Провадження № 2/537/400/2018
Справа № 537/592/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.12.2018 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Мєняйлові О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третіх осіб Органу опіки та піклування - Управління у справах сімей та дітей Кременчуцької міської ради, Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та його вихованні, визначення способу участі у вихованні онука та спілкуванні з ним, та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, за участю третьої особи - Органу опіки та піклування - Управління у справах сімей та дітей Кременчуцької міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 12 лютого 2018 року звернулися до суду із позовною заявою, де просять суд ухвалити рішення, яким зобовязати відповідача усунути перешкоди їхньому спілкуванню з онуком ОСОБА_5 та участі у його вихованні, встановити наступні способи їхньої участі у вихованні дитини: у вигляді систематичного особистого побачення для проведення спільного часу з онуком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем їх проживання АДРЕСА_1, без присутності матері, ОСОБА_3, кожної суботи з 10.00 год. до 09.00 год. в неділю, з можливістю забирати дитину особисто у матері, зі школи (в разі проведення занять в суботу), занять гуртків (за їх наявності) тощо, з можливістю вільного пересування в межах населеного пункту, в якому вони мешкають, що не буде порушувати право матері дитини на відпочинок, сон та спілкування з дитиною, з правом вільного пересування разом з дитиною в межах України під час відпочинку та оздоровлення без присутності матері; у вигляді спільного відпочинку та оздоровлення з дитиною онуком ОСОБА_5, 08 липня 2010 року народження, на протязі двох тижнів з 01 липня по 15 липня кожного року без присутності матері, ОСОБА_3, з правом вільного пересування разом з онуком в межах України під час відпочинку та оздоровлення.

Свої вимоги мотивували тим, що їхній син ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому 25 липня 2009 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції (актовий запис №497) шлюбі з ОСОБА_3, від якого вони мають спільну дитину сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Судовим рішенням шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було розірвано, місце проживання дитини було визначено з відповідачем.

Позивачі зазначають, що між ними та відповідачем виник спір щодо спілкування бабусі та дідуся з онуком, відповідач чинить перешкоди у зустрічах з онуком, забороняє їм бачитись та спілкуватись з ним, не дозволяє батьку дитини, ОСОБА_4, возити дитину за місцем проживання позивачів та спілкуватись по телефону. Рішенням виконкому Крюківської районної ради міста Кременчука від 09 квітня 2015 року №72 було визначено способи участі ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином, та протягом певного часу, як вказують позивачі, відповідач дотримувалась визначеного рішенням графіку спілкування батька дитини з дитиною та його участі у вихованні дитини, однак в подальшому знову стала чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 та позивачам. Як вказують ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з приводу невиконання ОСОБА_3 рішення органу опіки та піклування, батько дитини ОСОБА_4 змушений був звернутись до поліції із відповідною заявою.

Позивачі вважають, що виховання дитини належить до найважливіших питань життя сімї та свій обовязок щодо виховання онука вони мають повноцінно здійснювати лише за умови безпосереднього спілкування з онуком щотижня протягом декількох днів на тиждень. Також ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказують, що вони мають достатній досвід виховання дітей, матеріальне становище дозволяє надати онуку необхідні речі, продукти харчування, вони проживають в окремій двокімнатній квартирі, в якій для дитини облаштована кімната.

Враховуючи викладені обставини, позивачі і звернулись до суду із позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, та вважають за доцільне встановити запропоновані ними способи їхньої участі у вихованні дитини.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 13 березня 2018 року провадження у справі було відкрито.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 02 квітня 2018 року залучено до участі у справі Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивачів; зобовязано Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області надати висновок щодо участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вихованні малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

