Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/1156/18
Провадження № 2/191/366/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22.08.2018 Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Гречко Ю.В.
за участю секретаря - Борисової О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.12.2012 їй належить право приватної власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1
З 2015 року за згодою позивача у цьому житловому будинку була зареєстрована дружина її сина - ОСОБА_2.
ІНФОРМАЦІЯ_1 син позивача ОСОБА_7 помер. Його дружина - відповідач по справі 01.12.2016 по незрозумілим для позивача причинам виїхала з її будинку, її місце проживання невідоме. Знятися з реєстрації за вказаною адресою відповідач не бажає.
Таким чином позивач вважає, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, та просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування вказаним житловим будинком.
До початку судового засідання від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримують повністю та просить їх задовольнити. Не заперечують проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася по невідомій суду причині, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується право власності позивача ОСОБА_1 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно з випискою з домової книги для реєстрації громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, значиться зареєстрованою у вказаному будинку з 09.06.2015.
Згідно з Актом, складеним головою квартального комітету №4 м.Синельникове за участю свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно зареєстрована в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, але з грудня 2015 року по теперішній час за даною адресою фактично не проживає.
У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Оскільки договір найму житлового приміщення між сторонами не укладався, суд при розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, застосовує норми цивільного законодавства.
Згідно зі ст.386 ЦК України власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст..7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим таку вимогу, як позбавлення права користування житловим приміщенням.
Суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки відповідач не проживає у будинку АДРЕСА_1 більше одного року без поважної причини.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити .
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: Ю. В. Гречко