Справа № 464/3743/17 Головуючий у 1 інстанції: Горбань О.Ю.
Провадження № 22-ц/783/1233/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бойко С.М., Крайник Н.П.,

секретаря: Фейір К.О.

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника Львівської міської ради ОСОБА_4, представника Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 березня 2018 року у справі за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, третіх осіб: Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства "Житловик-С" про виселення без надання іншого житлового приміщення; зустрічним позовом ОСОБА_2 до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, третіх осіб: Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства "Житловик-С" про визнання права користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИЛА:

оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 02 березня 2018 року позов Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, третіх осіб: Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства "Житловик-С" про виселення без надання іншого житлового приміщення- задоволено.

Виселено без надання іншого жилого приміщення ОСОБА_2 з кімнати АДРЕСА_1

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради судові витрати у розмірі 1600 гривень.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, третіх осіб: Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства "Житловик-С" про визнання права користування житловим приміщенням - відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2- ОСОБА_6

В апеляційній скарзі посилається на те, що рішенням Європейського суду у справі «Прокопович проти Росії» № 58255/00 встановлено, що тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції, а тому наступне виселення її з відповідного житла є невиправданим втручанням в приватну сферу особи, порушенням прав на повагу до житла.

Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що позивач за зустрічним позовом тривалий час, фактично більше як 26 років, проживає у гуртожитку АДРЕСА_1 - більше 11 років, виконував обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення, та оплачував комунальні послуги, в тому числі після смерті батька (20.02.2013 року), а відтак, як член сім'ї квартиронаймача, набув право користування кімнатою АДРЕСА_1

Крім цього зазначає, при вирішенні питання застосування строку позовної давності за первісним позовом суд першої інстанції помилково відштовхувався від дати початку будівельних робіт (на початку 2017 року) в правому крилі, які розпочаті після реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт 12.12.2016 року, а не від дати смерті квартиронаймача спірного житла ОСОБА_7, батька позивача за зустрічним позовом - з 21 лютого 2013 року.

Просить рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 березня 2018 року скасувати таухвалити нове судове рішення, яким зустрічні позовні вимоги ОСОБА_7; ОСОБА_8 задоволити повністю і визнати за ним право користування кімнатою АДРЕСА_1

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, представника Львівської міської ради ОСОБА_4 та представника Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_5 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням виконкому Львівської міської ради від 09.03.2007 № 139 гуртожитку Виробничого об'єднання «Полярон» на вул. Угорській, 2, наданий статус житлового будинку та запропоновано Львівській міській раді прийняти даний будинок у власність територіальної громади м. Львова. Департамент житлового господарства та інфраструктури зобов'язано укласти договори житлового найму з мешканцями, які зареєстровані та проживають у даному житловому будинку.

Рішенням Львівської міської ради від 29.03.2007 № 721 відомчий житловий будинок АДРЕСА_1 прийнято у власність територіальної громади м. Львова.

Рішенням виконкому Львівської міської ради від 27.06.2008 № 636 внесено зміни до п.4 рішення виконкому Львівської міської ради від 09.03.2007 №139, відповідно до яких Сихівську районну адміністрацію зобов'язано укласти договори житлового найму з мешканцями, які зареєстровані і проживають у будинку АДРЕСА_1

Розпорядженням голови Сихівської районної адміністрації від 05.02.2009 №41 «Про присвоєння приміщенням в житловому будинку на вул.Угорській, 2 у м.Львові квартирних номерів», приміщенням у житловому будинку присвоєно окремі квартирні номери. При прийнятті вказаного розпорядження взято до уваги поетажні плани за 1973 р. Вказане рішення, прийняте є чинним.

Згідно рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 29.04.2011 № 490 «Про завершення впорядкування проживання мешканців у будинку АДРЕСА_1, Сихівській районній адміністрації делеговано повноваження щодо завершення роботи з впорядкування проживання мешканців у будинку № 2 на вул. Угорській, передбачено утворення двох містобудівних одиниць (житловий будинок і гуртожиток) у вказаному будинку.

