АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 661/1442/18
Номер провадження: 22-ц/791/1159/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року м. Херсон

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бездрабко В.О. (суддя-доповідач)

Суддів: Вейтас І.В.

Приходько Л.А.,

Секретар: Зварич С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 червня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Чирського Г.М., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що з 19 серпня 1988 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Просив розірвати шлюб, зазначивши про втрату взаємного почуття любові та поваги, припинення шлюбних відносини та ведення спільного господарства, тривале окреме проживання сторін. Збереження шлюбу та подальше сумісне проживання позивач вважає неможливим.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 червня 2018 року позов задоволений, ухвалено шлюб, зареєстрований 19 серпня 1988 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Каховка Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 258, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвати. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Апелянт зазначила, що справа розглянута за її відсутності, без її повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. На адресу суду першої інстанції нею не подавалася заява від 26 квітня 2018 року про розгляд справи у її відсутність та визнання позовних вимог, суд не встановив хто саме подав цю заяву та безпідставно прийняв заяву до уваги. Також ОСОБА_2 вказала, що між сторонами існує спір щодо поділу спільно нажитого майна подружжя, про що позивач не повідомив суд, а суд задовольнивши позов, фактично, на думку апелянта, розглянув і спір про поділ майна.

Відзив позивача на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Статтею 351 ЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до п. 8 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, а тому Апеляційний суд Херсонської області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Херсонського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 повторно не з'явилася, через свого представника за довіреністю від 23.07.2018р. ОСОБА_4, подала заяву про розгляд апеляційної скарги за її відсутності.

ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги не визнав та пояснив, що сім'я з відповідачем розпалася остаточно, що між ними втрачені всі фізичні та духовні зв'язки, подальше збереження сім'ї буде суперечити їх інтересам, оскільки відсутні взаємопорозуміння між ними, сторони проживають окремо понад два роки, спільне господарство не ведуть, існують розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Спорів про місце проживання їх дітей, їх утримання та щодо розподілу спільного майна, не має.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд справи 07 червня 2018 року відбувся за відсутності відповідача, без його належного повідомлення про день та час розгляду справи, що є порушенням вимог ст. 43 ЦПК України (право учасника справи брати участь у судових засіданнях) та ст.128 ЦПК України (направлення судових повісток).

Дана обставина є безумовною підставою для скасування ухваленого у справі судового рішення та прийняттям нового судового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги.

Судом встановлено, що з 19 серпня 1988 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2, перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.6), від шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу ОСОБА_3 зазначав, що фактичні шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені, окреме проживання протягом тривалого часу свідчить про неможливість збереження шлюбу.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 СК України).

Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Апеляційний суд, встановивши, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечать інтересам позивача, а відповідач ці обставини не спростувала та взагалі в апеляційній скарзі не зазначила підстави, які свідчать про можливість збереження сім'ї, а лише вказала про відсутність її згоди на розірвання шлюбу без вирішення питання про поділ майна подружжя, ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Доводи апеляційної скарги щодо вирішення судом першої інстанції матеріального спору про поділ спільного майна подружжя разом із вимогою про розірвання шлюбу, колегія суддів визнає неприйнятними, оскільки такі вимоги в позовній заяві не заявлялися та не були предметом судового розгляду, рішення про поділ майна в цій справі не ухвалювалося.

Зважаючи на наведене, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з підстав порушення норм цивільного процесуального права та прийняття у справі нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 07 червня 2018 року скасувати, ухвалити у справі нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем с.Сиваш Новотроїцького району Херсонської області та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою с.Нова Благовіщенка Горностаївського району Херсонської області, зареєстрований 19 серпня 1988 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Каховка Каховського міськрайонного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №258.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 30 серпня 2018 року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: І.В. Вейтас

Л.А. Приходько