22-ц/804/740/18
266/5742/18

Категорія 5 Головуючий у 1-й інстанції Федотова В.М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
27 грудня 2018 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Мироненко І.П.
суддів: Биліни Т.І., Принцевської В.П.
екретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області, постановлену 01 листопада 2018 року у м.Маріуполі, у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про виділ частки майна в натурі, припинення права спільної часткової власності, визнання права власності, -
в с т а н о в и в:
У вересні 2018 року позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, просив виділити йому в натурі як ціле 1/10 частку нежитлової будівлі кафе, яке складається з: основної будівлі, мансарди, прибудови А-1, А/м, А1-1, А2-1, загальною площею 597,9 кв.м; тераси а, а1; крильце а2, замощення 1, розташованого за адресою: м.Маріуполь, бульвар Приморський (проспект Сталіна, проспект Санаторний) б.10, а саме:
-1/10 частину тераси а, площею 18кв.м;
-1/10 частину тераси а1, площею 21,6кв.м;
-1/10 частину мансарди А/м, розташування якої відмічено в графічній частині технічної документації, площею 54,2 кв.м з туалетами (площею 5,6 кв.м).
Визначити частину тераси (площадки а1) загального користування, яка необхідна для здійснення входу в кожну частину, що виділяються.
Просив припинити право спільної часткової власності на нерухоме майно.
Під час підготовчого судового засідання представник позивача ОСОБА_6 заявив клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи для вирішення питання про можливість виділення в натурі 1/10 частка в нежитловій будівлі кафе.
Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 листопада 2018 року клопотання представника позивача задоволено. Призначено у цивільній справі судову будівельно-технічну експертизу, провадження якої доручено експерту ОСОБА_7, попередивши експерта про кримінальну відповідальність за ст.384, ст.385 КК України. На вирішення експертизи поставлені питання:
1. Чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити 1/10 частку нежитловій будівлі кафе, яка складається з: основної будівлі, мансарди, прибудови А-1, А/м, А1-1, А2-1, загальною площею 597,9 кв.м; тераси а1; крильце а2, замощення1, розташованої за адресою: м.Маріуполь, бульвар Приморський (проспект Сталіна, проспект Санаторний) б.10, таким чином:
-1/10 частину тераси літ.а, приблизно площею 18 кв.м, розташування якої відмічено в графічній частині технічної документації;
-1/10 частину тераси літ.а1, приблизно площею 21,6 кв.м, розташування якої відмічено в графічній частині технічної документації;
-1/10 частини мансарди А/м, приблизно площею 54,2 кв.м з туалетами (приблизно площею 5,6 кв.м) розташування якої відмічено в графічній частині технічної документації.
2. Визначити частину тераси (площадки а1) загального користування, яка необхідна для здійснення входу в кожну частину що виділяється.
Оплату за проведення експертизи покладено на позивача.
Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.
Задовольняючи клопотання та призначаючи судову будівельно-технічну експертизу, суд виходив з того, що для вирішення питання чи можливе виділення в натурі спірного нежитлового приміщення на вказані частки, потрібні спеціальні знання в області архітектури та будівництва.
В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду для продовження розгляду.
В обґрунтування вказує, що суд розглянув клопотання про призначення експертизи без участі не повідомленого належним чином відповідача, знехтував його думкою, чим порушив право відповідача на подання заперечень проти клопотання.
Крім того звертає увагу на те, що представник позивача адвокат ОСОБА_6, окрім здійснення представництва інтересів позивача ОСОБА_8 у даній цивільній справі №266/5742/18, здійснює представництво його інтересів також і у справі №266/225/18 за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про поділ майна при розірванні шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3, про визнання майна особистою приватною власністю, що знаходиться в провадженні Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області (суддя Папаценко П.І.), достеменно знав про наявність майнового спору щодо 1/10 частини нежитлового приміщення, яке є предметом судового розгляду.
Окрім цього, суд, призначаючи судову будівельно-технічну експертизу не дослідив та не надав належної оцінки доказам, які були надані стороною позивача. Серед додатків до позову позивачем ОСОБА_5 надано копію технічного паспорту на громадський будинок (кафе) по бульвару Приморський,10 в м.Маріуполь. Обкладинка даного технічного паспорта у графі «власник» містить відомості, де ОСОБА_8 є одноосібним власником. На сторінці «План земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку» мається відбиток печатки «погашено». Дані обставини свідчать про те, що даний технічний паспорт втратив чинність, а його відомості не є актуальними на час подання клопотання про призначення експертизи.