31 травня 2018 року до суду звернувся ОСОБА_4 із позовною заявою до ОСОБА_3, за участю третьої особи Органу опіки та піклування Управління у справах сімей та дітей Кременчуцької міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, згідно якої просить суд ухвалити рішенням, яким зобовязати відповідача усунути перешкоди у його спілкуванні з дитиною та участі у вихованні сина ОСОБА_7, та встановити наступні способи його участі у вихованні дитини: у вигляді систематичного особистого побачення з сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, для проведення спільного часу за місцем проживання ОСОБА_4 без присутності матері ОСОБА_3 кожного четверга з 14 год. 00 хв. (або після закінчення занять у школі, в разі їх тривалості після 14 год. 00 хв.) до 09 год. 00 хв. кожної неділі, з можливістю забирати дитину особисто у матері ОСОБА_3 зі школи, занять гуртків (за їх наявності) тощо, з можливістю вільного пересування в межах населеного пункту, в якому мешкає ОСОБА_4, що не буде порушувати право матері ОСОБА_3 на відпочинок, сон та спілкування з дитиною; у вигляді спільного відпочинку та оздоровлення з дитиною на протязі двох тижнів - з 01 червня по 15 червня кожного року, з 01 липня по 15 липня кожного року без присутності матері ОСОБА_3, з правом вільного пересування разом з дитиною в межах України під час відпочинку та оздоровлення.

Вимоги позову ОСОБА_4 мотивував тим, що він та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому 25 липня 2009 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції (актовий запис №497) шлюбі, від якого вони мають спільну дитину сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Судовим рішенням шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було розірвано, місце проживання дитини було визначено з відповідачем. У звязку із тим, що під час судового розгляду справи про розірвання шлюбу ОСОБА_3 чинила перешкоди у спілкуванні з дитиною, позивач змушений був звернутись до спеціально уповноваженого органу з заявою про визначення способів його участі у вихованні малолітнього сина. Рішенням виконкому Крюківської районної ради міста Кременчука від 09 квітня 2015 року №72 було визначено способи участі ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином, та протягом певного часу, як вказує позивач, відповідач дотримувалась визначеного рішенням графіку спілкування батька дитини з дитиною та його участі у вихованні дитини, однак в подальшому знову стала чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 З приводу невиконання ОСОБА_3 рішення органу опіки та піклування, ОСОБА_4 змушений був звернутись до поліції із відповідною заявою.

За викладених обставин, позивач і вимушений звернутись до суду із позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, та вважає за доцільне встановити запропоновані ним способи участі у вихованні дитини.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 10 травня 2018 року цивільну справу номер 537/592/18, номер провадження №2/537/400/2018 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третіх осіб Органу опіки та піклування - Управління у справах сімей та дітей Кременчуцької міської ради, Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та його вихованні, визначення способу участі у вихованні онука та спілкуванні з ним, та справу номер 537/593/18, номер провадження 2/537/401/2018, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, за участю третьої особи - Органу опіки та піклування - Управління у справах сімей та дітей Кременчуцької міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, обєднано в одне провадження; присвоєно справі номер 537/592/18, номер провадження 2/537/400/2018.

30 травня 2018 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладенні в позові обставини.

Представники зазначених вище позивачів та позивача ОСОБА_2 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заперечувала та вказала, що вона не чинить позивачам перешкод у спілкуванні з дитиною, натомість не заперечує проти їхнього спілкування, однак останні самі не бажають спілкуватися з дитиною. Відповідач вказала, що батько дитини ОСОБА_4 фактично приймає участь у вихованні малолітнього сина та періодично забирає останнього для проведення спільного часу. В частині встановлення запропонованих способів участі позивачів у спілкуванні та вихованні дитини, вважала їх неприйнятними та такими, що будуть значно порушувати нормальний спосіб життя дитини та суперечитиме його навчальному процесу, та була згодна із графіками спілкування бабусі, дідуся та батька з дитиною, встановленими висновками органу опіки та піклування, прийнятими у 2015 році та у 2018 році.

Представник третьої особи, Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області та Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак їх представником ОСОБА_10 завчасно надано до суду клопотання, згідно якого остання просить суд провести судове засідання без участі представника третіх осіб та зазначає, що при ухваленні рішення покладається на розсуд суду та просить врахувати висновки органу опіки та піклування.

Суд, вислухавши пояснення представників позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_8 та ОСОБА_9, позивача ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_3, приймаючи до уваги думку представника третіх осіб, Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області та Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області ОСОБА_10, вивчивши та проаналізувавши надані докази по справі, приходить до наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з 25 липня 2009 року по 15 січня 2015 року перебували в зареєстрованому у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції (актовий запис №497) шлюбі.

Від вказаного шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мають спільну дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ №116896, виданого 14 липня 2010 року Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області.

Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 15 січня 2015 року по справі №537/4366/14-ц шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було розірвано, місце проживання дитини ОСОБА_5 визначено з матірю.

Рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 15 січня 2015 року по справі №537/4366/14-ц набрало законної сили 26 січня 2015 року.

Відповідно до частини 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні і не заперечується учасниками справи, дитина ОСОБА_5 фактично проживає разом з матірю, ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно із частиною 2 статті 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Положеннями статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 24 квітня 2001 року встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно із положеннями частини 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 24 квітня 2001 року, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

В судовому засіданні встановлено? що договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини, відповідно до частини 4 статті 157 Сімейного кодексу України, між батьками дитини ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, не укладено.

Згідно із частиною 1 статті 158 Сімейного кодексу України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 24 квітня 2001 року, у разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Так, в судовому засіданні встановлено та вбачається з матеріалів справи, що батьки дитини ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не дійшли згоди щодо виконання ними батьківських обовязків в частині способів участі батька у вихованні спільного сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку із чим звернулись до служби у справах дітей із відповідною заявою, внаслідок розгляду якої Виконавчим комітетом Крюкіської районної ради міста Кременчука Полтавської області 09 квітня 2015 року було винесено рішення №72 «Про визначення способів участі ОСОБА_4 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5В.», за змістом якого вважати за доцільне визначити ОСОБА_4 способи участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1: побачення щочетверга з 16 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. пятниці, кожної неділі з 10 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. понеділка та спільне проведення відпочинку протягом десяти календарних днів під час літньої відпустки за попередньою домовленістю з ОСОБА_6

Окрім того, статтею 257 Сімейного кодексу України передбачений принцип права баби, діда на спілкування з онуками, участі у їх вихованні, а саме: баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

При вирішенні питання щодо способів участі батька ОСОБА_4 та бабусі ОСОБА_1, дідуся ОСОБА_2 у вихованні дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд виходить із принципів статей 3, 9 Конвенції про права дитини, ратифіковано Постановою Верховної ради України за номером 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, якими встановлено, що в усіх діях щодо дітей, зокрема, судами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; принцип поваги до права дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками.

Згідно із частиною 2 статті 159 Сімейного кодексу України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Згідно зі статтею 263 Сімейного кодексу України, спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків, баби, діда у вихованні дитини береться до уваги ставлення останніх до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні питання щодо визначення способів участі у спілкуванні та вихованні дитини, суд приймає до уваги рішення Виконавчого комітету Крюкіської районної ради міста Кременчука Полтавської області 09 квітня 2015 року №72 «Про визначення способів участі ОСОБА_4 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5В.», змістом якого встановлено вважати за доцільне визначити ОСОБА_4 способи участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1: побачення щочетверга з 16 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. пятниці, кожної неділі з 10 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. понеділка та спільне проведення відпочинку протягом десяти календарних днів під час літньої відпустки за попередньою домовленістю з ОСОБА_6

Суд звертає увагу на те, що позивачем ОСОБА_4 зазначене вище рішення щодо його участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5, згідно положень статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 24 квітня 2001 року, не оскаржував, сторони дотримувались графіку побачень з дитиною, встановленого зазначеним рішенням, що також підтверджується змістом повідомлення Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Виконкому Кременчуцької міської ради за вих.№ 04-437 від 08 травня 2018 року, відповідно до якого в період з 2015 року і по теперішній час заяв чи скарг з приводу звернень ОСОБА_4 щодо порушення встановленого способу участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5, визначеного рішенням виконавчого комітету Крюківської районної ради Полтавської області №72 від 09 квітня 2015 року, від ОСОБА_4 не надходило.

Окрім того, на підставі ухвали Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 02 квітня 2018 року, 02 травня 2018 року виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області було складено Висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про визначення способів участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вихованні малолітнього онука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно із яким вважати за доцільне визначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступні способи участі у вихованні малолітнього онука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1: побачення щовівторка з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. та спільне проведення літнього відпочинку протягом десяти днів за попередньою домовленістю з матірю ОСОБА_3

Зі змісту зазначеного вище Висновку вбачається, що він складений з дотриманням положень частини 1 статті 158 Сімейного кодексу України, зі змісту якої рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, постановляється на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення, а саме на основі наявних досліджених документів, особистого спілкування спеціаліста служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконкому Кременчуцької міської ради з позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, із відповідачем ОСОБА_3, а також із дитиною ОСОБА_5

В судовому засіданні встановлено, що окрім навчання дитини ОСОБА_5 у школі, останній також відвідує позашкільні заняття, які на час складання зазначеного вище висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 2 травня 2018 року складалися із наступного: програмування в понеділок з 17 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., англійська мова в середу з 18 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., робототехніка в четвер з 17 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., англійська мова в пятницю з 16 год. 30 хв. до 17 год. 30 хв., логіка та експерименти в суботу з 16 год. 30 хв. до 17 год. 30 хв., творчість в неділю з 11 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв., шахи в неділю з 12 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв.

З пояснень малолітнього ОСОБА_5 та його матері, відповідача по справі, вбачається, що на час розгляду справи в суді, графік позашкільних занять дитини змінився, однак не суттєво.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 практичний психолог Кременчуцької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №10, пояснила, що в результаті проведеної роботи з дитиною ОСОБА_5 якій є учнем школи, де вона працює, з метою визначення емоційного стану останнього встановлено, що дитина емоційно благополучна, а також зауважила, на те, що відповідно до проведених останньою тестів на прохання батька дитини, нею було зроблено висновок, що роль батька в житті малолітньої дитини дуже значна.

Оскільки, сторони на час розгляду справи по суті, не дійшли згоди щодо способу участі у вихованні дитини, то суд визначаючи останній та розглядаючи спір по суті, приймає до уваги наведенні у Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 02 травня 2018 року та рішенні Виконавчого комітету Крюкіської районної ради міста Кременчука Полтавської області 09 квітня 2015 року висновки, оскільки визначений наведеними вище рішеннями спосіб спілкування позивачів з малолітньою дитиною, відповідає віку останнього та його інтересам, враховує графік навчального процесу дитини та позашкільної зайнятості останнього.

Одночасно суд вважає, що наведені вище рішення відповідних органів на яких державою покладено обовязок щодо захисту прав дитини, в частині визначення терміну проведення літнього відпочинку малолітнього, а саме протягом 14 днів разом з бабою та дідом і лише протягом 10 днів з батьком, є таким що фактично звужує та обмежує права останнього на спілкування з дитиною в порівнянні з його батьками, позивачами по справі, і саме тому, суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини та створення умов для виконання батьком, який проживає окремо, а також бабусею та дідусем обов'язку по вихованню дитини та здійснення їхніх прав на особисте спілкування з нею, встановити наступний порядок участі позивачів у вихованні малолітньої дитини, а саме встановити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступні способи участі у вихованні малолітнього онука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1: побачення щовівторка з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. та спільне проведення літнього відпочинку протягом десяти днів за попередньою домовленістю з матірю ОСОБА_3; встановити ОСОБА_4 наступні способи участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1: побачення щочетверга з 16 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. пятниці, кожної неділі з 10 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. понеділка та спільне проведення відпочинку протягом десяти календарних днів під час літньої відпустки за попередньою домовленістю з ОСОБА_3.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 в частині усунення перешкод у спілкуванні з онуком та його вихованні, а також позовних вимог ОСОБА_4 в частині усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, суд виходить з наступного.

Згідно із положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до частини 3 статті 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 79 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до вимог статті 80 Цивільного процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Однак, позивачами не надано до суду жодних доказів на підтвердження заявленого ним факту чинення відповідачем ОСОБА_3 перешкод у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні.

Так, позивачем надано до суду: довідку ФОП ОСОБА_12 за вих. №0118 від 28 лютого 2018 року; рахунок на оплату ФОП ОСОБА_12 від 21 жовтня 2017 року; рахунок на оплату ФОП ОСОБА_12В від 01 листопада 2017 року; рахунок на оплату ФОП ОСОБА_12 від 02 листопада 2017 року; рахунок на оплату ФОП ОСОБА_12 від 03 листопада 2017 року; рахунок на оплату ФОП ОСОБА_12 від 04 листопада 2017 року; рахунок на оплату ФОП ОСОБА_12 від 09 листопада 2017 року; рахунок на оплату ФОП ОСОБА_12 від 16 листопада 2017 року; рахунок на оплату ФОП ОСОБА_12 від 01 грудня 2017 року; рахунок на оплату ФОП ОСОБА_12 від 11 листопада 2017 року;

Однак, на думку суду, надані стороною позивача докази, на підтвердження участі ОСОБА_4 у вихованні та матеріальному забезпеченні сина, фактично спростовують твердження останнього щодо здійснення відповідачкою дій що свідчать про перешкоджання останньою у спілкуванні дитини з батьком, а навпаки свідчать про факт спілкування батька з дитиною, відвідування з ним разом стоматолога та фітнес клубу «Спартак» протягом 2017 року.

