Справа № 454/1302/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2018 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

при секретарі Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд та просить стягнути з відповідача 39597 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати.

Свої вимоги мотивує наступним.

Відповідно до укладеного договору від 12.12.2011р., відповідач отримав кредит.

Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Банком виконано зобов'язання по договору в повному обсязі, так як надано відповідачу кредит у визначеному розмірі.

В порушення вищевказаних вимог, відповідач своєчасно не повернув банку грошові кошти для погашення заборгованості, чим не виконав належним чином свої зобов'язання за даним договором.

Внаслідок порушення умов договору в останньою, станом на 02.04.2018р., виникла вищезазначена заборгованість.

Представник позивача подав суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідач в судове засідання також не прибув.

Подав заяву, в якій вказав, що позов визнає та просить проводити розгляд справи у його відсутності.

У зв'язку неявкою сторін, фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Із заяви, тарифів, умов та правил вбачається, що відповідачу надано кредит. Відповідач зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також, комісії.

Згідно розрахунку, станом на 02.04.2018 р. заборгованість відповідача складає 39 597 грн., в тому числі:

- тіло кредиту - 3753,89 грн.;

- заборгованість за відсотками - 911,61грн;

- нарахована пеня - 32569,74 грн.,

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- штраф (фіксована частина) - 500грн.;

- штраф (процентна складова) - 1861,76 грн.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог ? відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином відповідач зобов'язана повернути борг банку, а останній вправі вимагати стягнення боргу включно зі штрафними санкціями з боржника.

Судом встановлено, що відповідач порушила умови договору, не погасила заборгованість в добровільному порядку.

В той же час, виходячи зі змісту статей 546, 548, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов'язання.

Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України).

У разі, якщо розмір неустойки перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд може його зменшити (частина третя статті 551 ЦК України).

Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 12 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

При цьому положеннями статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення.

Крім того, положення ст.ст.13, 129 Конституції України гарантують однаковий захист державою всіх учасників цивільних правовідносин, забезпечують їх рівність перед законом та судом. Відповідно, учасників цивільних правовідносин наділено рівними правами вільно та безперешкодно реалізовувати права та отримувати реальну можливість їх захисту у випадку порушення.

В даному випадку банком нараховано пеню в розмірі 32 569,74грн., в той час як заборгованість за кредитом та відсотках за користування кредитом становить 4665,50грн.

Таким чином, розмір пені значно більший від розміру боргового зобов'язання, а також, внаслідок стягнення заборгованості, в тому числі і пені, розмір якої значно більший розміру заборгованості за кредитним договором, будуть порушені права відповідача, а тому суд, дійшов висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин положення частини третьої статті 551 ЦК України та зменшення розміру пені до 5000грн., що становить суму одержаного ОСОБА_1 кредиту, за договором кредиту.

Зменшуючи розмір пені, судом врахована і та обставина, що відповідачем періодично здійснюється погашення заборгованості, що стверджується розрахунком заборгованості від 31.08.2015р. згідно якого, позивач погашала заборгованість.

Щодо вирішення позовної вимоги про стягнення штрафу (фіксованої частини та процентної складової) суд керується наступним.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

З огляду на зазначене, позов підлягає до часткового задоволення, зокрема в частині стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту у сумі 3753,89, відсотків у сумі 911,61грн. та пені в сумі 5000грн.

Також, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 12.12.2011р. в розмірі 9665 (дев'ять тисяч шістсот шістдесят п'ять ) грн. 50коп., в тому числі: 3753 (три тисячі сімсот п'ятдесят три) грн. 89коп. тіло кредиту, 911 (дев'ятсот одинадцять) грн. 61клп. нарахованих відсотків за користування кредитом та 5000 (п'ять тисяч) грн. пені.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Позивач: ПАТ КБ «Приват Банк», місце знаходження: м.Дніпро, вул..Набережна Перемоги, 50, 49094.

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання АДРЕСА_1

Головуючий: М. Я. Адамович