АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/8916/13-цГоловуючий у 1-й інстанції Вийванко О.М.
Провадження № 22-ц/789/788/18 Доповідач - Сташків Б.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Сташківа Б.І.

суддів - Хома М. В., Костів О. З.,

за участю секретаря ОСОБА_1

та представника Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 607/8916/13-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 червня 2018 року, постановлену суддею Вийванко О.М., повний текст ухвали складений та підписаний 25 червня 2018 року, у цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 на постанову державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про відкриття виконавчого провадження №56399625 від 28 травня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_3 звернувся в суд першої інстанції із скаргою на постанову державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про відкриття виконавчого провадження № 56399625 від 18 травня 2018 року.

В обґрунтуванні скарги зазначив, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 січня 2016 року провадження у справі №607/8916/13-ц закрито, а тому вважає що підстави для відкриття виконавчого провадження відсутні.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 червня 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про відкриття виконавчого провадження № 56399625 від 18 травня 2018 року відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_3 падав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його скаргу на постанову державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про відкриття виконавчого провадження № 56399625 від 18 травня 2018 року .

В апеляційній скарзі посилався на те, що суд не з'ясував обставини, що мали значення для справи та порушив норми процесуального та матеріального права. ОСОБА_3 зазначає, що висновки суду в цілому не відповідають обставинам справи, не містять правового аналізу, не враховують докази скаржника і його посилання на відповідні норми закону та судову практику. Також, вказує про відсутність в матеріалах справи документів про його заборгованість зі сторони органу виконавчої служби та не встановлено стадії його виконання. Зазначає, що судом першої інстанції не встановлено факту надсилання скаржнику виконавчого листа.

Окрім того, апелянт вважає, що судом безпідставно не взято до уваги ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 лютого 2016 року, відповідно до якої закрито провадження у цивільній справі №607/8916/13-ц про відновлення втраченого судового провадження та яка має преюдиційні факти для правильного вирішення даної справи.

В судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з'явився, однак про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 у судовому засіданні доводи скарги заперечувала та просила залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України , суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника Тернопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що у діях державного виконавця при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження не встановлено будь яких порушень закону.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2013 року позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором №251850-CRED від 22 вересня 2008 року в сумі 53316 грн. 15коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" судовий збір в розмірі 533 грн. 17коп.

На виконанні в Тернопільському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебуває виконавче провадження № 56399625 про стягнення з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк заборгованість за кредитним договором №251850-CRED від 22.09.2008 р. в сумі 53 316,15 грн. та судовий збір в розмірі 533,17 грн., що стверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 18 травня 2018 року.

Підставою для відкриття виконавчого провадження слугувала подана заява від представника ПАТ КБ Приват Банк про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа у справі № 607/8916/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованість за кредитним договором №251850-CRED від 22.09.2008 р. в сумі 53 316,15 грн. та судовий збір в розмірі 533,17 грн

Вказану постанову про відкриття виконавчого провадження було направлено ОСОБА_3, згідно листа №23228 від 18 травня 2018 року.

Умови і порядок виконавчого провадження визначаються у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України (відповідно до ст. 124 Конституції України).

У силу статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а їх невиконання є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 14 Про судове рішення у цивільній справі Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст.1 ЗУ Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.13 ЗУ Про виконавче провадження, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частина 8 статті 19 ЗУ Про виконавче провадження передбачає, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно з ч.1 ст 24 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Посилання апелянта на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 січня 2016 року, як на підставу незаконності оскаржуваної постанови про відкриття провадження, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки як вбачається з вказаної ухвали справа не розглядається по суті позовних вимог за загальними правилами, оскільки судове рішення набрало законної сили, а лише вирішувалося питання про можливість відновлення втраченого судового провадження, яке було втрачено внаслідок пожежі, яка сталася в Тернопільському міськрайонному суді у ніч з 18 на 19 лютого 2014 року, за результатами чого постановлено вищевказану ухвалу.

Колегія суддів погоджується з висновки суду першої інстанції про те, що дії державного виконавця з приводу відкриття виконавчого провадження за даним виконавчим листом, відповідають вимогам ст.ст.3, 4, 18, 26 Закону про виконавче провадження, і у державного виконавця не було підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження та для повернення виконавчого документу стягувачу без відкриття виконавчого провадження.

Судова колегія приходить до висновків, що оскільки судове рішення набрало законної сили, в добровільному порядку боржником воно не виконано, державним виконавцем правомірно вчинені дії щодо примусового виконання судового рішення, а саме: відкрив виконавче провадження за № ВП №56399625 від 18 травня 2018 року.

Доводи та обставини, на які посилається апелянт у апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції, а при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не містять обґрунтованих підстав вважати постановлену оскаржувану ухвалу незаконною та зводяться до переоцінки висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України , суд апеляційної інстанції,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Тернопільської області набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту даної постанови.

День складання повного тексту постанови 31 серпня 2018 року.

Головуючий: Сташків Б.І.

ОСОБА_4

Судді: Хома М.В.