№2/263/2804/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 грудня 2018 року місто Маріуполь
Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Ковтуненко В.О., при секретарі Іващенко Н.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя,
Позивака звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування зазначивши, що 19.09.1987 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2018 року, у зв'язку з чим 12.09.2018 року вказаний шлюб було розірвано. В період шлюбу між мною та відповідачем нами за спільні кошти було придбано наступне майно: автомобіль Nissan Pathfinder, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, право власності на який було за спільним рішенням зареєстровано за ОСОБА_2, грошові кошти у розмірі 20 000 доларів США, які є грошовими збереженнями нашої родини. При цьому, ринкова вартість спірного транспортного засобу, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 становить 384 238,93 грн. ( що в еквіваленті становить 15 000 доларів США). На підставі викладеного позивачка происть визнати спільною сумісною власністю сторін: автомобіль Nissan Pathfinder, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, та грошові кошти у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) доларів США, виділити їй автомобіль Nissan Pathfinder, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, а йому грошові кошти у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) доларів США, визнати за нею право приватної власності на автомобіль Nissan Pathfinder, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, припинивши право власності відповідача на автомобіль.
Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи за її відсутності, задоволення позову.
Відповідач повідомлявся про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, не сповістивши суд про причини неявки.
Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно відповідно до свідоцтва про шлюб серії V-НО № 302694, 19.09.1987 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, було укладено шлюб, після реєстрації якого остання змінила своє прізвище на прізвище чоловіка.
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-НО № 302914, шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 12.09.2018 року було розірвано.
Відповідно до копією реєстраційного посвідчення на транспортний засіб від 26.01.2013 року власником автомобіля Nissan Pathfinder, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, є ОСОБА_2, що також підтверджується щорічної декларації державного службовця за 2017 рік.
Згідно звіту №173 від 18.08.2018 року, зробленого експертом ТОВ «ЕК»Укравтоекспертиза», ринкова вартість спірного автомобіля Nissan Pathfinder, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 становить 384 238,93 грн. (що в еквіваленті становить 15 000 доларів США).
Також згідно вказаної щорічної декларації державного службовця ОСОБА_2 за 2017 рік, останньому належать грошові кошти у розмірі 20 000 доларів США.
Вирішуючи даний позов по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до розяснень, які містяться в п.22. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі Постанова Пленуму) поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК.
Згідно до ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Згідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.
Згідно з ст.63 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Так, за нормами ст. 112 ЦК України 1963 року, ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Згідно ч.2, 3 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно до розяснень, викладених в п.23 Постанови Пленуму спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачем не надано суду жодного доказу на спростування доводів позову.
Проаналізувавши надані докази та надавши їм правову оцінку, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, вбачається, що вказане спірне майно було придбане подружжям під час шлюбу, що відповідачем не спростоване, тому суд приходить до висновку, що у разі визнання права власності на вищевказаний автомобіль за позивачкою, а на грошові кошти за відповідачем, права сторін порушено не буде.
На підставі ст. ст. 61, 69, 70, 71 СК України, керуючись ст. ст. 4, 5, 77-81, 141, 247 ч.2, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, задовольнити.
Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2: автомобіль Nissan Pathfinder, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, та грошові кошти у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) доларів США.
Виділити ОСОБА_1 автомобіль Nissan Pathfinder, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.
Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на автомобіль Nissan Pathfinder, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.
Припинити право власності ОСОБА_2 на автомобіль Nissan Pathfinder, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.
Виділити ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) доларів США.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя.
Суддя В.О. Ковтуненко