Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 322/143/18Головуючий у 1-й інстанції Шиш А.Б.
Пр. № 22-ц/778/2240/18Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на ухвалу судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 05 квітня 2018 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - Банк) до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року Банк звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.02.2010 року, яка станом на станом на 15 січня 2018 року становить 21536,05 грн., з яких: 2621,07 грн. - тіло кредиту, 11081,01 грн. - відсотки за користування кредитом, 6332,25 грн. - пеня, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1001,72 грн. - штраф (процентна складова).

Ухвалою судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 05 квітня 2018 року (а.с. 120) позовну заяву Банку визнано неподаною та повернуто останньому.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, Банк у своїй апеляційній скарзі (а.с. 123-125) просив ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 11 травня 2018 року (а.с. 135), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 137) в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 2 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року.

Оскільки, в силу вимог ст. 369 ч. 2 ЦПК України, в редакції, чинній з 15.12.2017 року, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідачем відзив на вищезазначену апеляційну скаргу Банку у цій справі апеляційному суду наданий не був.

За змістом ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута апеляційним судом протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Однак, у період з 04.06.2018 року по 13.07.2018 року суддя-доповідач перебувала у відпустці, а у період з 02.06.2018 року по 03.06.2018 року та у період з 14.07.2018 року по 15.07.2018 року мали місце вихідні дні (довідка а.с. 92).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Банку підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву Банку у цій справі, керувався ст. 185 ЦПК України та виходив із наступного.

Ухвалою судді суду першої інстанції від 14 березня 2018 року вищезазначену позовну заяву Банку було залишено без руху, у зв'язку з її невідповідністю вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, та надано позивачу строк для усунення її недоліків, тривалістю п'ять днів з дня вручення йому копії ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, вищевказану ухвалу судді суду першої інстанції Банк отримав 22 березня 2018 року. Таким чином останнім днем для усунення недоліків заяви є 27 березня 2018 року.

Проте у встановлений строк позивач недоліки заяви не усунув, а саме: не виконав вимогу судді, щодо надання обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються.

Доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості є необґрунтованим, оскільки в ньому не відображено формул та/або арифметичних дій, за якими розраховані: поточна та прострочена заборгованість за кредитом; відсотки на поточну та прострочену заборгованість за кредитом, загальний залишок заборгованості за відсотками; штрафи. Доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості не являється обґрунтованим розрахунком сум, що стягуються, в розумінні п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Також позивачем не було виконано вимогу судді суду першої інстанції щодо засвідчення доданих до позовної заяви копій документів, а саме щодо зазначення дати засвідчення Умов та правил надання банківських послуг. Крім того, на засвідчуваних написах відсутня розшифровка підпису особи, яка засвідчила їх копії.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

З 15.12.2017 року набрав законної сили ЦПК України в новій редакції.

В силу вимог п.п.8,9 Перехідних положень ЦПК України в новій редакції суд першої інстанції та апеляційний суд мають керуватись новою редакцією Кодексу при вирішенні цієї справи.

Так, дійсно відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

Також в силу вимог ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Встановлено, що Банком при подачі вищезазначеного позову у цій справі були додержанні вищезазначені вимоги ЦПК України, а саме: був наданий до його позовної заяви розрахунок сум, що стягуються (а.с. 6-10), який на думку Банку, є обґрунтованим, а також копія позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, для відповідача, що підтверджується переліком документів, що додавались до позовної заяви Банку (а.с. 5) та відсутністю у матеріалах цієї справи акту суду першої інстанції про відсутність будь-яких документів згідно переліку при подачі позову Банком до суду першої інстанції.

При вищевикладених обставинах, вимоги судді суду першої інстанції до Банку, як позивача, в ухвалі від 14 березня 2018 року (а.с.14) є надуманими та безпідставними.

Оскільки, фактично на стадії відкриття провадження у цій справі суд першої інстанції вдався до оцінки обґрунтованості розрахунку заборгованості відповідача перед Банком, тобто доказу Банку, доданого останнім до його позову, що можливо лише за результатами розгляду цієї справи судом першої інстанції по суті у нарадчій кімнаті відповідно до вимог ст. ст. 89, 244-245, 264, 265 ч. 4 ЦПК України.

Однак, суд першої інстанції не звернув на це належної уваги та безпідставно повернув Банку його вищезазначену позовну заяву у цій справі.

При вищевикладених обставинах, доводи Банку, як позивача та особи, яка подала апеляційну скаргу, ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у цій справі доказах.

Допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення ухвали, що перешкоджає подальшому розгляду цієї справи, та в силу вимог ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду (вирішення питання) до суду першої інстанції.

Також встановлено, позивачем Банком при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду було сплачено судовий збір у сумі 1762,00 грн. (а.с. 129).

Однак, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного із розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції у подальшому за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 141, 367, 369, 371-372, 374, 379, 381-384, п. п. 8,9 Перехідних положень ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Ухвалу судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 05 квітня 2018 року у цій справі скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 17 липня 2018 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.