Неявка відповідача ОСОБА_3, відповідно до положень ст.372 ЦПК України, не є перешкодою для проведення судового засідання апеляційного суду, оскільки повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4, яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення позивача ОСОБА_5, його представника адвоката ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи скарги, колегія судів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Як закріплено у ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Досягнення завдань цивільного судочинства забезпечується, зокрема, за допомогою доказування - одного із основоположних елементів правосуддя.
Серед джерел доказів, відповідно до ст.76 ЦПК України, є висновок експерта.
Призначення та проведення експертизи у цивільному судочинстві регулюється ст.ст. 103-113 ЦПК України, Законом України «Про судову експертизу» від 25 лютого 1994 року, «Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (далі «Інструкція»).
Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об'єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів. Тому розглядаючи клопотання про призначення експертизи суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з'ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з'ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі. Експертиза не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм. Суди не повинні ставити судовому експерту питання правового характеру, які повинні вирішуватися самим судом, тобто експерту можна ставити лише питання факту, а не правової оцінки.
Відповідно до ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з позовом до відповідача про виділ частки майна в натурі, припинення права спільної часткової власності, визнання права власності. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на праві власності належить 1/10 частки спірного нежитлового приміщення.
За таких умов вирішення питання, поставленого на розгляд експерта, входить до предмету доказування.
Крім того, звертаючись до суду з позовом позивач встановлює обсяг доказів, які він подає на підтвердження заявлених вимог. Призначення експертизи в даній справі є лише одним з таких доказів, яким суд при ухваленні рішення надаватиме правову оцінку.
Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо розгляду клопотання про призначення експертизи без належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, чим позбавлено його надати свої заперечення з приводу призначення експертизи.
Ухвалою Приморського районного суду від 10 жовтня 2018 року було відкрито провадження у даній справі і підготовче судове засідання призначено на 24 жовтня 2018 року в порядку загального позовного провадження.
24 жовтня 2018 року підготовче судове засідання було відкладено на 01 листопада 2018 року у звязку з неявкою відповідача.
При цьому, конверт із копією позовної заяви, ухвалою про відкриття провадження та судовою повісткою на імя відповідача, повернувся до суду за закінченням строку зберігання.
В підготовче судове засідання 01 листопада 2018 року, в якому було вирішено питання про призначення експертизи, відповідач не зявилась.
З матеріалів справи вбачається, що судову повістку про виклик до суду відповідач ОСОБА_3 отримала 01 листопада 2018 року, тобто у день проведення судового засідання.
Положеннями ч.3, ч.4, ч.5 ст.103 ЦПК України передбачено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Проте, призначаючи судову будівельно-технічну експертизу по даній справі, судом першої інстанції не було забезпечено відповідачу висловити свою думку з приводу клопотання про призначення експертизи, визначитися зі своїми питаннями та поставити їх експерту, визначитися із експертною установою, яка повинна проводити дану експертизу.
Судом першої інстанції не виконано вимог процесуального закону щодо повідомлення сторін, оскільки були відсутні докази належного повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 24 жовтня та 01 листопада 2018 року.
Судове рішення не відповідає вимогам ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.
Крім того, як встановлено в судовому засіданні, стосовно майна, яке є предметом розгляду у даній справі, існує інший судовий спір про поділ майна подружжя за участі третьої особи, що не є стороною у даній справі.
Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які привели до постановлення помилкової ухвали.
Призначаючи експертизу і зупиняючи у звязку з цим провадження у справі суд, допустив порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, тому відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України це є підставою для скасування ухвали суду та повернення справи до того ж суду для продовження розгляду справи.
У звязку з цим, апеляційна скарга представника відповідача підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити.
Ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 листопада 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 02 січня 2019 року.

Головуючий І.П. Мироненко

Судді: Т.І. Биліна

ОСОБА_10