У квітні 2010 року проведено комісійне обстеження квартири АДРЕСА_2 яка розташована на 8-му поверсі і складається з двох житлових кімнат, відповідним актом зафіксовано, що у вказаній квартирі проживають батько відповідача ОСОБА_7, котрий зареєстрований, з ним без реєстрації проживають його дружина ОСОБА_9 і дочка ОСОБА_10 Вказаний акт із заявою ОСОБА_7, заявою згодою його дружини, копією паспортів, інші документи були на розгляді громадської комісії з житлових питань при районній адміністрації, надані відповідні рекомендації, прийнято розпорядження, укладений договір житлового найму з батьком відповідача. При цьому, жодних доказів про проживання станом на квітень 2010 року інших членів сім'ї ОСОБА_7 без реєстрації, в тому числі відповідача, суду не надано. При цьому, береться до уваги, що відповідач, 1974 р.н., з 2000 року одружений та зареєстрований у АДРЕСА_3

Згідно з актів ЛКП «Житловик-С» від 15 березня 2017 року, 24 березня 2017 року, 11 квітня 2017 року, 27 квітня 2017 року ОСОБА_2 самовільно займає кімнату АДРЕСА_1

Згідно зі ст.61 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем і наймачем, на ім'я якого видано ордер.

Згідно з ст.58 ЖК УРСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Матеріалами справи встановлено відсутність письмових звернень з боку ОСОБА_2 стосовно закріплення за ним як спірної кімнати, так відсутні будь-які докази звернень стосовно укладення договорів найму.

З'ясовано, що жодних рішень про надання відповідачу кімнати АДРЕСА_1 після зміни статусу будинку громадською комісією з житлових питань при виконкомі Львівської міської ради не приймалось, ордер на його вселення до даного житлового приміщення відповідачу не видавався, договір найму на спірну кімнату у відповідача відсутній.

Положеннями ч. 3 ст. 116 ЖК УРСР передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Доводи апеляційної скарги щодо правомірності вселення ОСОБА_2, тривалості його проживання і набуття жилої площі в гуртожитку не відповідають дійсним обставинам справи і свідчить про самоправне зайняття жилого приміщення.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач на даний час самоправно та без відповідних правових підстав займає спірне житлове приміщення кімнату АДРЕСА_1 та підлягає виселенню відповідно до ч.3 ст.116 ЖК України без надання іншого житлового приміщення.

Підстави для застосування перебігу позовної давності до вимог позивача також відсутні.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання права на користування кімнатою АДРЕСА_1 суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 ні в гуртожитку, ні після зміни статусу гуртожитку на житловий будинок у 2007 році не був зареєстрований, він не звертався до адміністрації підприємства "Полярон", до Сихівської РА ЛМР з питаннями реєстрації та укладення договору найму кімнати НОМЕР_1

Те, що батько ОСОБА_2 - ОСОБА_7 проживав і був зареєстрований у гуртожитку, та у свій час, отримав квартиру на восьмому поверсі (кімнати АДРЕСА_1 як працівник виробничого об»єднання «Полярон», не дає підстав ОСОБА_2 претендувати на кімнату НОМЕР_1 (четвертий поверх) у даному будинку.

Як вбачається із копії паспорта, ОСОБА_2, 1974 р.н., зареєстрований в АДРЕСА_4 одружений з 2000 року.

Також встановлено, що в правому крилі будинку АДРЕСА_1 відключене центральне опалення ще з 1996 року, демонтовані електропостачання, водопровід, каналізація, вікна, двері, підлога, перегородки з 2016 року, підрядна організація проводить будівельні роботи по реконструкції 3-4 поверхів під соціальний гуртожиток для дітей сиріт і дітей, позбавлених батьківських прав.

Безпідставним є також посилання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 на ст.8 Європейської Конвенції з прав людини (повага до приватного та сімейного життя).

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини право на повагу, забезпечене статтею 8 Конвенції, включає, по - перше, невтручання держави в особисту сферу життя людини (держава не повинна втручатися у цю сферу більше, ніж це необхідно з огляду на її обов'язок забезпечувати загальні інтереси особи) - негативний обов'язок держави; по-друге, захист цієї сфери з боку держави - позитивний її обов'язок.

У даному випадку, позивач ставить питання про звільнення відповідачем кімнати у гуртожитку, для її реконструкції під соціальне житло для потребуючих, що не може розцінюватися порушення житлових прав відповідача.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ст.374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 27 липня 2018 року.

Головуючий : /підпис/ Савуляк Р.В.

Судді /підписи/ Бойко С.М.

Крайник Н.П.

Згідно оригіналу:

Судове рішення набрало законної сили: 19.07.2018 р.

Суддя: Савуляк Р.В.

Дата оформлення копії: 27.07.2018 р.

Помічник судді: Юзьв'як М.Ю.