Ухвала

Іменем України

20 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 466/6701/17

провадження № 61-46676ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Кузнєцова В. О.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на постанову Апеляційного суду Львівської області від 27 вересня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення суми страхового відшкодування, трьох процентів річних та пені за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, в якому, збільшивши свої позовні вимоги, просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування з урахуванням індексу інфляції за період прострочення з 13 січня 2017 року по 24 жовтня 2017 року в розмірі 421 318,30 грн, три проценти річних від простроченої суми за період з 13 січня 2017 року по 24 жовтня 2017 року в розмірі 8 954,70 грн та пеню за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування в розмірі 10 892,70 грн, а також просив пеню, три проценти річних та суму боргу з урахуванням індексу інфляції стягнути з відповідача за весь час прострочення, тобто з 13 січня 2017 року по день ухвалення судового рішення у справі.

Позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтовано тим, що 26 травня 2016 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» (далі - ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА») як страховиком та ним як страхувальником було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту («КАСКО») автомобіля марки «Honda CR-V» 2.4 АТ Executive, державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску. Вигодонабувачем за цим договором є власник автомобіля - ОСОБА_6 Строк дії договору - з 03 червня 2016 року по 02 червня 2017 року, страхова сума - 384 173 грн. Страхові платежі за цим договором він сплатив своєчасно, умови договору виконав. Зокрема, 01 червня 2016 року та 29 листопада 2016 року ним було сплачено по 5 801,01 грн. В ніч з 25 на 26 грудня 2016 року вказаний автомобіль був викрадений невідомими зловмисниками. У встановленому умовами договору добровільного страхування порядку він повідомив страхову компанію про настання страхового випадку. 26 грудня 2016 року він звернувся з письмовою заявою щодо виплати страхового відшкодування, проте листом від 13 січня 2017 року № 284 відповідач відмовив йому у такій виплаті, оскільки всупереч підпункту є) пункту 10.4 договору він не надав оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу разом з іншими документами, що знаходилися в автомобілі на момент незаконного заволодіння, було викрадене разом з автомобілем, а відтак його надання страховику було неможливим через об'єктивні причини, про що слідчим Франківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області Десятником О. Ю. видано довідку від 26 грудня 2016 року. Відмова у виплаті страхового відшкодування є незаконною, оскільки договором страхування не передбачено такої підстави для відмови, як втрата реєстраційних документів на застрахований транспортний засіб.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 25 січня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» на користь ОСОБА_4 435 767,28 грн страхового відшкодування з урахуванням індексу інфляції за період з 13 січня 2017 року по 25 січня 2018 року, три проценти річних від простроченої суми в розмірі 11 876, 76 грн за період з 13 січня 2017 року по 25 січня 2018 року та 14 443 грн пені за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування. Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» в дохід держави судовий збір в розмірі 6 931, 31 грн.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що ненадання страхувальником при настанні страхового випадку за ризиком «незаконне заволодіння» реєстраційних документів на автомобіль у зв'язку з їх викраденням не може бути підставою для відмови у здійсненні страхової виплати. Відповідач неправомірно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, на яке позивач має право за умовами укладеного між сторонами договору.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 27 вересня 2018 року апеляційну скаргу ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» задоволено, рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 25 січня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Компенсовано ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» за рахунок держави сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 6 617,49 грн.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» відмовила у виплаті страхового відшкодування на підставі договору від 26 травня 2016 року № 014053/4600/0000061 з дотриманням вимог чинного законодавства та також умов укладеного між сторонами договору.

29 жовтня 2018 року представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 подала засобами поштового зв'язку касаційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Апеляційного суду Львівської області від 27 вересня 2018 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції не враховано положення статті 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 16 Закону України «Про страхування», що підлягали обов'язковому застосуванню, а також неправильно застосовано пункт 10.4 договору страхування. Ненадання страхувальником при настанні страхового випадку за ризиком «Незаконне заволодіння» реєстраційних документів на автомобіль у зв'язку з їх викраденням не може бути підставою для відмови у здійсненні страхової виплати. Також рішення відповідача про відмову у виплаті страхового відшкодування не містило таких обґрунтувань, як неукладання договору відмови страхувальника від своїх прав на майно і передача цих прав страховику (абандон).

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства (частина перша статті 6 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Судом встановлено, що 26 травня 2016 року між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» як страховиком та ОСОБА_4 як страхувальником було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 014053/4600/0000061. Застрахованим транспортним засобом за цим договором є автомобіль марки «Honda CR-V» 2.4 АТ Executive, державний номерний знак НОМЕР_1, кузов (шасі) НОМЕР_2, 2008 року випуску, дійсна вартість транспортного засобу 384 173 грн. Договір укладений на строк з 03 червня 2016 року по 02 червня 2017 року.

В ніч з 25 на 26 грудня 2016 року автомобіль марки «Honda CR-V», державний номерний знак НОМЕР_1, був викрадений невідомими особами.

26 грудня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» із заявою № 00211956 про подію, що має ознаки страхового випадку, та поясненнями до цієї заяви. Разом із автомобілем у позивача було викрадено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія та договори страхування.

Згідно з довідкою, виданою слідчим Франківського відділу поліції ГУ НП в Львівській області Десятник О. Ю., за заявою ОСОБА_6 відомості щодо незаконного заволодіння автомобіля «Honda CR-V», державний номерний знак НОМЕР_1, було внесено до ЄРДР за № 0004781 від 26 грудня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 289 Кримінального кодексу України. Разом із автомобілем було викрадено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія, видане на ім'я ОСОБА_4, договір страхування цивільної відповідальності, договір страхування «КАСКО» та договір дарування земельної ділянки.

13 січня 2017 року ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» відмовило ОСОБА_4 у виплаті страхового відшкодування з причин ненадання страхувальником страховику оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

24 січня 2017 року ОСОБА_4 звернувся з листом в UNIQA Insurance Group AG міста Відень, що є материнською компанією відповідача, а також в ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та Львівську обласну дирекцію ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» з проханням переглянути рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування та виплатити його у повному обсязі, як це передбачено договором.

На вказані звернення відповідач листом від 15 лютого 2017 року за № 1101 повідомив позивача, що залишає за собою право не змінювати прийняте рішення.

Відповідно до пункту 1.1 договору страхування, застрахованим транспортним засобом є «Honda CR-V», державний номерний знак НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_6

Пунктом 10.4 договору передбачено обов'язок страхувальника для отримання страхового відшкодування у разі настання страхового випадку за ризиком «Незаконне заволодіння» надати страховику оригінал свідоцтва про реєстрацію ТЗ, повний комплект ключів від ТЗ та повний комплект пультів (ключів) керування охоронними системами (супутникові засоби проти викрадення (сигналізація GPS)) (окрім випадків, коли реєстраційні документи та один екземпляр (екземпляри) ключів (пультів) було викрадено під час розбою та/або грабежу водія/Страхувальника) та підтвердження, що на момент викрадення ТЗ супутникові засоби проти викрадення (сигналізація ОР5) обслуговувалася відповідним оператором (якщо відповідно до договору ТЗ було обладнано такими системами), крім випадків, коли вони були передані органам слідства на їхню вимогу або випадків їх викрадення шляхом розбою та/або грабежу разом із незаконним заволодінням ТЗ, про що страхувальник повинен дати письмове повідомлення страховику.

Ця умова є обов'язковою для виконання страхувальником з метою отримання страхового відшкодування.

Відповідно до пункту 10.7 договору обов'язковою передумовою для виплати страхового відшкодування та складання страхового акта є укладання договору відмови страхувальника від своїх прав на це майно і передача цих прав страховику (абандон), що укладається між страховиком та страхувальником/власником ТЗ.

Згідно з пунктом 6.3.15 договору страхувальник за будь-яких умов (крім випадків розбою та/або грабежу водія/страхувальника) зобов'язаний не залишати реєстраційні документи на транспортний засіб та/або ключі від транспортного засобу у транспортному засобі.

Реєстраційні документи на застрахований автомобіль - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Honda CR-V», державний номерний знак НОМЕР_1, не викрадено під час розбою та/або грабежу водія/страхувальника, а залишено в салоні застрахованого автомобіля, який викрадено невстановленими особами.

Станом на час розгляду справи судом позивач не виконав вимоги пункту 10.7 Умов договору страхування, не передав право власності на викрадений транспортний засіб відповідачу.

Пунктом 11.1.6 договору передбачено, що страховик має право відмовити у здійсненні страхового відшкодування, якщо страхувальник не виконав умови та обов'язки за договором.

Відповідно до пункту 11.7.1 договору страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування за ризиком «Незаконне заволодіння», якщо застрахований транспортний засіб було викрадено разом з реєстраційними документами на застрахований транспортний засіб.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, апеляційний суд правильно виходив з того, що при відмові у виплаті страхового відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» дотримано умови укладеного між сторонами договору страхування та вимоги закону.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи були предметом дослідження та оцінки суду і не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на постанову Апеляційного суду Львівської області від 27 вересня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення суми страхового відшкодування, трьох процентів річних та пені за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов