Справа № 645/5749/18
Провадження № 2/645/2444/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2018 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючий суддя Шарко О.П.
Секретар судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Управління ведення реєстру територіальної громади департаменту реєстрації Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Управління ведення реєстру територіальної громади департаменту реєстрації Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирі АДРЕСА_1.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому на підставі Ордеру №2763 від 29.08.1979 року було надано в постійне користування ізольована квартира за адресою: АДРЕСА_2, в якій зареєстровані позивач, його дружина ОСОБА_4, донька ОСОБА_5, донька ОСОБА_6, онука ОСОБА_7, колишній зять позивача ОСОБА_3. В серпні 2014 року колишній зять позивача розлучився з донькою ОСОБА_6, від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розлученні відповідач без поважних причин не проживає за місцем реєстрації більше пяти років, не сплачує комунальні послуги, участі в утриманні житла не бере. Особистих речей в квартирі не має, він взагалі квартирою не цікавиться.
У судове засідання позивач не з`явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надав суду заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися заздалегідь і належним чином, надали суду заяви з проханням розглянути справу у його відсутність.
Представник третьої особи Управління ведення реєстру територіальної громади департаменту реєстрації Харківської міської ради у судове засідання не зявився, надав суду пояснення на позовну заяву, в яких зазначив, що при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду, справу просять розглянути справу у їх відсутність.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, причини неявки суду не повідомив.
Суд, за згодою позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за пять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У ході судового розгляду встановлено, що позивачу ОСОБА_2 на підставі Ордеру №2763 від 29.08.1979 року було надано в постійне користування ізольовану квартиру за адресою: АДРЕСА_2.
Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сімї та прописку №397, виданої 28.08.2018 року Житлово кооперативним обєднанням «ЄЛІТ - ПРОСТОР» , у зазначеній квартирі зареєстровані позивач, його дружина ОСОБА_4, донька ОСОБА_5, донька ОСОБА_6, онука ОСОБА_7, колишній зять позивача ОСОБА_3.
Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 15 серпня 2014 року розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3. (справа 645/4244/14ц, провадження 2/645/1572/14 ) .

З зазначеного рішення також вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_3 проживають окремо з серпня 2012 року.

Як вбачається з акту складеного комісією ЖК «Простор -4» 25.08.2018 року, ОСОБА_3 у спірній квартирі № 79 за адресою: м.Харків, вул. Амосова, 36 не проживає з 2013 року.

Таким чином встановлено у ході розгляду справи відповідач більше пяти років в спірній квартирі не проживає.

Судом не було встановлено поважність причин не використання відповідачем права на проживання за місцем реєстрації.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд

Згідно п.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього право чи обмежений у його здійсненні.

Згідно до ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здісненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.

Відповідачем не надано суду даних на підтвердження поважності причин не використання права користування житловим приміщенням в спірній квартирі, а також даних про звернення відповідача із заявою про подовження строку зберігання за ним жилого приміщення.

Згідно ст.. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів своїх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди )

Відповідно до ст.7 Закону України від 11.12.2003р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України від 11.12.2003р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.316, 317, 319, 321, 322, 386 ЦК України, ст.ст. 10,11, 79, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Управління ведення реєстру територіальної громади департаменту реєстрації Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою №79 в будинку 36, по вул. Амосова, у м.Харкові.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Головуючий-суддя: