Рішення

Іменем України

(заочне)

28 вересня 2018 року

смт Краснопілля

справа № 578/586/18

провадження № 2/578/269/18

Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу позовного провадження

за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2

до ОСОБА_3

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Краснопільська райдержадміністрація як орган опіки та піклування

про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів,-

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1

представник третьої особи- Годуненко С.С.

секретар судового засідання - Литвин А.В.

свідки - ОСОБА_4, ОСОБА_5

Встановив:

У червні 2018 року позивач в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та одночасно вирішити питання про зміну розміру аліментів.

Вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у шлюбі, який за рішенням Краснопільського районного суду від 05.03.2015, розірвано. У період шлюбу у них народився син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_3 є батьком малолітнього сина ОСОБА_2, останній самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Дитина проживає разом з матір'ю де створені належні умови для проживання. Батько з часу народження сина участі у вихованні його не приймає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовкою до самостійного життя, не спілкується з дитиною, матеріально не підтримує, хлопчик фактично залишився без піклування батька.Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, позивач розцінює як ухилення батька ОСОБА_3 від виховання дитини з його винної поведінки, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що є підставою для позбавлення останнього батьківських прав. Окрім цього, за рішенням суду з відповідача стягуються аліменти, у розмірі 1/4 частин з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку із змінами, внесеними до Сімейного кодексу України /далі - СК/, визначений за рішенням суду розмір аліментів на сина є нижчим, ніж встановлено законом.

Ухвалою судді Краснопільського районного суду Сумської області від 13.07.2018 відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду Краснопільського районного суду Сумської області від 09.08.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позиції учасників справи

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала із наведених в позові підстав.

Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення проведення судового засідання не надійшло.

У судовому засіданні представник третьої особи Годуненко С.С. не заперечувала проти задоволення позову.

/ас 47-48, 57/

Допитані судом свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суду підтвердили, кожен окремо, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її навчання, підготовкою до самостійного життя, хлопчик фактично залишився без піклування батька.

Встановлені обставини та мотиви Суду

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у с. Грабовське Краснопільського району Сумської області народився ОСОБА_2, і батьками дитини записані громадяни України ОСОБА_1 та ОСОБА_3, актовий запис за № 05 від 17 квітня 2013 року, місце реєстрації Виконавчий комітет Грабовської сільської ради Краснопільського району Сумської області.

Дитина учасників справи ОСОБА_2, проживає за адресою проживання матері в АДРЕСА_2 Краснопільського району Сумської області, де створені задовільні умови його проживання.

Згідно наявних в матеріалах справи довідки Фельдшерського пункту с. Грабовське Краснопільського району Сумської області від 13.04.2018, ОСОБА_3 жодного разу не цікавився здоров'ям сина та не приводив його до медичного закладу; та Листа Служби у справах дітей Сумської міської ради № 839/27.1-23 від 18.05.2018, обстежити умови проживання ОСОБА_3 та провести бесіду з приводу виконання ним батьківських обов'язків по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_2, не вдалося можливим, оскільки останній не перебував вдома і на письмові запрошення до служби у справах дітей Сумської міської ради не реагував.

Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_2, було розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини Краснопільської районної державної адміністрації, рішення № 3/5 від 30.03.2018.

Згідно із роз'ясненнями, наданими у постанові Пленуму ВСУ № 20 від 19 грудня 2008 року «Про внесення змін до постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав» висновок органу опіки та піклування має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських селищних рад, підписаний головою (заступником голови).

Згідно з висновком № 738/02-21 від 03.04.2018 Краснопільської районної державної адміністрації Сумської області як органу опіки та піклування, ОСОБА_3 доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що відповідає інтересам дитини.

/ас 11, 14-18, 20-22/

Судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини з питання виконання обов'язку батьків по вихованню дитини, і врегульовані нормами Сімейного Кодексу України /далі - СК/.

В Україні дитинство охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Держава має забезпечувати належні умови для виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності, зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності (стаття 4 Закону України "Про охорону дитинства"). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Згідно із статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з частиною другою статті 150 СК батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом ( ч. 1,2,4 статті 155 СК).

У відповідних положеннях Конвенції Організації Об'єднаних Націй про права дитини 1989 року, що 27 вересня 1991 року набула чинності для України, зокрема, у статті 3 зазначено, що В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Пунктом 2 частини першої статті 164 СК визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків.

Ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

Згідно з п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

На підставі п. 6 частини першої статті 3 ЦК, а саме справедливості, добросовісності та розумності, статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (Страсбург, 25 січня 1996 року), з урахуванням вище викладеного та виходячи з інтересів дитини, суд вважає доведеним факт ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також відсутність з боку відповідача піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, відсутність спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її морального самоусвідомлення, не виявленні інтересу до її внутрішнього світу, не здійснення медичного догляду та підготовки дитини до самостійного життя.