Згідно змісту повідомлення Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Виконкому Кременчуцької міської ради за вих.№ 04-436 від 08 травня 2018 року, в період з 2015 року і по теперішній час заяв та скарг з питання визначення участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 або неможливості такої участі у вихованні онука ОСОБА_5 не надходило.

Згідно змісту повідомлення Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Виконкому Кременчуцької міської ради за вих.№ 04-437 від 08 травня 2018 року, в період з 2015 року і по теперішній час заяв чи скарг з приводу звернень ОСОБА_4 щодо порушення встановленого способу участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5, визначеного рішенням виконавчого комітету Крюківської районної ради Полтавської області №72 від 09 квітня 2015 року, від ОСОБА_4 не надходило.

Як доказ в обґрунтування вимоги щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, позивачами надано до суду повідомлення Відділення поліції №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області за вих.№1677/115/108/03-18 від 29 січня 2018 року щодо підтвердження того факту, що 31 грудня 2017 року ОСОБА_3 не надала ОСОБА_4 можливості побачитися з сином ОСОБА_5

Однак, зазначене повідомлення за вих.№1677/115/108/03-18 від 29 січня 2018 року підтверджує одиничний випадок, що стався, водночас інших доказів, які можуть свідчити про систематичне чинення відповідачем перешкод батьку ОСОБА_4, бабусі ОСОБА_1, та дідусю ОСОБА_2 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_5, до суду не надано.

Таким чином, з аналізу наданого сторонами письмового доказу у вигляді повідомлення за вих.№1677/115/108/03-18 від 29 січня 2018 року, змісту повідомлень Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Виконкому Кременчуцької міської ради за вих.№ 04-436 та за вих.№04-437 від 08 травня 2018 року, заявлений позивачами факт чинення їм перешкод у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні не знайшов свого підтвердження, оскільки не підтверджений жодними належними, достовірними та достатніми в розумінні статей 77, 79 та 80 Цивільного процесуального кодексу України, доказами, у звязку із чим суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в цій частині.

Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Відповідно до положень пункту 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

За викладених обставин, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, а також позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати, понесені ними на оплату судового збору по 352 грн. 00 коп., а також стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати, понесені ним на оплату судового збору в розмірі 352 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса реєстрації: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Троїцька (Красіна)АДРЕСА_3), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платник податків НОМЕР_2, адреса реєстрації: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Насосна, будинок 88/2) до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса реєстрації: 39600, АДРЕСА_2), за участю третіх осіб Органу опіки та піклування - Управління у справах сімей та дітей Кременчуцької міської ради (місцезнаходження: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, площе Перемоги, будинок 2), Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області (місцезнаходження: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, площе Перемоги, будинок 2), про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та його вихованні, визначення способу участі у вихованні онука та спілкуванні з ним задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступні способи участі у вихованні малолітнього онука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1: побачення щовівторка з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. та спільне проведення літнього відпочинку протягом десяти днів за попередньою домовленістю з матірю ОСОБА_3.

В задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 розмір судового збору в розмірі 352 грн. 00 коп., сплачений нею при подачі позову до суду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 розмір судового збору в розмірі 352 грн. 00 коп., сплачений ним при подачі позову до суду.

Позовні вимоги ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, адреса реєстрації: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Насосна, будинок 88/2) до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса реєстрації: 39600, АДРЕСА_2), за участю третьої особи - Органу опіки та піклування - Управління у справах сімей та дітей Кременчуцької міської ради (місцезнаходження: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, площе Перемоги, будинок 2), про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_4 наступні способи участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1: побачення щочетверга з 16 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. пятниці, кожної неділі з 10 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. понеділка та спільне проведення відпочинку протягом десяти календарних днів під час літньої відпустки за попередньою домовленістю з ОСОБА_3.

В задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 розмір судового збору в розмірі 352 грн. 00 коп., сплачений ним при подачі позову до суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст судового рішення виготовлено 29 грудня 2018 року.

Суддя: Д.О. Зоріна