Справа 556/648/18
Номер провадження 2/556/281/2018

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2018 року. смт.Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Закревського Л.В.

при секретарі Басик Г.Т.

з участю:

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до Полицької сільської ради Володимирецького району про визнання права власності за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до Полицької сільської ради Володимирецького району про визнання права власності за набувальною давністю.

В обґрунтування позову ОСОБА_1, вказує, що з 7 квітня 1992 року з сімєю зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1 а, по вул. Кузнецова в с.Веретено, Володимирецького району і являється головою домогосподарства. Будинок, після смерті ОСОБА_3 - ОСОБА_4, був проданий її дочкою ОСОБА_5 сім»ї позивачки в жовтні 1991 року. З ОСОБА_5 за будинок розраховувалася мати позивачки ОСОБА_6, так як ОСОБА_1, була неповнолітньою. Матірю позивачки був зроблений грошовий переказ на імя ОСОБА_5 в жовтні 1991 року, але жодних підтверджуючих документів договору купівлі-продажу будинку, розписки, квитанції переказу коштів немає. Угода була в усній формі укладена між сторонами, при повній довірі і чесності сторін. ОСОБА_5 померла 07 листопада 2017 року .

Вийшовши заміж у травні 1996 року ОСОБА_1, з чоловіком залишилася проживати в будинку №73 а, по вул. Кузнецова в с. Веретено. Отже, в будинку в с. Веретено №73 а, по вул. Кузнецова, ОСОБА_1, проживає з 1991 року, зареєстрована згідно паспорту за даною адресою з 07 квітня 1992 року, по даний час. Тобто позивачка добросовісно і відкрито володє цим майном майже двадцять шість років. Постійно сплачує комунальні платежі за даною адресою.

ОСОБА_1, була впевнена, що є власником будинку, і звернувшись до спеціаліста з прохання зробити технічний паспорт на житловий будинок по вул. Кузнецова 73а, в с. Веретено Володимирецького району, отримала розяснення, що потрібна довідка з погосподарських книжок Полицької сільради, за ким рахується будинок. Виписка з погосподарської книги с. Веретено Володимирецького району №442 від 2002.2018 року була надана Полицькою сільською радою про те, що гідно погосподарської книги №6 будинок №73а по вул. Кузнецова в с. Веретено рахується за ОСОБА_7. Технічний паспорт за замовленням позивачки був зроблений 16.02.2018 року на імя ОСОБА_7, так як за основу бралася вищевказана довідка.

Спірний будинок переоформлявся в 1991 році. Полицька сільська рада зареєструвала ОСОБА_1, як голову домогосподарства, тому позивачка була впевнена, що є власником будинку № 73а по вул. Кузнецова в с. Веретено Володимирецького району.

Тому позивачка просить визнати за нею за набувальною давністю право власності на будинок № 73а по вул. Кузнецова в с. Веретено Володимирецького району Рівненської області.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та представник позивачки ОСОБА_2 підтримали заявлені вимоги у повному обсязі, заявивши, що відповідно до закону ОСОБА_1 має право за рішенням суду набути право власності на будинок, в якому позивачка проживає відкрито та безперервно 26 років. Позивачка, провела ремонт вказаного будинку за свій рахунок, підтримує його в належному стані. Також позивачка сплачує гроші за електроенергію. Жодних претензій до неї стосовно спірного будинку ніхто не висуває. Позивачка сплачувала за оформлення технічного паспорту виготовленого на спірний будинок.

Представник Полицької сільської ради Володимирецького району у судове засідання не зявився, надіслали суду заяву в якій просили розгляд справи проводити без участі їх представника заявлені вимоги визнають повністю.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснили, що дійсно будинок № 73а по вул. Кузнецова в с. Веретено Володимирецького району Рівненської області купувався для позивачки. Також підтвердили, що ОСОБА_1 з 1991 року відкрито та безперервно проживає в спірному будинку.

Вислухавши у судовому засіданні пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв'язку, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав:

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього.

Зазначена правова позиція знайшла своє відображення в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 року № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав».

При вирішенні спорів, пов'язаних з правом власності в силу набувальної давності, судам слід враховувати наступне:

- право власності на нерухоме майно можна набувати за набувальною давністю лише після 01 січня 2011 року;

- задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 344 ЦК можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння;

- за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено;

- відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння нерухомим майном; у випадку коли володілець заволодів майном на підставі певного договору з його власником, строк набувальної власності обчислюється з моменту спливу строку позовної давності;

- у разі втрати майна володільцем не зі своєї волі (усунення володільця від володіння нерухомим майном), неповернення майна у володіння та незвернення з позовом про витребування такого майна протягом року строк набувальної давності переривається; у разі повернення нерухомого майна у володіння чи пред'явлення позову про його витребування строк набувальної давності не переривається, а період, протягом якого володілець не з власної волі був позбавлений володіння, зараховується до строку набувальної давності.

