Провадження № 2-о/359/183/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Степаненко А.О.,

з участю заявника - ОСОБА_1,

представника заявника - ОСОБА_2,

заінтересованої особи - ОСОБА_3,

представника заінтересованої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Борисполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Служба у справах дітей Бориспільської районної державної адміністрації, ОСОБА_3, про продовження обмежувального припису -

В С Т А Н О В И В:

12.12.2018 ОСОБА_1 звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою, в якій просить: продовжити дію обмежувального припису, виданого за рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області у справі №359/7771/18 від 16 жовтня 2018 року, на строк шість місяців - до 16 червня 2019 року.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що вищевказаним рішенням Бориспільського міськрайонного суду було частково задоволено її заяву про видачу обмежувального припису і видано не строк два місяці обмежувальний припис щодо ОСОБА_3, яким:

- заборонено ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалими особами ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1

- заборонено ОСОБА_3 наближатися на відстань 150 метрів до місця проживання постраждалих осіб за адресою: АДРЕСА_1

- обмежено спілкування ОСОБА_3 з дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 шляхом спілкування виключно через засоби зв'язку, листи, тощо.

Заявник обґрунтовує, що в мотивувальній частині рішення суду зазначено, що з урахуванням того, що у зв'язку зі зверненням ОСОБА_1 до органу досудового розслідування в порядку статті214 КПК України, зазначені нею обставини підлягають розслідуванню та перевірці в порядку кримінального судочинства у визначені чинним кримінальним процесуальним законодавством строки, суд вважає, що строк дії обмежувального припису слід визначити на підставі статті 350-6 ЦПК України в два місяці. Як стверджує заявник, в даний час досудове розслідування не закінчене. Крім того, оскільки тілесні ушкодження, завдані їй та ОСОБА_5, відносяться до легких тілесних ушкоджень, з урахуванням положень ст.125 КК України, і практики щодо обрання запобіжних заходів ОСОБА_7 вірогідно не будуть обирати запобіжний захід. Заявник зазначає, що ОСОБА_3 не визнає і не виконує рішення суду про видачу обмежувального припису, вона разом з дітьми продовжує переховуватися в притулку. Спроба вселитись в будинок 06 листопада 2018 року була невдалою, оскільки ОСОБА_3 не звільним місце спільного проживання - будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2. При спробі забрати речі дітей ОСОБА_3 чинив перешкоди, її зимових речей в будинку не виявилось зовсім. Зазначає, що в неї не має іншого способу захисту , ніж за допомогою суду, а тому вважає за потрібне продовжити обмежувальний припис щодо ОСОБА_3 на максимальний строк, щоб дати змогу їм з дітьми повернутися до будинку і спокійно жити.

Ухвалою від 13.12.2018 було відкрито провадження у справі та призначено до судового засідання (а.с. 70).

У судовому засідання заявник ОСОБА_1 та її представник позов підтримали.

Під час судового розгляду заявник ОСОБА_1 в доповнення зазначила, що з 05 жовтня 2018 року в зазначеному будинку з дітьми не проживає, на даний час проживає в притулку для постраждалих внаслідок домашнього насильства, проте адресу не повідомляє, побоюючись переслідувань збоку відповідача. Вона стверджує, що 6 листопада приїхала разом зі свідками до будинку, який належить їх старшому з відповідачем сину, щоб забрати речі, а також, переконатися, що відповідач не проживає будинку, щоб з'ясувати можливість вселення, проте виявили в будинку ознаки, що відповідач фактично в ньому проживає, чим порушує припис суду. Також стверджує, що, перебуваючи в будинку, відповідач порушив припис суду та звернувся до їх сину зі звинуваченнями, що син підтримує матір, а також у неправдивих показаннях на її користь.

Заінтересована особа ОСОБА_3 та його представник проти задоволення заяви ОСОБА_1 заперечували, вважають її безпідставним та недоведеним, зокрема, звертають увагу, що рішення Бориспільського міськрайонного суду, на яке посилається позивач, не набрало законної сили і оскаржується ним в апеляційному суді, а також вважають, що заявником не доведено наявність ризиків продовження чи повторного вчинення насильства, звертають увагу, що сам ОСОБА_3 зазнав тілесних ушкоджень та є потерпілим у кримінальному провадженні, зареєстрованому за його заявою за ознакою статі, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи;

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_3, заперечуючи проти продовження обмежувального припису, пояснив, є постраждалою особою, в той час, як заявник із сином оговорюють його. Він стверджує, що заявник ОСОБА_1 зраджувала йому, і на даний час її фінансово підтримує її коханець. Він заперечує, що вчиняв по відношенню до ОСОБА_1 та їх спільних дітей домашнє насильство, а 6 листопада прибув до будинку за повідомленням служби охорони, де виявив, що ОСОБА_1 за допомогою сторонніх осіб, збирає та виносить речі з будинку. Він намагався лише з'ясувати, що відбувається та перешкодити, щоб були забрані його особисті речі. Хоча він звернувся до сина з запитанням, навіщо він говорить неправду, щодо обставин домашньої сварки, зробив це на відстані, до сина не наближався.

Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Бориспільської районної державної адміністрації на судовий розгляд не з'явився. 18.12.2018 уповноваженою органом опіки та піклування особою подано клопотання - розгляд даної справи проводити без присутності їх представника, покладаються на думку суду та просять прийняти рішення на підставі наявних у справі матеріалів та врахувати права та інтереси малолітніх дітей (а.с.61).

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, щодо виклику яких було задоволено заяву заявника ОСОБА_1 від 17.12.2018(а.с.52), а також свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за заявою заінтересованої особи ОСОБА_3 від 19.12.2018 (а.с.65) в судове засідання не з'явились, з урахуванням приписів ст.350-5 ЦПК України їх потворний виклик було визнане недоцільним.

Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, їх представників дослідивши письмові матеріали справи, наданий заінтересованою особо ОСОБА_3 відеозапис, суд дійшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що заявник та заінтересована особа проживали однією сім'єю разом з їх спільними малолітніми дітьми ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в будинку за адресою: АДРЕСА_4

Ця обставина повністю визнана заявником ОСОБА_1 та заінтересованою особою ОСОБА_3

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду м. Києва від 16 жовтня 2018, ухваленого у справі №359/7771/18 від 16 жовтня 2018 року (а.с.39-48) було частково задоволено заяву ОСОБА_1, судом вирішено: видати строком на 2 (два ) місяці щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3,- яким:

- заборонити ОСОБА_3, перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалими особами ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1

- заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань 150 метрів до місця проживання постраждалих осіб за адресою: АДРЕСА_1

- обмежити спілкування ОСОБА_3 з дітьми ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом спілкування виключно через засоби зв'язку, листи, тощо.

В силу вимог ч.4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

З урахуванням цього, та обставина, що 23.11.2018 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на вищевказане рішення Бориспільського міськрайонного суду від 16 листопада 2018 року, не є обставиною, яка звільняє ОСОБА_3 від обов'язку виконання оскаржуваного ним рішення суду.

За приписами п. 3, 6, 7, 8 ч. 1, ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Частинами 4 та 5 ст. 26 Закону, обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. За заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Згідно ч. 1 ст. 350-7 ЦПК України, за заявою осіб, визначених статтею 350--2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350--6 цього Кодексу.

За змістом ч. 2, ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи) (ч. 3 ст. 26 цього Закону).

Відповідно до ч.5 цієї статті, за заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті.

Дослідженням пояснень заявника ОСОБА_1, заінтересованої особи ОСОБА_3, письмового висновку Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області від 26.11.2018 (а.с.27-28), а також дослідженням наданого заінтересованою особою ОСОБА_3 відеозаписом (а.с.25) встановлено, що 06 листопада заінтересованою особою ОСОБА_3 було порушено заборону суду наближатися на відстань 150 метрів до місця проживання постраждалих осіб за адресою: АДРЕСА_5, а також обмеження спілкування з дітьми, а саме з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в тому числі, як визнано ОСОБА_3, намагався спілкуватися з приводу обставин, які стали підставою для видачі обмежувального припису та вплинути на пояснення неповнолітнього, надані ним з приводу застосованого насильства.

