Ухвала

30 липня 2018 року

м. Київ

справа № 640/2744/13-ц

провадження № 61-40708ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 31 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 13 червня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, треті особи: Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про поновлення порушеного права користування місцями загального користування в комунальній квартирі та зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкодиза заявою ОСОБА_1 про роз'яснення рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив зобов'язати відповідачів: не чинити перешкоди у спільному користуванні приміщеннями у комунальній квартирі АДРЕСА_1; демонтувати у приміщенні кухні самочинно встановлені каналізаційні труби та вбиральню, провести монтаж зруйнованої цегляної витяжки; демонтувати самочинно встановлені дерев'яні двері між коридором та кухнею; демонтувати у приміщенні кухні самочинно встановлені дошки між коридором та житловою кімнатою, а також стягнути з відповідачів на його користь 11 400 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 13 березня 2014 року позов задоволено частково. Поновлено порушене право ОСОБА_2 щодо спільного користування приміщеннями НОМЕР_1 комунальної квартири АДРЕСА_1 та зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 не чинити перешкод щодо спільного користування ОСОБА_2 загальними приміщеннями комунальної квартири. Зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 демонтувати у приміщенні кухні НОМЕР_2 самочинно встановлені каналізаційні труби та вбиральню; провести монтаж зруйнованої цегляної кухонної витяжки над газовою плитою і газовим приладом опалювання; демонтувати самочинно встановлені дерев'яні двері між коридором «УП» та кухнею НОМЕР_2. Зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 демонтувати у приміщенні кухні НОМЕР_3 самочинно встановлені дошки між коридором НОМЕР_4 та житловою кімнатою НОМЕР_5; двері між коридором НОМЕР_4 та кухнею НОМЕР_3; дерев'яні дошки з коридору - приміщення НОМЕР_4 в житлову кімнату - приміщення НОМЕР_5. Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2. на відшкодування моральної шкоди по 1 тис. грн з кожного. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про роз'яснення рішення Київського районного суду міста Харкова від 13 березня 2014 року, в якій зазначила, що згідно з листом Комунального підприємства «Жилкомсервіс» (далі - КП «Жилкомсервіс») від 20 грудня 2016 року плита на твердому паливі, що раніше була встановлена у приміщенні НОМЕР_2 і призначалася для обігріву житлового приміщення НОМЕР_5 була демонтована. Димохід від печі у приміщенні НОМЕР_2 не використовується і відновленню не підлягає. В житловому фонді КП «Жилкомсервіс» відсутні квартири, обладнані за проектом відкритими цегляними печами. Через підвищену пожежну небезпеку і неможливість забезпечення всіх напрямів безпеки автоматичними пристроями, якими обладнують печі, КП «Жилкомсервіс» зобов'язує мешканців до заміни застарілих печей на твердому паливі на сучасні опалювальні прилади. З цих підстав ОСОБА_1 вважала, що демонтаж печі в приміщенні НОМЕР_2 не є самочинним, а відновлення печі є можливим.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 31 січня 2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 13 червня 2018 року, заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішення суду задоволено частково. Роз'яснено, що рішення Київського районного суду міста Харкова від 13 березня 2014 року в частині демонтажу у приміщенні кухні НОМЕР_3 самочинно встановлених дошок між коридором НОМЕР_4 та житловою кімнатою НОМЕР_5 слід розуміти як розбирання або зняття дерев'яних дошок, якими закрито дверні блоки, а в частині демонтажу дверей, встановлених між приміщенням НОМЕР_2 та коридором «УП» - як зняття їх із збереженням цілісності.

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 31 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 13 червня 2018 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просила скасувати вказані судові рішення, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України(далі - ЦПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Таким чином, частина перша статті 389 ЦПК України не передбачає оскарження у касаційному порядку ухвал судів першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку про роз'яснення або відмову у роз'ясненні судового рішення(пункт 21 частини першої статті 353 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 31 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 13 червня 2018 року слід відмовити.

Помилкове зазначення у постанові Апеляційного суду Харківської області від 13 червня 2018 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для її розгляду судом касаційної інстанції, оскільки такий розгляд не відповідатиме положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині права особи на розгляд справи судом, встановленим законом.

Керуючись пунктом 2 частини першої статті 389 та пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 31 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 13 червня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, треті особи: Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про поновлення порушеного права користування місцями загального користування в комунальній квартирі та зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди за заявою ОСОБА_1про роз'яснення рішення суду.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук