УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року м.Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Кирилюк Н.А.

секретаря Сорока О.А.

розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі № 703/3237/18

за участю

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду заявою про забезпечення позову, поданої разом з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Свою заяву обґрунтовує тим, що відповідач офіційно не працевлаштований, в даний час збирається покинути територію України, тому у разі його виїзду за території України, аліменти сплачуватися не будуть, що поставить її у скрутне матеріальне становище. Просила винести ухвалу про забезпечення позовних вимог шляхом заборони виїзду відповідача за межі території України.

У судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву, вказала, що в даний час відповідач проживає з іншою родиною, їх шлюб не розірваний, тому що меншій дитині не має року, вважала, що якщо він виїде за межі України до постановлення рішення у справі про стягнення аліментів, це утруднить прийняття судового рішення, що в подальшому призведе до порушення прав їх дітей на належне матеріальне утримання.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, підтвердив, що очікує робочу візу для виїзду у Польщу, так як в Україні не має можливості отримувати достойну заробітну плату та забезпечувати дітей.

Суд вислухавши учасників судового розгляду приходить на наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.150 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позивачка просить забезпечити позов шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме заборони залишати територію України.

Частина 3 ст.150 ЦПК України передбачає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Як вбачається, позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей та обґрунтовує свою заяву саме тим фактом, що у разі його виїзду за межі України, буде неможливо прийняти рішення за вказаним позовом та його виконувати.

З вказаним твердженням суд не погоджується з огляду на наступне.

Цивільним процесуальним законодавством передбачено процедури, які застосовуються у разі неявки відповідача у судове засідання (прийняття заочного рішення), крім того, встановлено чіткий порядок виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоровя чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Стаття 33 Конституції України передбачає, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Таким чином, з огляду на те, що заявницею не надано доказів того, що незабезпечення позову призведе до неможливості прийняття судового рішення та його виконання, суд вважає її заяву необґрунтованою.

Керуючись ст.149-153 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у забезпеченні позову про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей шляхом заборони виїзду ОСОБА_2 за межі території України.

Ухвала про відмову у забезпеченні позову оскаржується протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення, визначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлений 09.10.2018 року.

суддя