При вирішенні спорів, пов'язаних із виникненням і припиненням права власності, слід мати на увазі, що норми статті 344 ЦК про набувальну давність не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалось на підставі договірних зобов'язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що з 07 квітня 1992 року ОСОБА_1 з сімєю зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2 а, по вул. Кузнецова в с.Веретено, Володимирецького району Рівненської області, що підтверджується довідкою №62 від 15.01.2018 року виданою виконкомом Полицької сільської ради.

Будинок № 73 а, по вул. Кузнецова в с.Веретено, Володимирецького району Рівненської області, належав ОСОБА_3 - ОСОБА_4, що підтверджується довідкою №381 від 16.02.2018 року, яка видана Полицькою сільською радою.

ОСОБА_3 - ОСОБА_4, померла 18 червня 1991 року, що підтверджується довідкою №381 від 16.02.2018 року виданою виконкомом Полицької сільської ради згідно записів по господарської книги №7 за 1991-1995 роки, особовий рахунок №372).

Також в судовому засіданні встановлено, що будинок № 73 а, по вул. Кузнецова в с.Веретено, Володимирецького району який належав померлій, був проданий її дочкою ОСОБА_5 сімї ОСОБА_1 в жовтні 1991 року, та за будинок розраховувалася мати позивачки ОСОБА_6, так як ОСОБА_1, була неповнолітньою.

ОСОБА_6 був зроблений грошовий переказ на імя ОСОБА_5 в жовтні 1991 року, але жодних підтверджуючих документів договору купівлі-продажу будинку, розписки, квитанції переказу коштів немає, угода була в усній формі укладена між сторонами, при повній довірі і чесності сторін.

ОСОБА_5 померла 07 листопада 2017 року .

Згідно паспорту ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 серії СР 167841, який виданий Володимирецьким РВ УМВС України в Рівненській області 25 квітня 2001 року, вбачається, що позивачка з 1992 року була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2 а, по вул. Кузнецова, Володимирецького району Рівненської області.

Згідно свідоцтва про шлюб Серії І-ГЮ №140608 яке видане виконкомом Полицької сільської ради Володимирецького району вбачається, що Бачинська Л.С.21.02.2018 року уклала шлюб з ОСОБА_10 та змінила прізвище на «Шевня»

З цього вбачається що позивачка добросовісно, відкрито та безперервно володіє нерухомим майном більше десяти років, оскільки це майно було передане їй у 1992 році.

У випадку, якщо є всі підстави вважати, що власник майна тривалий час не виявляє наміру визнати певну річ своєю, він погодився з її втратою - вона може бути визнана власністю фактичного добросовісного володільця.

Відкритість та безперервність володіння теж є необхідними умовами для набуття права власності за набувальною давністю і означають, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, а також те, що протягом означеного в законі строку володілець не вчиняв дій, що свідчили б про визнання ним обов'язку повернути річ власнику, а також йому не пред'являвся правомочною особою позов про повернення майна.

Згідно довідки №742/01-16 від 24.04.2018 року, яка видана Володимирецькою районною ДНК вбачається, шо після смерті ОСОБА_11 згідно даних зі Спадкового реєстру, спадкову справу не заведено.

Зважаючи на доведеність факту добросовісності, відкритості, безперервності та безтитульності володіння позивачкою протягом десяти років нерухомим майном, суд вважає законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, її вимоги про визнання за нею права власності на це майно за набувальною давністю на підставі положень ст. 344 ЦК України

Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивачі не ставлять.

Керуючись ст.ст. 10,11, 209, 212, 214-215, 218, ЦПК, ст.344 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Полицької сільської ради Володимирецького району про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити повністю.

Визнати право власності за ОСОБА_1 07.09.175 року народження (РНОКПП НОМЕР_1), на житловий будинок з погосподарськими будівлями № 73 а, по вул. Кузнецова, в с. Веретено, Володимирецького району Рівненської області за набувальною давністю.

Вступна та резолютивна частина рішення складена у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 20 серпня 2018 року. Рішення у повному обсязі виготовлено 22 серпня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Л.В.Закревський