсоцбанк» подав апеляційну скаргу та просив суд рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову,посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В обґрунтування скарги зазначає, що на підтвердження своїх вимог позивачем надано оригінал детального розрахунку суми заборгованості за кредитним договором станом на 21 лютого 2017 року, з якого вбачається, що останні платежі по відсотках за користування кредитом відповідачем здійснено 14 грудня 2016 року у розмірі 3,61 дол. США та 20 січня 2017 року у розмірі 13,49 дол. США. Також зазначає, що на підтвердження своїх вимог надано довідку № 04.22-07/6871 від 12 червня 2018 року згідно з якою відповідачем було здійснено платіж в погашення заборгованості за тілом кредиту 25 вересня 2017 року. Вважає, що часткова сплата заборгованості по відсотках в межах строків позовної давності щодо кожного чергового платежу за кредитним договором, згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України свідчить про визнання відповідачем своєї заборгованості.

ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02 липня 2018 року залишити без змін. В обґрунтування зазначає, що останній платіж по погашенню кредитної заборгованості ним був здійснений 23 вересня 2011 року у сумі 99,37 дол. США, в подальшому жодних платежів він не здійснював. Позивачем до суду не було надано первісних бухгалтерських документів, які б підтвердили сплату заборгованості в період з 14 грудня 2016 року до 25 вересня 2017 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції згідно, ст. 357 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

Згідно з ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів чинних на час вчинення окремих процесуальних дій , розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції наведеним вимогам відповідає.

Судом встановлено, що між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_3 26 червня 2008 року було укладено кредитний договір № 030.29-50/2306-А, за яким відповідач отримав кредит в сумі 12 973,00 доларів США, строком до 26.06.2014 року, зі сплатою 12,50 % річних. Кредит надано на придбання рухомого майна - транспортного засобу. Відповідач зобов'язався належним чином використовувати кошти, та повернути їх в строк та на умовах, передбачених договором.

Позивач свої зобов'язання, передбачені умовами договору, виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобов'язання у частині повернення кредиту та сплати процентів не виконує, що призвело до виникнення заборгованості.

Вирішуючи вказаний спір та частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не виконував належним чином умови кредитного договору внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню в межах строку позовної давності в розмірі 193,00 доларів США по тілу кредиту та 2,01 доларів США відсотків.

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів виходячи з наступного:

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки(ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки.

Згідно зістаттею 266 ЦК Українизі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Позовна давність відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст. ст. 253-255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 ЦК України строк, обчислюваний роками, спливає у відповідні місяць і число останнього року цього строку, а коли він обчислюється місяцями, то у відповідне число останнього місяця строку.

З матеріалів справи вбачається, що кінцевим терміном повернення заборгованості є 26 червня 2014 року. Останній платіж відповідачем був здійснений у 2014 році - по тілу кредиту 26.06.2014 року, по відсотках - 20.07.2014 року. Позов подано до суду на початку червня 2017 року.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про часткове задоволення позову та стягнення заборгованості в межах строку позовної давності.

Посилання апелянта на те, що відповідач визнавав борг та сплачував заборгованість, що підтверджується довідкою № 04.22-07/6871 від 12 червня 2018 року спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Позивачем не доведено тих обставин, що відповідач визнав борг та сплачував кошти на його погашення в 2017 році. В матеріалах справи довідка № 04.22-07/6871 від 12 червня 2018 року на яку посилається позивач не міститься.

Ухвалою Дніпровського районного суду від 20 березня 2018 року витребовувались докази, а саме: кредитний договір, заяву на видачу готівки, первинні бухгалтерські документи щодо погашення ОСОБА_3 заборгованості по договору кредиту, кредитну справу, тощо.

ПАТ « Укрсоцбанк» вказану ухвалу не виконав.

Доводи апеляційної скарги про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі зводяться лише до незгоди з рішенням суду першої інстанції, ґрунтуються фактично на тих же доводах, на які посилався апелянт в суді першої інстанції, як на підстави для задоволення позову, вони фактично оцінені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні і його висновків не спростовують.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: