БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1741/18
Провадження № 2-о/497/86/18
Ухвала

про залишення позовної заяви без руху

"10" жовтня 2018 р. суддя суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, ознайомившись в залі суду в м.Болград з матеріалами цивільної справи за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа Криничненська сільська рада Болградського району Одеської області про встановлення факту належних правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

08.10.2018 року заявник звернулася до суду з заявою, якою просить про встановлення факту родиних відносин, після вивчення заяви на предмет дотримання вимог ст.ст.175,318 ЦПК України, суд дійшов висновку, що заява не відповідає вимогам вищезазначеної норми закону та підлягає залишенню без руху.

Відповідно до положень ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав і інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною3 ст.294 ЦПК України регламентовано, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Вивчивши заяву на предмет дотримання її вимогам ст.ст.175 і 177 ЦПК України, суддя дійшов висновку, що вона не враховує усіх вимог, передбачених новою редакцією ЦПК України, яка діє з 15.12.2017 року.

Заява не містить відомостей, чи не подавалося до суду іншої заяви з цього ж самого питання з тим самим предметом та з тих самих підстав; заява не містить відомостей щодо способів досудового вирішення питання, як це передбачено чинним цивільно-процесуальним кодексом України. Крім того, заявник не зазначає,у зв'язку з чим встановлюється юридичний факт, тобто, з якою метою цей факт встановлюється.

Так, згідно чинного законодавства, роль судового встановлення юридичних фактів випливає з їх значення для розвитку правових відносин та необхідності захисту прав і охоронюваних законом інтересів громадян та організацій.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду порядком окремого провадження за таких умов: 1. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні. Встановлення факту не має бути пов'язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду. Якщо при розгляді справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право, підвідомчий суду, або суд сам дійде висновку, що у даній справі встановлення факту пов'язано з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах (ч. З ст. 255 ЦПК).

Наявність спору про право, не підвідомчого судам, не є перешкодою для судового встановлення юридичного факту. Якщо заявник не має іншої можливості одержати чи поновити документи, які посвідчують факт, що має юридичні наслідки, він разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред'явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено, із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах громадянського стану тощо). Чинним законодавством не передбачений інший позасудовий порядок встановлення юридичних фактів. Перелік юридичних фактів, підвідомчих встановленню в судовому порядку, наводиться в ст. 273 ЦПК і не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, які мають юридичне значення, зокрема визнання батьківства, реєстрацію батьківства, прийняття спадщини, володіння будинком на праві власності, тощо.

Для порушення в судах справи про встановлення належності особі правовстановлюючого документа, прізвище, ім 'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігається з ім 'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження, зазначеними в її свідоцтві про народження або в паспорті, суду необхідно подати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не має можливість внести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих в різних документах, не присвоєння чи залишення одного з них.

Судам також підвідомчі справи про встановлення інших юридичних фактів, якщо чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення. Це можуть бути справи про встановлення фактів володіння будівлею на праві власності, прийняття спадщини і місця відкриття спадщини. Встановлення судом факту володіння будівлею на праві власності можливе, якщо у заявника був правовстановлюючий документ про належність будівлі, але він загублений, і зазначений факт не може бути підтверджений у позасудовому порядку. На підтвердження цього заявником подаються докази неможливості одержання ним відповідного документа або його поновлення.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, порушуються в суді поданням письмової заяви, яка повинна відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ЦПК, так і вимогам щодо її змісту. В ній, зокрема, має бути зазначено: який факт заявник просить встановити та для якої мети, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують даний факт. До заяви додаються докази, які стверджують викладені в ній обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

При прийнятті заяви суддя перевіряє її відповідність вимогам ЦПК. Якщо буде встановлено порушення цих норм, він має постановити ухвалу про залишення заяви без руху і надати заявникові строк для виправлення недоліків. В разі невиконання даних вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу. Суддя відмовляє у прийнятті заяви на підставі в тому разі, якщо заявник не звертався до органу, який за законом повинен був вирішити питання про можливість видачі необхідного документа чи відновлення втраченого документа, а якщо справу було порушено, залишає заяву без розгляду. Аналогічні наслідки настають, коли буде виявлено, що встановлення факту, підвідомчого суду, пов'язано з вирішенням спору про право.

Рішення суду, постановлене у справі про встановлення юридичного факту, має відповідати вимогам ЦПК. В ньому має бути зазначено: факт, встановлений судом, мета його встановлення; докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в державних органах реєстрації актів громадянського стану або оформленню в нотаріальних органах, не замінює документів, що видаються цими органами, а є лише підставою для їх одержання. Після набрання рішенням законної сили воно згідно зі ст. 14 ЦПК стає обов'язковим для органів, які реєструють факти, що мають юридичне значення, або оформлюють права, які виникають у зв'язку з встановленим судом фактом. У разі встановлення в судовому порядку реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

У випадку, якщо у правовстановлюючих документах, що підтверджують право власності особи на майно та складений у порядку, передбаченому законодавством (свідоцтво про право власності, договір купівлі-продажу, договір дарування, державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, заповіт, свідоцтво про право на спадщину та інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності) прізвище, імя, по батькові, місце і час народження особи, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті, громадянин позбавлений можливості вільно розпоряджатися своїм майном. Тому, для виправлення такої помилки у правовстановлюючому документі існують два шляхи: перший, позасудовий порядок, коли особа котра виявила невідповідність у правовстановлюючому документі звертається до підприємства, установи, організації яка видала відповідний правовстановлюючий документ, з проханням виправити виявлену в ньому помилку; та другий, - в разі, якщо підприємство, установа, організацію, яка видала цей документ, не може виправити допущену в ньому помилку або така установа ліквідована та архівні документи не збереглися, громадянин має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

З наданих суду позову та доданих до нього доказів заявником ОСОБА_1 не вбачається відомостей, що усунути невідповідність у написанні її прізвища у документі - свідоцтві про право на спадщину - неможливо усунути у позасудовому порядку, чи вона зверталася з такою заявою до органу, що видав документ, і отримала відмову, що порушує її право на володіння нерухомим спадковим майном.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність залишення заяви без руху, оскільки це співвідноситься з вимогами ч.1ст.185 ЦПК України, згідно якої суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 184 і 175 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви (позову) без руху.

Керуючись ст.ст.175,185, 318 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа Криничненська сільська рада Болградського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу залишити без руху.

Запропонувати заявнику усунути недоліки у строк не пізніше 10 днів з дня отримання копії ухвали, надавши суду належно оформлену позовну заяву, та усі необхідні докази на його розсуд для підтвердження вимог заяви.

Роз'яснити заявнику, що, в разі невиконання вищезазначених недоліків заяви, вона буде вважатися неподаною та повернута заявнику, що не перешкоджатиме зверненню з нею до суду удруге після усунення її недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В.Кравцова