Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-з/641/159/2018 Справа № 641/2910/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2018 року Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Чайка І.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 641/2910/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Страхова компанія Альфа Гарант, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2, Страхової Компанії Альфа- Гарант, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ТДВ СК «Альфа-Гарант» на його користь матеріальну шкоду в розмірі 43288,67 грн., стягнути солідарно на користь позивача з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн., а з ТДВ СК «Альфа-Гарант» 100000,00 грн.

09.10.2018 року позивачем по справі подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб автомобіль НОМЕР_1, який належить відповідачу -ОСОБА_3; накладення арешту на майно ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яке знаходиться за місцем їх проживання, а також на майно ТДВ СК «Альфа-Гарант» за місцем її знаходження та на кошти в банківській установі.

Обґрунтовуючи свою заяву про забезпечення позову, позивач вказує на те, що заходи забезпечення позову необхідні для попередження умисного створення відсутності майна у відповідачів.

Ознайомившись з матеріалами справи та вивчивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2ст.150 ЦПК України позов забезпечується зокрема : накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Як зазначено упостанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обгрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, ознайомившись матеріалами справи, суд вважає , що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Позивач звертаючись із заявою про забезпечення позову не надає доказів, що станом на день предявлення позову та заяви про його забезпечення, автомобіль НОМЕР_1, на який позивач просить накласти арешт, належить відповідачу по справі.

Крім того, позивачем не конкретизовані вимоги в частині накладення арешту на майно , що належить відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та знаходиться за місцем їх проживання, а саме не вказано на яке саме майно відповідачів позивач просить накласти арешт та не надає доказів належності відповідачам такого майна.

Що стосується вимоги про накладення арешту на майно ТДВ СК «Альфа-Гарант» за місцем її знаходження та на кошти в банківській установі, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ст. 3 ЦК України свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, є засадою цивільного судочинства. Тому загальним правилом втручання державних органів у господарську діяльність підприємців не допускається.

Таким чином, вимоги позивача щодо забезпечення позову, шляхом шляхом накладення арешту на майно ТДВ СК «Альфа-Гарант» за місцем її знаходження та на кошти в банківській установі є безпідставними та незаконними, оскільки направлені на втручання у вирішенні питань внутрішньої діяльності ТДВ СК «Альфа-Гарант».

З огляду на вищезазначене, заява про вжиття заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Зазначене не перешкоджає ОСОБА_1 звернутися повторно з заявою про забезпечення позову за наявності відповідних підстав.

Керуючись ст.ст. 149-150 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в п»ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Суддя -ОСОБА_4