Дата документу 19.12.2018 Справа № 554/7994/18
Провадження № 2/554/3198/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 грудня 2018 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Троцької А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила надати позивачці їй дозвіл на виїзд доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_4 для оздоровлення на навчання без дозволу (без згоди) та супроводу батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на один рік; дозволити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 без згоди батька дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, оформлювати документи для тимчасового виїзду неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України до ОСОБА_4.

Заявлені вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25 червня 2005 року по 13 листопада 2014 року.24 лютого 2006 року від шлюбу народилася дочка ОСОБА_3.Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з матірю.На підставі рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 03.03.2014 р. з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дочки.З моменту розлучення і по сьогоднішній день, маючи реальну можливість приймати участь у вихованні та забезпеченні дитини, відповідач з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків, не спілкується з дитиною, участі у житті доньки свідомо не приймає.Позивач самостійно несе усі інші витрати по утриманню дочки. Позивач неодноразово зверталась в усній формі, а також з допомогою смс - повідомлення, телефонних розмов до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд доньки, але дані прохання були залишені відповідачем без відповіді або вимагав грошові кошти за підписання дозволу. Крім цього зверталася і в письмовій формі, але відповіді так і не отримала. Відповідач безпідставно чинить перешкоди у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до медичної документації дитині необхідне оздоровлення та реабілітація в оздоровчому центрі «Соланки» в ОСОБА_4, разом з тим переривати навчання, школа ОСОБА_4 надала запрошення. Тому в інтересах доньки була змушена звернутись до суду. Під час судового розгляду змінила позовні вимоги, остаточно просила надати дозвіл на виїзд дитини з 19.11.2018 року терміном на один рік.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 05 жовтня 2018 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 15 листопада 2018 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивач та її представник не зявились, направили заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та проти винесення заочного рішення не заперечували.

Відповідач ОСОБА_2, який про час та дату судового засідання повідомлений належним чином за останнім відомим місцем реєстрації, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходили.

Представник органу опіки та піклування, виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради ОСОБА_5, в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

З письмової згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 25 червня 2005 року, який рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 13 листопада 2014 року було розірвано ( а.с.6, 7).

Під час шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_2народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ № 024644, виданого 14.03.2006 року Ленінським відділом РАЦС Полтавського МУЮ (а.с.8).

Згідно довідки Свеської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №1 від 27.04.2018 №81, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 є ученицею 6-А класу Свеської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №1 (а.с.9).

Відповідно до довідки ЛКК Ямпільської центральної районної лікарні від 31.08.2018 року № 553 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 поставлено діагноз лівобічна мязова кривошия(а.с.40).

Згідно санаторно-курортної картки Ямпільської центральної районної лікарні від 28.09.2018 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 рекомендовано курортне лікування у санаторії «Соланки» ОСОБА_4 (а.с.39)

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 зараховано з 01 вересня 2018 року до початкової школи №2 ім.Кшиштофа Камілія Бачинського в м.Пьотркув ОСОБА_6 про свідчить підтвердження прийняття учня з нотаріально завіреним перекладом на українську мову( а.с.16-18).

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч. 1 ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини не можуть бути обмежені.

Згідно з ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї.

Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст.153 СК України).

Згідно зі ст. 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні й має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Судом встановлено, що сторони не досягнули згоди, щодо виїзду неповнолітньої доньки до ОСОБА_6, про що свідчать лист на імя ОСОБА_2 з проханням надати дозвіл на виїзд за кордон, опис вкладення до листа та копії квитанцій про направлення листів ( а.с.12-15).

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

У відповідності з п. 2-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» чітко визначено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі предявлення оригіналу або нотаріального посвідчення копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Таким чином, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків та при відсутності згоди другого з батьків, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Також необхідно зазначити, що згідно із Конвенцією про права дитини (ратифікована Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

У відповідності до вимог ст.ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що бажання позивача отримати дозвіл на вивезення дитини за кордон узгоджується з її правами та обовязками, покладеними на неї Сімейним кодексом України, оскільки виїзд за кордон необхідний для проведення оздоровлення та реабілітації неповнолітньої дитини.

Також судом встановлено, що позивач і раніше зверталася до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд дитини за межі України, але відповідач відмовляв їй, через що позивачка зверталася до суду з позовом про надання такого дозволу. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 18.06.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено та надано дозвіл на виїзд за кордон до країн ОСОБА_6 та Єгипту з дати набрання рішенням законної сили строком на 4 місяці, як вбачається рішення набрало чинності з 19.07.2018 року(а.с.68-70).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що не надання дозволу батьком на виїзд неповнолітньої доньки за кордон в супроводі матері, з метою оздоровлення, порушує її права та інтереси.

Разом з тим позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та доведеним належними і допустимими доказами, а тому в інтересах неповнолітньої суд вважає за необхідне його задовольнити.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 141, 247, 258-268, 280 ЦПК України, ст.ст. 141, 150-152, 155, 157 СК України, ст. ст. 269, 270, 272, 274, 275, 313 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, п. 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України", затвердженими постановою КМУ від 27.01.1995 року №57, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька задовольнити.

Надати неповнолітній дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 дозвіл, на тимчасовий виїзд за кордон до ОСОБА_4 для оздоровлення та не період навчання у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, без дозволу (без згоди) та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на один рік, з 19 листопада 2018 року до 19 листопада 2019 року, з поверненням до України.

Дозволити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 без згоди батька дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, оформлювати документи для тимчасового виїзду неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 за межі України до ОСОБА_4.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_8, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, проживаючої: ІНФОРМАЦІЯ_9, судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп..

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте Октябрським районним судом м.Полтави за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса: АДРЕСА_2.

Повний текст рішення виготовлено 27.12.2018 року.

Суддя Октябрського

районного суду м. Полтави ОСОБА_7