Отже, суд знаходить зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, свідченнями ухилення відповідачу як батька від виховання дитини та його винної поведінки, свідомого нехтування своїми обов'язками, доводи позивача відповідачем не спростовані.

При цьому суд погоджується з висновком органу опіки та піклування, оскільки даний висновок базується на ретельному з'ясуванні обставин справи і відповідає інтересам дитини.

Судом також не встановлено, що відповідачу чинили перешкоди у виконанні належним чином своїх батьківських обов'язків.

Враховуючи наведене, суд знаходить, що позовна вимога в частині позбавлення батьківських прав є обґрунтованою і підставною до задоволення відповідно до правил п. 2 частини першої статті 164 СК.

При цьому позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв'язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Згідно з частиною п'ятою статті 164 СК після набрання рішення законної сили його копію необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Щодо позовної вимоги про зміну розміру аліментів суд дійшов наступних висновків.

Згідно чч. 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статті 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 01.07.2013 з ОСОБА_3 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі ? частин від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, і до досягнення нею повноліття.

/ас 12-13/

Згідно чч 1-2 статті 8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 181,182 (частина друга статті 182 СК із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017), 184 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька; у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, і мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншими, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 СК визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з частиною першою статті 192 СК розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" орієнтує суди на те, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК. Згідно з частиною третьою статті 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. "Про виконавче провадження" максимальний розмір аліментів не повинен перевищувати в цілому 50 відсотків заробітної плати цієї особи (абзац 4 п. 17).

Таким чином, у зв'язку із змінами, внесеними до Сімейного кодексу України, визначений Судовим рішенням від 01.07.2013 розмір аліментів є нижчим, ніж встановлено законом, і позивач просить суд визначити розмір аліментів відповідно до нових правил.

Враховуючи наведене, наявні підстави для зміни розміру аліментів і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення від дня набрання чинності рішенням суду.

Згідно до частини другої статті 89 ЦПК жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд уважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі.

Виданий виконавчий документ на підставі рішення Краснопільського районного суду Сумської області у справі № 578/429/13-ц від 01.07.2013 з набранням рішення суду законної сили - відкликати.

Визначений судом розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При цьому, відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів щодо його стану здоров'я та матеріального становища як платника аліментів, наявності інших утриманців, які враховуються при визначенні розміру аліментів, чим не виконав вимоги статей 12, 77-79 ЦПК, і судом таких доказів не встановлено при розгляді справи.

У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано.

Крім зазначеного, суд уважає за необхідне роз'яснити, що відповідач у послідуючому згідно зі статтею 169 СК має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, при розгляді якого повинен довести, що він усвідомив свою протиправну поведінку щодо дитини, кається у скоєному, що його зміни у способі життя є глибокими і стійкими.

Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому статтею 141 ЦПК відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджений судовий збір у сумі по 704,80 грн за подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав, та в дохід Державного бюджету України 704,80 грн за подання позовної заяви про зміну розміру аліментів.

З цих підстав, керуючись стст. 258, 259, 264, 265, 268, 272, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 задовольнити.

Позбавити громадянина України ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився у селі Грабовське Краснопільського району Сумської області, народження якого зареєстроване 17.04.2013 виконавчим комітетом Грабовської сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис за № 05.

Надіслати копію рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Змінити розмір аліментів, присуджених за рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 01 липня 2013 року у справі № 578/429/13-ц та стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за проживанням за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, аліменти на сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення від дня набрання чинності рішенням суду.

Виданий на підставі рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 29 липня 2013 року виконавчий лист з набранням рішення суду законної сили - відкликати.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 704 /сімсот чотири / гривні 80 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 704 /сімсот чотири / гривні 80 копійок, які зараховуються до Державного бюджету України ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106, код одержувача за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок одержувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України, місце знаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 0106014. у графі «призначення платежу» вказати «*;101;; Судовий збір, за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2, Краснопільський районний суд Сумської області ».

Заочне рішення може бути переглянуто Краснопільським районним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Краснопільський районний суд Сумської області (а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5

Відповідач: ОСОБА_3, зареєстрований за адресою: 40000, АДРЕСА_1.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Краснопільська райдержадміністрація як орган опіки та піклування, місце знаходження юридичної особи: смт Краснопілля, вул. Мезенівська, буд. 2 Краснопільського району Сумської області.

Свідок ОСОБА_4, проживає за адресою: АДРЕСА_3.

Свідок ОСОБА_5, проживає за адресою: АДРЕСА_4

Повне рішення суду складено 8 жовтня 2018 року.

Суддя А. І . Косар