При цьому та обставина, що виклик ОСОБА_3 за вищевказаною адресою здійснений працівниками управління поліції охорони в Київській області, не спростовує встановленого судом факту порушення обмежувального припису, оскільки ОСОБА_3, прибувши на місце відразу з'ясував, що спрацювання системи охорони будинку відбулось на проникнення до будинку заявника ОСОБА_1 разом з власником будинку - ОСОБА_5

Крім того, суд відмічає, що пояснення ОСОБА_3 в ході розгляду даної цивільної справи містять образливі звинувачення в адресу заявника ОСОБА_1 щодо її аморальної поведінки та подружньої зради його, як батька їх спільних дітей.

Взаємні звинувачення та коментарі заявника ОСОБА_1 так і заінтересованої особи ОСОБА_3 свідчать про відсутність взаємоповаги між ними та неможливість їх стриманого спілкування.

З урахуванням викладеного, судом встановлено, що доводи заяви знайшли своє часткове підтвердження, оскільки наявність конфлікту між колишніми співмешканцями та батьками двох малолітніх дітей, та факт невиконання судового рішення в частині встановлених заборон, відсутність бажання примирення у постраждалої від домашнього насильства, а також відсутність ознак щирого каяття у заінтересованої особи - кривдника ОСОБА_12, дають суду підстави дійти висновку про наявність ризиків, щодо повторного вчинення домашнього насильства, зокрема за місцем проживання заявника за вказаною в заяві адресою.

Водночас, суд враховує, що обставини заподіяння тілесних ушкоджень заявнику ОСОБА_1 та її неповнолітньому сину ОСОБА_13 є предметом доказування у кримінальному провадженні, № 0001946 за ч.1 ст.125 КК України, про що зазначено у вищевказаному рішенні Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2018 року (а.с.39-38).

В зв'язку з цим відповідно до вимог ч.10 ст.26 Закону України «Про Запобігання та протидію домашньому насильству», у разі порушення кримінального провадження у зв'язку з вчиненням домашнього насильства перелік заходів щодо тимчасового обмеження прав або покладення обов'язків на особу, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, пов'язаного з домашнім насильством, або визнана винною у його вчиненні, а також порядок застосування таких заходів визначаються Кримінальним кодексом України та Кримінальним процесуальним кодексом України.

З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що з метою запобігання ризиків повторного вчинення насильства у сім'ї, заяву ОСОБА_1 слід задовольнити частково та продовжити обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 ще на 2 (два) місяці, який є достатнім для запобігання виявленим ризикам повторного заподіяння насильства протягом строків, які на думку суду є розумними і достатніми, оскільки, у разі необхідності, тимчасові обмеження прав або покладення обов'язків на особу, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, пов'язаного з домашнім насильством, можуть бути застосовані в межах проведеного кримінального провадження, в порядку, визначеному Кримінальним кодексом України та Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України «Про Запобігання та протидію домашньому насильству» про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи.

Судові витрати по справі не значаться.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,258,259,263-265,266,273,3501-3508,352 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи Служба у справах дітей Бориспільської районної державної адміністрації, ОСОБА_3, про продовження обмежувального припису - задовольнити частково.

Продовжити дію обмежувального припису, виданого за рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області у справі №359/7771/18 від 16 жовтня 2018 року, строком на 2 (два ) місяці щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3,- яким:

- заборонити ОСОБА_3, перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалими особами ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1

- заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань 150 метрів до місця проживання постраждалих осіб за адресою: АДРЕСА_1

- обмежити спілкування ОСОБА_3 з дітьми ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом спілкування виключно через засоби зв'язку, листи, тощо.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Копію рішення направити до Бориспільського ВП ГУНП в Київській області для взяття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3, на профілактичний облік.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Повний текст рішення виготовлений 29.12.2018

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів,який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В.Муранова-Лесів