АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2018 року м. Одеса

справа №522/12528/17

провадження №22-ц/785/1762/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого- Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів- Ващенко Л.Г., ОСОБА_1,

за участю секретаря Урум Т.В.

учасники справи:

позивач- Зайнулін ОСОБА_2,

представник позивача- Соловйова ОСОБА_3,

відповідачі-уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Інвестбанк» ОСОБА_4, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2017 рокуу складі судді Бойчука А. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року представник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Інвестбанк» ОСОБА_4, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі- ФГВФО) про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

Зазначала, що 14 грудня 2016 року між публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Інвестбанк»(далі- ПАТ«КБ «Інвестбанк», банк) та ОСОБА_6 укладений договір банківського вкладу про банківський вклад (депозит) «Різдвяний подарунок», згідно якого останнім покладено на депозитний рахунок гроші у розмірі 200 000 грн. на строк до 14 березня 2017 року.

Рішенням Правління Національного банку України № 490-рш/БТ від 15 грудня 2016 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «КБ «Інвестбанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 15 грудня 2016 року № 2856 «Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Інвестбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Відповідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ «КБ «Інвестбанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 16 грудня 2016 року по 15 січня 2017 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «КБ «Інвестбанк», визначені ст.ст.37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ОСОБА_4 на один місяць з 16 грудня 2016 року по 15 січня 2017 року включно.

Згідно з рішенням Правління Національного банку України №17-рш від 11 січня 2017 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «КБ «Інвестбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №86 від 12 січня 2017 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Інвестбанк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Відповідно з даним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Інвестбанк» з 13 січня 2017 року до 12 січня 2019 року включно, призначено уповноважену особу ФГВФО та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Інвестбанк» ОСОБА_4 строком на два роки з 13 січня 2017 року до 12 січня 2019 року.

Вимоги кредиторів ПАТ «КБ «Інвестбанк» приймалися протягом 30 днів з дня опублікування оголошення про ліквідацію банка в газеті «Голос України» №8 (6513) від 17 січня 2017 року.

16 лютого 2017 року представником позивача рекомендованим листом було направлено до директора-розпорядника ФГВФО заяву(рекомендованої форми) відповідно до депозитного рахунку, що відкритий у ПАТ «КБ «Інвестбанк», з вимогою виплатити ОСОБА_6 гарантовану суму відшкодування за вкладом, розміщеним у банку.

На час звернення позивача до суду відповідь не отримано та ОСОБА_6 не включений до переліку вкладників, кошти яких підлягають відшкодуванню у межах суми гарантування вкладів фізичних осіб.

Посилаючись на зазначені обставини та положення ЦК України, Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Закону України «Про захист прав споживачів», представник в інтересах ОСОБА_6 просила:

-визнати протиправною відмову уповноваженої особи ФГВФО на здійснення

ліквідації ПАТ «КБ «Інвестбанк» ОСОБА_4щодо передання інформації стосовно коштів, які обліковуються на картковому рахунку до ФГВФО та не включення ОСОБА_6 до переліку вкладників, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «Інвестбанк» за рахунок ФГВФО за договором банківського вкладу № 198001 від 14 грудня 2016 року;

-зобовязати уповноважену особу ФГВФО на здійснення ліквідації ПАТ «КБ

«Інвестбанк» ОСОБА_4 подати до ФГВФО додаткову інформацію про ОСОБА_6 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «КБ «Інвестбанк» за рахунок ФГВФО за договором банківського вкладу № 198001 від 14 грудня 2016 року;

-зобовязати ФГВФО здійснити виплату на користь ОСОБА_6 відшкодування

коштів за вкладом в ПАТ «КБ «Інвестбанк» за рахунок ФГВФО за договором банківського вкладу № 198001 від 14 грудня 2016 року.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 07 грудня 2017 року провадження у справі закрито на підставі п.1ч.ст.205 ЦПК України (в редакції 2004 року) та розяснено ОСОБА_6 право на звернення до суду з позовом в порядку господарського судочинства.

Судове рішення мотивовано тим, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (а.с.66-71).

Зокрема, апеляційна скарга мотивована тим, що необхідною умовою для застосування до спірних правовідносин в частині задоволення кредиторських вимог в силу Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» є безпосередня наявність порушення справи про банкрутство в господарському суді. Натомість, у даному випадку, ліквідація банку здійснюється на підставі Постанови Правління НБУ в рамках дії Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким в свою чергу не передбачено порушення справи про банкрутство в господарському суді, а тому застосування Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до спірних правовідносин не підлягає, а тому відсутні підстави для закриття провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зазначив, що даний спір підлягає вирішенню у порядку господарського судочинства та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення (а.с.86-88).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 квітня 2018 року апеляційне провадження у справі зупинене до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку ОСОБА_7 Палатою Верховного Суду (провадження №12-56гс18, призначене на 25 квітня 2018 року).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02 липня 2018 року апеляційне провадження у справі відновлено.

Представники відповідачів в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що відповідно до ч.2ст.372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи у їх відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 4 ч.1ст.376 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права.

Встановлено, що спір у справі виник з приводу захисту прав вкладника як споживача банківських (фінансових) послуг у період процедури ліквідації ПАТ «КБ «Інвестбанк» у звязку із визнанням його неплатоспроможним (банкрутом).

Вирішуючи питання про предметну та субєктну юрисдикцію зазначеного спору, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Підвідомчість господарських справ установлена ст.12 ГПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), згідно з п.1ч.1 якої господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів та інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

Спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, якщо: спір не є підвідомчим господарському суду, тобто предмет спору на охоплюється ст.12 ГПК України (у редакції, чиннійна час виникнення спірних правовідносин); спір за предметною ознакою підвідомчий господарському суду, але одна зі сторін не може бути учасником господарського процесу та її право чи інтерес не підлягають судовому захисту у господарському суді.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким ГПК України викладено в новій редакції.

ГПК України в редакції, чинній на час розгляду справи апеляційним судом, також установлює, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; й інші справи у спорах між суб'єктами господарювання (п.п. 1, 8, 10, 15 ч.1ст. 20 цього Кодексу).

Враховуючи викладене вище, цей спір, що виник за участі фізичної особи ОСОБА_6 (який не є суб'єктом підприємницької діяльності), з огляду на зміст статей 1, 2, 21 ГПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) не підлягає вирішенню в господарських судах України, оскільки останній у цих правовідносинах не може бути учасником господарської справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах ОСОБА_7 Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 910/12294/16 (провадження № 12-9зг18) та від 23 травня 2018 року у справі №910/7983/17 (провадження №12-56гс18).

Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2017 рокускасувати та направити справу для продовження розгляду до Приморського районного суду м. Одеси.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова в частині забезпечення позову може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 липня 2018 року.

Головуючий /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_8