печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 рокуПечерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Матійчук Г.О.,

за участі секретаря Саницької Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення пені, інфляційних витрат та трьох процентів річних, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ТОВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення пені, інфляційних витрат та трьох процентів річних.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 13.04.2016 року в м. Києві, по пр. Л.Курбаса трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Daewoo» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, якого було визнано винним, та автомобіля марки «Chevrolet» д.н.з. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 Внаслідок даного ДТП, автомобіль марки «Chevrolet» д.н.з. НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження. Автомобіль позивача був застрахований у ТОВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант». Вартість відновлювального ремонту, відповідно до звіту від 13.05.2016 року становить 51 091, 81 грн. 20.07.2016 року страховою компанією було сплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 19 757, 52 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва 19.10.2017 року стягнуто з ТОВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 20 802, 54 грн., судові витрати в розмірі 413, 25 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 5 468, 21 грн., судові витрати в розмірі 137, 75 грн.

Крім того, позивач зазначає, що 11.12.2017 року страховою компанією виконано рішення суду та сплачено суму в розмірі 21 215, 79 грн. Однак, позивач вважає, що у зв'язку з неправильним розрахунком страховою компанією страхового відшкодування, відповідач прострочив його виплату у період з 27.07.2016 по 10.12.2017 року, у зв'язку з чим був вимушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 7 767, 86 грн., інфляційні витрати в розмірі 4 285, 32 грн., 3% річних в розмірі 858, 32 грн., а всього 12 911, 50 грн. та судовий збір в сумі 704, 80 грн.

13 липня 2018 року суд прийняв справу до свого провадження, відкрив провадження у цій справі та, з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України, вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні.

Відповідач направив на адресу суду відзив з запереченнями проти задоволення позовних вимог, який обґрунтовує тим, що відповідно до норм ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Таким чином, 21.07.2016 року страховик здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 19 757, 52 грн. на користь позивача, тобто здійснено виплати у строк, передбачений ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вимоги позивача щодо стягнення втрат від інфляції та 3% річних не передбачені чинним законодавством, а тому позовні вимоги позивача не обґрунтовані та в задоволені яких слід відмовити.

Крім того, в матеріалах справи міститься відповідь на відзив, в якому позивач зазначає, що відповідачем у строки сплачено лише частину суми страхового відшкодування, а саме 19 757, 52 грн. Згодом доплачена сума в розмірі 21 215, 79 грн. на виконання рішення суду, однак у зв'язку з тим, що свої зобов'язання страхова компанія виконала не одразу, позивач просить задовольнити позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 7 767, 86 грн., інфляційних витрат в розмірі 4 285, 32 грн., 3% річних в розмірі 858, 32 грн., а всього 12 911, 50 грн. та судовий збір в сумі 704, 80 грн.

Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 13.04.2016 року в м. Києві, по пр. Л.Курбаса трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Daewoo» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_2, якого було визнано винним, та автомобіля марки «Chevrolet» д.н.з. НОМЕР_2, що належить гр. ОСОБА_1 Внаслідок даного ДТП автомобіль марки «Chevrolet» д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Альфа Гарант», поліс № АС/9219633.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховою компанією було направлено представника ТОВ «Експертум-Аве» для оцінки шкоди, завданої ОСОБА_1. За результатами огляду складено протокол з вичерпним переліком пошкоджень, який був підписаний ОСОБА_1 На підставі протоколу огляду ТОВ «Експертум-Аве» виконала звіт № 16-D/20/2, згідно якого вартість матеріального збитку становить 24 309, 02 грн.

20.07.2016 року страховою компанією було сплачено потерпілій стороні - ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 19 757, 52 грн.

Не погоджуючись з сумою виплат, позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до страхової компанії «Альфа Гарант», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва 19.10.2017 року стягнуто з ТОВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 20 802, 54 грн., судові витрати в розмірі 413, 25 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 5 468, 21 грн., судові витрати в розмірі 137, 75 грн.

На виконання рішення суду 11.12.2017 року позивачу виплачено 21 215, 79 грн. Дана виплата була здійснена станом на момент існування цін, які були на момент ДТП.

Згідно ч. 1 ст.5 26 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, ненею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язань.

Згідно ст. 922 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові аюо іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Таким чином, у разі прострочення виплати страхового відшкодування, особа, яка має право на отримання страхового відшкодування, має право лише на стягнення неустойки (пені).

Відповідно, до ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання страхового відшкодування, за наявності документів, зазначених в ст. 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніше як через 90 днів із дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентованої виплати) та виплатити його.

Оскільки, 27.04.2016 року страховою компанією було отримано заяву про страхове відшкодування, а 21.07.2016 року здійснено виплату в сумі 19 757, 52 грн., тобто, виплата страхового відшкодування здійснено в межах строку передбаченого ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відсутні підстави для стягнення пені з страхової компанії.

Крім того, на виконання рішення суду від 19.10.2017 року страхова компанія 11.12.2017 року сплатила позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 20 802, 54 грн.

Варто зазначити, що відповідно до положень ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Однак, між страховою компаніє та позивачем відсутні договірні зобов'язання.

Статтею 1194 ЦК України, встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Постановою Верховного Суду України від 02.12.2015 року по справі № 6-691цс15 також встановлено, що стягнення різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов'язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати) підлягає з винуватця ДТП.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Суд дослідивши всі наявні докази в матеріалах справи, приходить до висновку про відмову в задоволені позовних вимог, у зв'язку з виконання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем в повному обсязі та в межах строку визначеного чинним законодавством.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 26, 549, 922, 1194 ЦК України, ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів», ст. ст. 2, 5, 12, 13,19,76-82, 133, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення пені, інфляційних витрат та трьох процентів річних- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не б подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Матійчук Г.О.