Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 331/3350/18 Головуючий у 1 інстанції Жукова О.Є.
Номер провадження 22-ц/778/2500/18 Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Подліянової Г.С.,

Суддів: Кримської О.М.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2018 року про передачу на розгляд іншому суду позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 ОСОБА_1, третя особа орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2018 року передано справу на розгляд Красноармійському міськрайонному суду Донецької області за підсудністю відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою судді, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що ухвала судді постановлена з порушенням норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді та справу направити до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, апеляційний суд розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, скасовує ухвалу і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Передаючи справу на розгляд іншого суду, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору є вимога позивача про позбавлення батьківства та зміну розміру аліментів, що не є вимогами розгляду спору у порядку виключної або альтернативної підсудності, відтак підсудність даної справи підлягає визначенню за загальними правилами підсудності за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача.

Проте, колегія суддів із такими висновками в повній мірі не погоджується, так як вони не узгоджуються із матеріалами справи та зроблені з порушенням норм процесуального права.

Оскаржувану ухвалу постановлено з огляду на те, що дана цивільна справа не підсудна Жовтневому районному суду м. Запоріжжя, так як відповідач, ОСОБА_4 ОСОБА_1 не має на Україні постійного місця проживання чи перебування, за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання є м. Донецьк вул.. Нижньокурганська б. 23 кв. 11, тому дану справу передано до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області.

Згідно ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичних осіб предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.1 ст.28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Дана стаття встановлює випадки альтернативної підсудності, за якої позов за вибором позивача може бути пред'явлений в одному з двох і більше судів. Суд не має права обмежувати вибір позивача для розгляду справи у конкретному суді. Аналіз вказаної норми свідчить про те, що позови про стягнення аліментів охоплюють всі вимоги, пов'язані з невиконанням обов'язку по утриманню, передбачені статями 180-201 СК України, можуть пред'являтись також за зареєстрованим місцем проживання позивача.

З матеріалів, доданих до позову вбачається, що аліменти було визначено відповідно до рішення Авдіївського міського суду Донецької області від 26.09.2013 року, зміненого рішенням Апеляційного суду Донецької області від 13.05.2014 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_6 у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на вимогу, яка зазначена в даному позові вбачається зміна способу стягнення аліментів, з частки від доходу на тверду грошову суму, що дає підстави для застосування ч. 1 ст. 28 ЦПК України для визначення підсудності цього позову.

З довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, вбачається, що позивач зареєстрована по вул.. Молодіжна б. 17 АДРЕСА_1.

Однак, її фактичне місце проживання /перебування значиться як вул.. ОСОБА_7 б. 67 АДРЕСА_2. (а.с.12).

Відповідно до ч.2 ст.32 ЦПК України, справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Статтею 187 ЦПК України визначено, що якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, на підставі частини 9 цієї ж статті, суд надсилає справу за підсудністю в порядку встановленому статтею 31 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що застосовуючи вказані норми Цивільного процесуального законодавства місцевий суд дійшов помилкового висновку щодо не підсудності справи суду, оскільки стаття 28 ЦПК України встановлює альтернативну підсудність справ за вибором позивача.

Згідно ч. 16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Отже, стаття 28 ЦПК України встановлює альтернативну підсудність справ за вибором позивача.

Тому позивач, на стадії подачі позову до суду, скористався цим правом та подав свою позовну заяву до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що підстави для передачі справи на розгляд іншому суду, передбачені ст. 31, 187 ЦПК України, в справі відсутні, тому висновок суду першої інстанції про передачу справи порушує норми процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції не ґрунтується на вимогах закону, а висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За вказаних обставин, ухвала не може вважатись постановленою з додержанням вимог закону, і відповідно до ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379 381-384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2018 року у даній справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31.08.2018 року.

Головуючий

Судді: