Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа № 733/2051/17
№ 2/733/77/18
Рішення

Іменем України

"27" липня 2018 р. м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Панахно Л.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2 та

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня за правилами загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АгроКім», третя особа: Ічнянська районна державна адміністрація Чернігівської області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації речового права,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що він є власником земельної ділянки площею 3,4802 га, розташованої на території Іваницької сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Влітку 2016 року представником ТОВ « АгроКім» йому було надано договір оренди земельної ділянки від 01 листопада 2015 року, акт приймання передачі земельної ділянки та акт визначення меж земельної ділянки в натурі, з яких ніби - то вбачається, що він уклав з ТОВ «АгроКім» договір оренди належної йому земельної ділянки, який 07 грудня 2015 року був зареєстрований Реєстраційною службою Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області за № 12389911. При ознайомленні з даними документами було виявлено, що підписи в них позивачу не належать, тому враховуючи, що він не підписував договору оренди земельної ділянки, акту приймання-передачі земельної ділянки та акту визначення меж земельної ділянки в натурі, просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки та скасувати його державну реєстрацію.

Згідно відзиву, поданого представником відповідача, останній просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 з посиланням на те, що у кінці листопада 2015 року представником ТОВ «ОСОБА_2 КІМ» було передано надрукований договір оренди земельної ділянки від 01 листопада 2015 року з актами приймання-передачі земельної ділянки на підпис орендарю. Через деякий час договір оренди земельної ділянки разом з актами було підписано та повернуто до ТОВ «АгроКІМ». Із переглянутих у зазначених документах підписах видно, що вони належать одній особі. Позивачем протягом більше ніж двох років не пред»являлось відповідачу будь-яких претензій з приводу виконання умов договору, якому до того ж кожного року нараховувалася та виплачувалася орендна плата, а тому можна стверджувати, що сторони досягли усіх істотних умов договору за вільного волевиявлення учасників правочину. Також підтвердженням особистого волевиявлення при укладенні договору оренди землі є добровільне надання позивачем всіх необхідних документів для його укладення, у тому числі паспорт з ідентифікаційним кодом, якими ТОВ «АгроКІМ» не могло заволодіти іншим шляхом. Намагання позивача стверджувати, що працівники ТОВ «АгроКІМ» власноруч знайшли копію рішення суду, копію паспорту та ідентифікаційного номера останнього копію ОСОБА_3, надрукували договір оренди, який власноруч підписали та зареєстрували є безпідставним і надуманим. Підтвердженням даному факту є власноручно викладені позивачем у свої позовній заяві твердження про те, що влітку 2016 року представником ТОВ «АгроКІМ» йому були надані договір оренди земельної ділянки від 01 листопада 2015 року, акт приймання-передачі земельної ділянки та акт визначення меж земельної ділянки в натурі, на що виникає питання, чому позивач чекав майже рік, знаючи про порушення своїх прав. Крім того, якби спірний договір було укладено з порушенням норм чинного законодавства чи суперечило волі орендодавця, то органом реєстраційної служби не була б проведена реєстрація речового права оренди.

У відповіді на відзив на позовну заяву ОСОБА_1 зазначив, що дійсно передавав відповідачу копії свого паспорта, ідентифікаційного номера, рішення суду, ОСОБА_3 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, так як йому було відомо, що останній обробляє успадковану ним земельну ділянку і вказані документи необхідні були для укладення договору оренди земельної ділянки. Він вважав, що після надання цих документів буде складений договір оренди з відповідними додатками на надані йому для підпису, однак на підпис дані документи він не отримував і лише влітку 2016 року ознайомившись з договором та додатками до нього виявив, що підписи у них йому не належать, що підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи. Дізнавшись про порушення своїх прав, позивач, у межах визначених законом строків позовної давності, звернувся до суду з відповідним позовом. Орендну плату він не отримував, так як тривалий час, а саме з 24 листопада 2015 року по 22 квітня 2016 року перебував за кордоном.

Заперечень відповідача на відповідь на відзив позивача не надійшло.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити із зазначених у ньому підстав.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити.

Представник Ічнянської районної державної адміністрації у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,4802 га, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕКА 369846 ( а.с. 10).

01 листопада 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро Кім» був укладений договір оренди землі № АК 0012923 (а.с. 5-6).

Згідно зазначеного договору позивач передав земельну ділянку площею 3,4802 га ріллі в оренду ТОВ „АгроКім" строком на 10 років.

Указаний договір 07 грудня 2015 року зареєстрований реєстраційною службою Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області (а.с. 12).

Актом від 01 листопада 2015 року позивач передав, а відповідач прийняв в натурі спірну земельну земельну ділянку (а.с. 7).

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі та за бажанням сторін може бути посвідчений нотаріально. Договір оренди землі (у редакції Закону, чинного на момент укладення спірного договору) набирає чинності з моменту його державної реєстрації (статті 14, 18, 20 Закону).

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України дійсним є договір, який відповідає вимогам ст. 203 ЦК України, а сторони при його укладенні в належній формі досягли згоди з усіх істотних його умов.

Вважається, що правочин вчинено у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в документі та підписано сторонами (ст. 207 ЦК).

Статтями 14, 20 Закону України «Про оренду землі», в редакції чинній на час укладення договору, передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі та підлягає державній реєстрації.

У разі невідповідності волевиявлення учасника правочину його внутрішній волі, такий правочин, згідно з вимогами ч. 1 ст. 215 та ч. 3 ст. 203 ЦК України, є недійсним.

Позивач у своїй позовній заяві посилався на те, що договір оренди земельної ділянки акт приймання-передачі земельної ділянки та акт визначення меж земельної ділянки в натурі він не підписував, а тому його волевиявлення на встановлення прав та обов»язків щодо передачі відповідачу земельної ділянки в оренду не було.

На підтвердження своїх вимог, за клопотанням позивача була проведена почеркознавча експертиза.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово - почеркознавчої експертизи № 1224-1226/18-24 від 29 березня 2018 року, підписи в договорі оренди, акті приймання-передачі земельної ділянки та акті визначення меж земельної ділянки від 01 листопада 2015 року від імені ОСОБА_1 у графі «Орендодавець» вчинено не ним, а іншою особою (а.с. 47-53).

За таких обставин судом встановлено, що позивач не підписував оспорюваний договір оренди землі, акт прийому-передачі земельної ділянки та акт визначення меж земельної ділянки, тобто його волевиявлення на укладення договору відсутнє, тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Суд вважає безпідставними твердження представника відповідача про те, що отримання орендної плати за користування земельною ділянкою є підтвердженням досягнення домовленості з усіх істотних його умов та належного виконання угоди, оскільки сам факт отримання позивачем плати за користування землею не може свідчити про погодження з умовами укладеного між сторонами договору оренди та вплинути на його недійсність із підстав відсутності волевиявлення власника земельної ділянки на передачу її в користування відповідачу.

Крім того, не можна погодитися з твердженням представника відповідача про те, що позивач особисто отримував орендну плату, незважаючи на надання стороною відповідача повідомлень про виплату переказів, платіжних відомостей та виписок про отримання орендної плати ОСОБА_1 (а.с. 86, 120, 121, 122, 123), так як належність підписів у них саме ОСОБА_1 нічим не підтверджено, то того ж останній з 24 листопада 2015 року по 22 квітня 2016 року перебував за кордоном, що підтверджується відміткою у закордонному паспорті (а.с. 34-35).

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені у повному обсязі, тому з відповідача на його користь підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн (а.с. 1). та 4 290 грн витрат на проведення судово-почеркознавчої експертизи (а.с. 71).

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення 6 000 грн витрат на правничу допомогу, що підтверджується договором про надання правничої допомоги, розрахунком та квитанцією (а.с. 24, 32, 33, 124, 125, 126), при цьому судом, відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, враховується співмірність даних витрат, які суд вважає за великими, з у рахуванням категорії справи, потраченого часу на підготовку матеріалів, кількості судових засідань, тому вони підлягають задоволенню частково у розмірі 4 000 грн.

Керуючись статтями 202, 203, 207, 208, 210, 215, 638, 792 ЦК України, статтями 1, 13, 14, 15, 16, 18, 19, 20 Закону України «Про оренду землі», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними від 06 листопада 2009 року № 9, статтями 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АгроКім», третя особа: Ічнянська районна державна адміністрація Чернігівської області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації речового права задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцем АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1, та Товариством з обмеженою відповідальністю «АгроКім» (місце розташування: смт. Мала Дівиця Прилуцького району Чернігівської області, вул. Незалежності, 2, Код ) від 01 листопада 2015 року, зареєстрований Реєстраційною службою Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області 07 грудня 2015 року за № 12389911 та скасувати державну реєстрацію права оренди ТОВ «АгроКім» земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:0187.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АгроКім» на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп судового збору, 4 290 (чотири тисячі двісті дев»яносто) гривень витрат на проведення почеркознавчої експертизи та 4 000 (чотири тисячі) гривень витрат на правничу допомогу, а всього стягнути 8 930 (вісім тисяч дев»ятсот тридцять) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 27 липня 2018 року.

Головуючий суддя В.М.Овчарик