РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року місто Чернігів

Справа №751/4338/18

Провадження№2/751/1125/18

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н.В.

секретаря судового засідання Дасюк Н.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Новозаводський відділ державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області

третя особа - ОСОБА_2 державна нотаріальна контора (представник не прибув)

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новозаводського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області, третя особа: ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новозаводського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1, який накладено постановою ВДВС Новозаводського районного управління юстиції серії АА №560679 від 19.01.2004 року та скасувати запис про обтяження, внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна реєстратором Другою ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою 22.09.2006 року за №3769814 (а.с.2-6).

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що є власником квартири АДРЕСА_1. Вказує, що вона бажала розпорядитися своєю власністю та продати квартиру, але в ході оформлення договору купівлі - продажу з'ясувалось, що постановою ВДВС Новозаводського районного управління юстиції серії АА №560679 від 19.01.2004 року на вищевказану квартиру накладено арешт та внесено відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Після звернення до відповідних інстанцій було встановлено, що арешт накладено на підставі виконавчого листа №2-1779 від 2002 року про стягнення боргу в сумі 1 273,70 грн. Однак, даний борг було погашено, про що ТОВ фірма «Технова» надала довідку. Посилаючись на ст. 40, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст..ст.321, 391 ЦК України та враховуючи, що на даний момент заборгованість повністю погашена просить зняти арешт із зазначеного майна.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в судовому засіданні щодо заявленого позову покладався на розсуд суду.

Представник третьої особи - ОСОБА_2 державна нотаріальна контора, у судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи без участі представника, зазначивши, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Суд, відповідно ст.223 ЦПК України, визнав можливим проводити розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

На підставі договору купівлі - продажу від 01.07.1998 року ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_1 (а.с.15-17).

Заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29.12.2006 року (а.с.12-13) визнано дійсним договір купівлі-продажу від 01.07.1998 року вищевказаної квартири та визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

12.02.2007 року зареєстровано за ОСОБА_1 право власності на вищевказану квартиру, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.02.2007 року: номер запису 15685 в книзі 169 (а.с.11).

Постановою ВДВС Новозаводського районного управління юстиції серії АА №560679 від 19.01.2004 року, в порядку примусового виконання виконавчого листа №2-1779 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КЕП «ОСОБА_2 ТЕЦ» 1 273,70 грн, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.18).

Відповідно довідки КЕП «ОСОБА_2 ТЕЦ» фірми «Технова» від 19.06.2018 року борг по виконавчому листу за період з 01.05.1999 - 01.03.2002 роки сплачено (а.с.21).

Однак, згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 23.05.2018 року вбачається, що арешт з квартири АДРЕСА_1 не знятий (а.с.20).

Із листа Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігова (а.с.19) вбачається, що станом на 31.05.2018 року інформація про перебування виконавчого провадження, де боржником є позивач - відсутня. Дані виконавчі провадження знищені зі спливом терміну зберігання (а.с.19).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 року).

Частина 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» регламентує зняття арешту за рішенням суду у всіх інших випадках.

Проте, відповідно до пункту 7 частини 4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 року), передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016р., позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно із ст. 59 даного Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобовязаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Отже, можливість звернення з таким позовом передбачена для особи, якій належить майно, на яке накладено арешт у виконавчому провадженні, але яка не являється боржником у цьому виконавчому провадженні, а відповідачами можуть бути боржник та особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, але не відділ державної виконавчої служби, який лише забезпечує примусове виконання судових рішень.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні, арештоване майно належить саме їй та ніким її право власності на це майно не оспорюється, зокрема, і виконавчою службою.

ОСОБА_1, звертаючись до суду з позовом про зняття арешту з майна та заборони на його відчуження, посилалась на те, що накладення арешту на нерухоме майно порушує її права, як власника, захист якого передбачено ст. 41 Конституції України, ст. 319, 321, 391 ЦК України.

З позовної заяви вбачається, що позивач фактично не погоджується з діями, рішенням державного виконавця, який на думку позивача, повинен здійснити всі відповідні дії щодо зняття арешту з належного їй майна.

В даному випадку, позовні вимоги спрямовані до особи, яка не оспорює будь-які його права на майно, яке арештовано, між позивачем та державним виконавцем існують процесуальні відносини, які вирішуються в іншому порядку, отже у таких випадках повинні застосовуватись інші відповідні способи судового захисту.

Позов про зняття арешту з майна, як спосіб захисту в межах виконавчого провадження, може бути використаний особою, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові.

Таким чином, арешт майна, який не пов'язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Виходячи з наведеного, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.

V. Розподіл судових витрат.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України не стягуються.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 81, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Новозаводського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області, третя особа: ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 25.07.2018 року.

Суддя Н. В. Маслюк