Справа № 236/2685/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2018 м. Лиман

Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Саржевської І.В.

за участю секретаря Олійник С.М.,

заявника ОСОБА_1,

представника заявник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Лиманська міська рада Донецької області про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В :

13.08.2018 заявник ОСОБА_1 звернулась до Краснолиманського міського суду Донецької області, з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту родинних відносин, між нею та ОСОБА_3, померлої 26.12.2017, визнавши їх відповідно тіткою та племінницею(а.с.36-37).

Заявник ОСОБА_1, в судовому засіданні підтримала вимоги з підстав викладених в заяві, просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник заявника ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив викладені в заяві обставини, підтримав вимоги та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Лиманської міської ради Донецької області у судове засідання не з'явився, просить розглянути цивільну справу у відсутності заінтересованої особи, рішення ухвалити на розсуд суду, про що надав до суду відповідну заяву (а.с. 38-39).

Суд, вислухавши пояснення заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_4, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, 22.12.2002 померла ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії ІІ-НО № 035243, виданого 12.06.2018 Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області(а.с.15).

Згідно статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Після смерті ОСОБА_7 залишилося спадкове майно, яке складається в тому числі з житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться в м. Лиман(колишня назва ОСОБА_8), Донецької області, вул. Остапа Вишні(колишня назва Дзержинського), буд.53, на земельній ділянці 740 кв.м., та належало померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Краснолиманською держнотконторою 26.03.1988 за реєстровим №515, зареєстрованого в Слов'янському інвентарбюро 04.04.1988 за № 54, та на підставі свідоцтва про право власності, виданого Краснолиманською держнотконторою 26.03.1988 за реєстровим № 513, зареєстрованого в Слов'янському інвентарбюро 04.04.1988 за № 54(а.с.21).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкове майно після смерті спадкодавця ОСОБА_7, прийняла спадкоємець першої черги за законом, донька спадкодавця, ОСОБА_3, та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідченого 15.07.2003 державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори ОСОБА_9, за реєстровим № 1691, зареєстрованого в КП «Бюро технічної інвентарізації» м. Слов'янська 08.08.2003 за № 54(а.с.21-22).

26.12.2017 померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії ІІ-НО № 016415, виданого 26.12.2017 Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області(а.с.13).

Після смерті ОСОБА_3, залишилося спадкове майно, яке складається в тому числі з житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться в м. Лиман(колишня назва ОСОБА_8), Донецької області, вул. Остапа Вишні(колишня назва Дзержинського, буд.53, на земельній ділянці 740 кв.м., та належало померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 15.07.2003 державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори ОСОБА_9, за реєстровим № 1691, зареєстрованого в КП «Бюро технічної інвентарізації» м. Слов'янська 08.08.2003 за № 54(а.с.21-22).

Статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (стаття 1258 ЦК України).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування в України здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкодавець ОСОБА_3 заповіт, на випадок своєї смерті, не залишила, після її смерті спадкоємці першої (ст. 1261 ЦК), другої (ст. 1262 ЦК) черг за законом , а також особи у порядку статті 1241 ЦК України відсутні(а.с.51).

Відповідно до ч.1 ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 21.06.2018 та повідомлення державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори від 18.09.2018, заявником подана заява про прийняття спадщини в установлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця ОСОБА_3, заведена спадкова справа № 329/2018, з іншими заявами про прийняття спадщини або про відмову ніхто не звертався(а.с.23,51).

Згідно з п.п. 4.1, 4.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок), при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

Постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 від 13.07.2018 представнику заявника відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки документально не підтверджується факт родинного звязку між спадкодавцем ОСОБА_3 та спадкоємицею ОСОБА_1(а.с.24-25).

Оскільки ОСОБА_1 не може довести вказані обставини в інший спосіб, то змушена звернутися з заявою до суду.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 №5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку прийняття спадщини, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що заявник по справі ОСОБА_1, народилась 23.10.1923 в с. Ямполівка Краснолиманського району Донецької області(а.с.18), відомості про батьків відсутні.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_10, яка народилася 01.07.1926 року в м. Красний Лиман Донецької області, її батьками записані» Акимов Єфрем Костянтинович» та «Акимова Февронія Григоріївна»(а.с.16), 31.12.1954 уклала шлюб з ОСОБА_11 та змінила своє дівоче прізвище на «Бєлікова»(а.с.17).

Відповідно до свідоцтва про укладенню шлюбу, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, 29.08.1987 уклала шлюб з ОСОБА_13, та змінила своє дошлюбне прізвище на «Землянська»(а.с.14).

Свідоцтвом про смерть серії ЯР № 326771, підтверджено факт смерті ОСОБА_14, 15.10.1952 в с. Ямполівка Краснолиманського району, Сталінської області(а.с.20).

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 6 від 08.09.2018, відомості про батьків ОСОБА_1 відсутні(а.с.49-50).

Заявник є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 і юридично оформити спадщину за законом у неї немає можливості, оскільки у заявника документи не містять достатніх відомостей про факт її родинних відносин з племінницею.

Між тим, факт родинних відносин між померлою ОСОБА_3 і заявником відображені в наданих суду документах, а також поясненнями заявника, представника заявника та свідками допитаних в судовому засіданні, які пояснили, що знайомі з родиною заявника, знали ОСОБА_3., яка померла 26.12.2017. Підтвердили той факт, що ОСОБА_3 є племінницею ОСОБА_1.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Приписами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті6та статті13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Враховуючи викладене, суд вважає, що факт родинних відносин повністю доведений, оскільки досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що ОСОБА_3, яка померла 26.12.2017 дійсно є рідною племінницею заявника ОСОБА_1, тому заява про встановлення факту родинних відносин, підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1217, 1258, 1262, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст.12, 60, 76, 263-265, 293, 315-319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Лиманська міська рада Донецької області про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, визнав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, рідною тіткою ОСОБА_3, померлої 26.12.2017 в м. Лиман Донецької області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Текст рішення виготовлений 08.10.2018.

Суддя -