Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 471/393/16-ц
Провадження № 2/483/141/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

12 грудня 2018 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Казанлі Л.І.,

за участю секретаря Гречки С.Є.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

15 квітня 2016 року акціонерне товариство комерційний банк (далі - АТ КБ) «ПРИВАТБАНК» звернулося до Братського районного суду Миколаївської області із позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3. 21 грудня 2017 року справу передано до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області за підсудністю Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 14 листопада 2017 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір № NKO0GI, відповідно до якого АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало відповідачеві кредит в розмірі 45 000 грн зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 15% річних з кінцевим терміном повернення - 14 листопада 2021 року. Крім того, зобов'язання за вказаним договором забезпечено порукою в розмірі 1 000 грн відповідно до договору №03/Д3 від 02 лютого 2015 року, укладеного між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3. Відповідач ОСОБА_2 не виконував своїх зобов'язань зі сплати обов'язкового щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту. Його заборгованість за вказаним договором станом на 25 січня 2016 року складає 375 776 грн 64 коп.. Посилаючись на викладене, просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 зазначену суму заборгованості за кредитним договором, з відповідача ОСОБА_3 - 1 000 грн в рахунок забезпечення поруки.

Представник позивача в судове засідання не з'явився. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, в якій, крім цього, зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, зазначивши, що 02 серпня 2011 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області було звернуто стягнення на користь позивача предмет іпотеки - квартиру, що належала позивачеві в рахунок заборгованості за цим договором; крім цього, просив застосувати строк загальної позовної давності у цій справі та наголошував, що така особа як ОСОБА_3 взагалі невідома відповідачеві, і з ним у нього не існувало жодних правовідносин.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого.

Як вбачається з копії договору (а. с. 10-13), 14 листопада 2007 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 було укладено договір про іпотечний кредит №NKO0GI, відповідно до якого позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 45 000 грн. із відсотковою ставкою 15% річних, а останній був зобов'язаний щомісячно сплачувати платіж в рахунок погашення кредиту та відсотків за його користування.

Для забезпечення виконання зобов'язання за вказаним договором між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 03/Д3 від 02 лютого 2015 року (а. с. 14), яким останній поручився перед позивачем за виконання ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором і взяв на себе обов'язки як солідарний з позичальником боржник у розмірі 1 000 грн у разі порушення ним цих зобов'язань.

З матеріалів цивільної справи № 2-415-11, що її було витребувано з архіву суду та оглянуто в судовому засіданні, вбачається, що рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 серпня 2011 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2, в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит № NКО0GІ від 14 листопада 2007 року в розмірі 100 430 грн 52 коп., з наданням АТ КБ «ПРИВАТБАНК» права здійснювати продаж вказаної нерухомості відповідно до положень ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

За таких обставин суд погоджується з твердженнями представника відповідача, що позовні вимоги банку в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, відсотками, в тому числі і підвищеними відсотками, пені та іншим штрафним санкціям не підлягають задоволенню, оскільки договір про іпотечний кредит № NKO0GI від 14 листопада 2007 року припинив свою дію після направлення відповідачеві письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості та постановлення рішення у справі про задоволення вимог за рахунок звернення стягнення на іпотечне майно.

Згідно з положеннями ст. 625 ЦК України в даному випадку позивач має право лише на отримання 3% річних від простроченої суми заборгованості, але вказана вимога позивачем не заявлялася, а суд позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог.

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 564/2199/15-ц, яка у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України підлягає врахуванню судами при застосуванні відповідних норм права.

Посилання представника відповідача на пропущення позивачем загального строку позовної давності для звернення до суду суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; згідно з ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Разом із тим, позовна давність, установлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 259 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обов'язку. Після переривання строк позовної давності починається заново.

Як вбачається умов договору про іпотечний кредит №NKO0GI від 14 листопада 2017 року, кінцевим терміном повернення кредиту вказане 14 листопада 2021 року, а відтак доводи щодо пропуску строку позовної давності уваги не заслуговують.

Також судом не беруться до уваги посилання представника відповідача в своїх запереченнях проти позову на те, що така особа як ОСОБА_3 взагалі невідома відповідачеві, і з ним у нього не існувало жодних правовідносин, адже вказані обставини не підтверджені жодним належним та допустимим доказом.

Дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до переконання про необхідність відмови у задоволенні позову саме за його безпідставністю.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати відносяться на рахунок позивача і відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263- 265ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні цивільного позову акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити повністю.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 грудня 2018 року.

Головуючий: