Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

15.08.2018 року м.Мостиська

єун 448/393/18

провадження № 2/448/592/18

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоуса Ю.Б.

при секретарі судового засідання Романченко І.А.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом Мостиської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Шегинівська сільська рада Мостиського району Львівської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

учасники справи:

представник позивача ОСОБА_8.,

відповідачка ОСОБА_3,

представники третьої особи Вінярська М.Л., Стисло Р.М.,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_7 звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що малолітні діти відповідачки ОСОБА_3, - ОСОБА_1 і ОСОБА_2, з 03.07.2017 року перебувають на обліку у службі у справах дітей Мостиської РДА, як такі, що знаходяться у складних життєвих обставинах, з підстав ухилення матері від виконання своїх батьківських обов'язків.

Вказує, що через ведення аморального способу життя відповідачки ОСОБА_3, малолітні діти такої були влаштовані у притулок для дітей служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації, за заявою матері - відповідачки ОСОБА_3, з метою покращення житлово-побутових умов проживання.

Зазначає, що відповідачка ОСОБА_3, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 Така є одинокою матір'ю, не працевлаштована, не надає дітям матеріальної допомоги, не забезпечує одягом та взуттям, не цікавиться їх вихованням.

Стверджує, що ОСОБА_3, не має непостійного заробітку, не прикладає зусиль щодо свого працевлаштування, що призводить до порушення прав дітей на належні умови проживання та утримання.

З огляду на наведене, просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3, відносно малолітніх дітей ОСОБА_1, і ОСОБА_2; стягнути з ОСОБА_3, аліменти на утримання її дітей в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також передати малолітніх дітей ОСОБА_1 і ОСОБА_2, на опікування Мостиській РДА як органу опіки та піклування.

Вимоги представником позивача ОСОБА_8, підтримано в судовому засіданні повністю.

Відповідачка ОСОБА_3, позов визнала. Пояснила, що не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно її малолітніх дітей та передачі таких на опікування Мостиській РДА як органу опіки та піклування. Також не заперечувала щодо стягнення з неї в користь дітей аліментів на утримання таких в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Представники третьої особи - Шегинівської сільської рада Мостиського району Львівської області Вінярська М.Л. та Стисло Р.М. в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позовних вимог позивача.

Заслухавши пояснення сторін та представників третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитини, яка досягла чотирнадцяти років.

Частиною 1 ст.164 СК України передбачений перелік підстав, за наявності однієї з яких мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, в тому числі якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.150 СК України, якою визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: - батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини;

-батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток;-

-батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя;

-- батьки зобов'язані поважати дитину;

-- передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Судом встановлено, що матір'ю малолітніх дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4., - відповідачка по справі.

Відомості про батька дітей зазначено згідно ч.1 ст.135 СК України.

Діти ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно наказу в.о. начальника служби у справах дітей Мостиської РДА Онохової О.В., від 03.07.2017р. за №02-16/44 взяті на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах служби у справах дітей Мостиської РДА.

Згідно направлення Служби у справах дітей Мостиської РДА від 12.01.2018 року за №03-14/55 малолітні діти ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 за заявою матері ОСОБА_3, відповідачки у справі, тимчасово влаштовані у притулок для дітей служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації, з метою покращення житлово-побутових умов проживання.

Мати дітей - ОСОБА_3, відповідачка у справі, не забезпечила дітям належного рівня розвитку, виховання та навчання, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток впродовж тривалого часу, матеріально їх не забезпечує. За період перебування дітей у закладі відвідувала таких лише 3 рази.

Відповідачка ОСОБА_3 є одинокою матір'ю, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, не прикладає зусиль щодо свого працевлаштування, що призводить до порушення прав дітей на належні умови проживання та утримання.

Вищенаведені обставини в сукупності, на думку суду, свідчать про те, що відповідачка ОСОБА_3 ухиляється від виконання обов'язків щодо виховання своїх дітей та свідомо нехтує батьківськими обов'язками.

Так, згідно висновку Мостиської районної державної адміністрації Львівської області як органу опіки та піклування за №02-29/511 від 22.03.2018 року є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітніх дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3

Суд погоджується із даним висновком органу опіки та піклування, оскільки такий є обґрунтований, повністю узгоджується з іншими матеріалами справи та відповідає інтересам дитини.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року за №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно абз.2 п.16 вищевказаної Постанови вбачається, що, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У відповідності до ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч.1 ст.9 Конвенції, визначення компетентними органами, що розлучення дитини з батьками необхідне в якнайкращих інтересах дитини може бути необхідне у випадку, коли батьки не піклуються про дитину.

Відповідно до Положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принципово визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Частиною 6 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний та духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Ті ж самі принципи закріплені вищезазначеною Декларацією прав дитини, відповідно п.6 та п.7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Дитина повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках.

Таким чином, виходячи із вищевказаних положень закону враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини ухилення відповідачки ОСОБА_3 від виконання своїх обов'язків щодо виховання дітей, винної поведінки відповідачки у свідомому нехтуванні своїми батьківськими обов'язками, беручи до уваги рекомендований органом опіки і піклування висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав, враховуючи особу відповідачки та її ставлення до дітей, керуючись насамперед інтересами дітей, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3

При цьому, суд роз'яснює відповідачці ОСОБА_3, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Статтею 167 СК України визначено порядок влаштування дитини, батьки якої позбавлені батьківських прав, і зокрема, частиною п'ятою даної статті передбачено, що якщо дитина не може бути передана другому з батьків, бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.

Оскільки на даний час малолітні діти ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебувають у притулку для дітей служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації, у матеріалах справи немає відомостей про батька чи інших родичів дитини, які мають бажання і можливість взяти її на виховання, то суд вважає за доцільне передати дітей на опікування Мостиській РДА Львівської області як органу опіки та піклування, яка вирішить їх подальшу долю.

Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

У відповідності до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Оскільки особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, коштів на утримання дітей відповідачка ОСОБА_3 не надає, то є всі підстави для стягнення з останньої аліментів на утримання дітей до досягнення такими повноліття.

Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище відповідачки ОСОБА_3 і дітей, а також те, що відповідачка не має постійного місця праці, її дохід носить мінливий та нерегулярний характер, та інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає можливим позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки аліментів задовольнити та визначити ОСОБА_3 аліменти на утримання її дітей: дочки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. і сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Крім того, у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід попустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи зібрані у справі докази в їх сукупності та положення вищевказаного матеріального законодавства, суд приходить до висновку, що позов є підставним та таким що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В зв'язку з вищезазначеним з відповідачки ОСОБА_3 на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 1409 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов Мостиської районної державної адміністрації - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2, жительку с.Поповичі Мостиського району Львівської області батьківських прав відносно дочки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 народження та сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 народження.

Передати малолітніх дітей - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на опікування Мостиській районній державній адміністрації Львівської області як органу опіки та піклування.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с.Поповичі Мостиського району Львівської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, в користь Мостиської районної державної адміністрації Львівської області як органу опіки та піклування, аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.04.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 1409 (однієї тисячі чотириста дев'ять) гривень 60 коп. (704,80 - за вимогу про стягнення аліментів + 704,80 грн. - за вимогу про позбавлення батьківських прав).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Мостиський районний суд Львівської області.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Мостиська районна державна адміністрація Львівської області, , юридична адреса: Львівська область, Мостиський район, м.Мостиська, вул.Грушевського, 22

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4., зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, проживаюча без реєстрації за адресою: АДРЕСА_4

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Шегинівська сільська рада Мостиського району Львівської області, , юридична адреса: Львівська область, Мостиський район, с.Шегині, вул.Дружби, 184

Суддя Ю.Б. Білоус

Рішення набрало законної сили: «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус