Справа № 2-206-97
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 1997 р. Черкаський районний суд в складі:

головуючого судді Пальонного В.С.

при секретарі - Пироженко В.Д.

з участю адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про розподіл спільного майна подружжя до ОСОБА_3, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що за період перебування в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ними спільно збудований будинок з господарськими спорудами по вул. Калініна, 57 с. Руська Поляна Черкаського району, придбаний автомобіль ВАЗ 2108 вартістю 9000 гривень та інше майно на загальну суму 3126 гривень.

Оскільки в даний час сімя розпалась і судом заведена цивільна справа про розірвання шлюбу між нею і відповідачем, а відповідач добровільно відмовляється розділити їх спільне майно, вона просить визнати за нею право власності на 60 % домоволодіння, розташованого по вул. Калініна, 57 с. Руська Поляна, на автомобіль ВАЗ 2108 з сплатою нею відповідачу половини його вартості, а також на стінку з мякою частиною, кухню «Зося», холодильник «Донбас», пральну машину «Волна», пилосос, 4 карнизи, дзеркало, підставку для квітів, металеву вішалку, килим розміром 3х4 м, килим розміром 2х3 м, жіночий велосипед.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просить суд врахувати, що після розпаду сімї вона залишилась проживати з неповнолітньою дитиною, яка перебуває на її утриманні, і визнати за нею право власності на 60 % їх спільного з відповідачем домоволодіння, провівши його розподіл по І варіанту судово-будівельної експертизи від 20.05.1997 р. (розподіл 60 % на 40 %) визнати за нею право власності на автомобіль, оскільки відповідач права на керування транспортними засобами не має і за станом здоровя не може його отримати, зобовязавши її виплатити відповідачу половину його вартості, а також визнати за нею право власності на інше майно згідно позовної заяви, виключивши зі списку майна, що підлягає розподілу, стінку і телевізор, оскільки ці речі придбані її батьками за власні кошти і подаровані їй особисто.

Крім цього, позивачка просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати на проведення будівельної експертизи в сумі 150 гривень та кошти, сплачені за надання юридичної допомоги, в сумі 200 гривень.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснила суду, що будівництво будинку по вул. Калініна, 57 с. Руська Поляна було розпочато відповідачем і його батьками ще до одруження відповідача з позивачкою і на момент реєстрації шлюбу вже був готовий фундамент будинку. Крім цього батько відповідача завіз на будівництво цеглу та ліс. Просить врахувати це при визначенні долей сторін у спірному домоволодінні і визнати за відповідачем право власності на 45% його провівши розподіл за II варіантом додаткової судово - будівельної експертизи від 16.09.1997р. Вважає, що автомобіль не може бути предметом розподілу, оскільки він проданий сторонами батькові відповідача і гроші за нього отримані позивачкою. Відносно розподілу решти майна не заперечує проти розподілу його згідно позовної заяви, в разі, виключення із списку майна, що підлягає розподілу, стінки і телевізора, просить виділити відповідачу додатково холодильник.

Заслухавши сторони, допитавши свідків, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з слідуючих підстав:

Як встановлено в судовому засіданні, за період шлюбу сторонами збудовано спільними зусиллями за спільні кошти домоволодіння по вул. Калініна, 57 с. Руська Поляна, придбано автомобіль ВАЗ-2108, а також інше майно , вказане в акті опису від 4.03.1997р.

При цьому, як пояснили в судовому засіданні, представник відповідача та свідок ОСОБА_4, на момент реєстрації шлюбу між сторонами фундамент будинку був збудований, чого не заперечує позивачка. Згідно висновку додаткової судово-будівельної експертизи вартість матеріалів і робіт по обладнанню фундаменту 1211 гривень, що складає 11,7% вартості жилого будинку.

При встановленні долей сторін в домоволодінні, суд враховує інтереси їх неповнолітньої дитини, яка залишається проживати з позивачкою і вважає можливим визнати за нею право власності на 60% домоволодіння.

Але оскільки частка відповідача теж підлягає збільшенню за рахунок того, що ним до шлюбу збудовано фундамент будинку, суд вважає необхідним визнати долі позивачки і відповідача в домоволодінні рівними.

Придбання будівельних матеріалів і виконання будівельних робіт як батьками позивачки, так і батьками відповідача суд розцінює як безкорисливу допомогу батьків дітям і при встановленні долей сторін в домоволодінні не враховує.

Оскільки сторони не дійшли згоди при вирішенні питання про розподіл домоволодіння в натурі, суд вважає необхідним провести його розподіл згідно III варіанту судово-будівельної експертизи від 20.05.1997 р., оскільки при такому варіанті розподілу більш повно враховуються долі сторін в домоволодінні. Крім цього, суд враховує, що при такому варіанті розподілу легше розділити земельну ділянку з врахуванням інтересів обох сторін.

Суд вважає, що позов в частині розподілу автомобіля ВАЗ-2108 повинен бути залишений без розгляду, оскільки правовстановлюючі документи на нього відсутні, вартість його не визначена, хто є власником автомобіля і де цей автомобіль знаходиться невідомо.

Суд вважає, що стінка «Львів» та телевізор «Берізка» повинні бути виключені зі списку майна, що підлягає розподілу, оскільки вказані речі не є спільним майном подружжя, так як в судовому засіданні встановлено, що вони придбані батьками позивачки і подаровані особисто їй.

Розподіл іншого майна подружжя необхідно провести по запропонованому позивачкою варіанту, оскільки при такому варіанті розподілу враховані рівність долей сторін і майнові інтереси кожного з подружжя.

З позивачки необхідно стягнути в доход держави несплачене нею державне мито в сумі 833 гривні, оскільки сума держмита, що підлягає сплаті з врахуванням позовних вимог і вартості майна, що підлягає розподілу складає 1023 гривні, сплачено ж 190 гривень.

З відповідача необхідно стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати пропорційно задоволенню позовних вимог 901 гривню сплаченого державного мита і 150 гривень оплати за проведення судово-будівельної експертизи.

Суд проводить взаємозарахунки вказаних сум і вважає необхідним стягнути з відповідача в доход держави несплачене позивачкою державне мито в сумі 833 гривні і на користь позивачки понесені нею судові витрати в сумі 233 гривні.

Керуючись ст..ст.15,30,62 ЦПК України, ст..ст.22,28,29 КпШС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 50% домоволодіння, розташованого по вул. Калініна, 57 с. Руська Поляна Черкаського району і провести його розподіл в натурі згідно III варіанту судово-будівельної експертизи, виділити їй в жилому будинку приміщення № 2 площею 5,1 м?, № 3 площею 4,6 м?, №1 площею 16,9 м?, частину приміщення №7 розміром 4,62 х 2,82 м площею 13,05м?, загальною корисною площею 39,65 м?, що складає 50% до будинку, дійсною вартістю 5793 гривні, вартість сантехнічного обладнання котельної і ванної 690 гривень, коридор літ I площею 11,3 м? дійсною вартістю 2304 гривні, льох літ. Г 100% вартістю 568 гривень, гараж літ. Д 100% вартістю 1334 гривні, скважину №5 вартістю 1533 гривні, огорожу №1-3 залишити в спільному користуванні , де позивачці виділяється 50% їх вартості 455 гривень.

Загальна дійсна вартість частини, що виділяється 12677 гривень, що складає 52,6% домоволодіння.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 50% домоволодіння, розташованого по вул. Калініна ,57 с. Руська Поляна Черкаського району, реально виділивши йому в жилому будинку приміщення №4 площею 11,3м?, №5 площею 9,6м?, №6 площею 11,7м?, частину приміщення №7 розміром 4,62 х 1,53 м площею 7,05м?, загальною корисною площею 39,65м?, що складає 50% до будинку, дійсною вартістю 5794 гривні, вартість сантехнічного обладнання кухні 160 гривень, кладову літ II площею 17,0м? вартістю 1049 гривень, туалет літ. В вартістю 231 гривня, теплицю літ. «Е» 100% вартістю 3582 гривні, водоколонку №4 вартістю 141 гривня. Огорожу №1-3 залишити в спільному користуванні, де відповідачу виділити 50% її вартості 455 гривень.

Загальна вартість частини, що виділяється 11412 гривень, що складає 47,4% домоволодіння.

Для здійснення вказаного варіанту зобовязати ОСОБА_2 в приміщенні №7 встановити перегородку, зобовязати ОСОБА_3 закласти двері між приміщеннями №3 і №4,№1 і №4, №1 і №5, між приміщеннями №4 і №5, №6 і частиною приміщення №7 площею 7,05м? зробити двері в частині приміщення №7 площею 7,05м? зробити вхідні двері, біля яких пристроїти тамбур або веранду.

Зобовязати ОСОБА_2 за зайве виділене в її користування домоволодіння виплатити ОСОБА_3 632 гривні.

Провести розподіл спільного майна подружжя, виділивши позивачці: кухню «Зося» вартістю 100 гривень, холодильник «Донбас» вартістю 100 гривень , пральну машину «Волна» вартістю 110 гривень, пилосос вартістю 50 гривень, 4 карнизи вартістю 40 гривень, дзеркало вартістю 25 гривень, підставку для квітів вартістю 6 гривень, металеву вішалку вартістю 10 гривень, килим вартістю 55 гривень, килим вартістю 50 гривень, велосипед жіночий вартістю 100 гривень, на загальну суму 1406 гривень.

Виділити ОСОБА_3 : спальню «Арніка», вартістю 600 гривень, прихожу вартістю 250 гривень, мойку з тумбою вартістю 80 гривень, диван «Малютка» вартістю 110 гривень, 8 стільців вартістю 80 гривень, 3 карнизи вартістю 30 гривень, журнальний столик вартістю 25 гривень, столик під телевізор вартістю 35 гривень, металеву вішалку вартістю 10 гривень, 6 деревяних стільців вартістю 30 гривень, два килими вартістю по 35 гривень, полове покриття вартістю 15 гривень, чоловічий велосипед вартістю 100 гривень на загальну суму 1435 гривень.

Стінку «Львів» та телевізор «Берізка» виключити зі списку майна, що підлягає розподілу , оскільки дані предмети не є спільним майном подружжя.

Позов в частині розподілу автомобіля НОМЕР_1 залишити без розгляду.

Стягнути з відповідача в доход держави несплачене позивачкою державне мито в сумі 833 гривні і на користь позивачки понесені нею судові витрати в сумі 223 гривні.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського обласного суду на протязі 10 днів.

Суддя Черкаського

районного суду підпис ОСОБА_5