Справа №702/472/18
Провадження №2/702/227/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2018 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області

в складі : головуючої судді: Мазай Н.В.

з секретарем: Ясінською О.А.

з участю відповідача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

позивач ОСОБА_3: не з»явилася

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину посилаючись на те, що рішенням Монастирищенського районного суду від 09.09.2016 присуджено стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини усіх доходів, щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів витрати на утримання доньки значно зросли. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, аліменти сплачує несвоєчасно та не у повному обсязі, не бере участі у додаткових витратах. Всі речі, необхідні для дитини вона купує самостійно, оплачує рахунки за комунальні послуги та ін. Тому, змушена звернутись до суду з даним позовом про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину. В обґрунтування позову посилається на ст. 7, 141, 180, 181, 182, 185, 192 СК України, ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». Просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на її користь на підставі рішення Монастирищенського районного суду від 09.09.2016 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ " Про судоустрій і статус суддів", районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з»явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити, справу розглянути у її відсутність.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заперечував проти задоволення позову та підтримав поданий відзив на позовну заяву відповідно до якого він заперечує проти висунутих до нього позовних вимог з наступних підстав. Він є найманим працівником на підприємстві «ІнтролігаТОР» Черкаської обласної організації «Громадська організація людей з обмеженими можливостями «День», добровільно виконує рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 09.09.2016 року про стягнення на користь позивача аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, регулярно, навіть не зважаючи на його хвороби, перераховуючи належні, розраховані бухгалтером підприємства ОСОБА_5 згідно законодавства суми аліментів безпосередньо на картковий рахунок позивача і станом на 17.07.2018 року заборгованості зі сплати аліментів не має, тому вимоги позивача про стягнення з нього аліментів в твердій сумі вважає необґрунтованими. Твердження позивача про те, що всі речі, необхідні для дитини купуються ним самостійно, є некоректним і необгрунтованим тому, що позивачем вказано лише спосіб придбання речей, але аж ніяк не джерело коштів, за які вони купуються, яким, зокрема є і сплачувані ним суми аліментів. Крім регулярної сплати аліментів він несе на дитину і додаткові витрати, регулярно купуючи та надсилаючи їй одяг, іграшки та, зокрема, велосипед, що необхідні для повноцінного розвитку його доньки, тому твердження позивача про те, що він не несе додаткових витрат на дитину є необгрунтованими. Інформація, зазначена у довідці про склад сімї позивача, видана Виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради, є необєктивною, тому що в ній не вказана, зокрема адреса проживання позивача, а за наявними в нього відомостями за адресою проживання позивача, вказаній ним у позовній заяві (19100, с. Нове Місто, вул. Соборна, 2) разом з позивачем крім доньки постійно проживають також батьки позивача, тому твердження позивача про те, що він не несе додаткових витрат по сплаті комунальних послуг є необгрунтованими, бо позивачем не доведений факт, що вона проживає з його донькою окремо. Позивачем взагалі не доведено наявність будь-яких додаткових витрат на утримання його доньки ОСОБА_4, а також обгрунтованість вимог про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, оскільки до позовної заяви не додано ніяких копій фінансових документів, які б засвідчували збільшення витрат на її утримання за останні 6 місяців, що є порушенням п. 3 ст. 176 ЦПК України, не кажучи вже про те, що в позовній заяві окремим пунктом не вказано ціну позову, чим порушено порядок її заповнення та в судовому засіданні пояснив, що сплачував постійно аліменти у визначеному розмірі та не має можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі. Він добровільно допомагає дитині, купує подарунки та одяг. В нього батько інвалід 1 групи та потребує догляду та додаткового грошового утримання на купівлю ліків. В даний час він проживає в цивільному шлюбі і його цивільна дружина також є інвалідом 2 групи та потребує соціальної допомоги. Аліменти він сплачував вчасно, була лише одна затримка, яка не перевищувала 2 місяців і він її погасив. Крім іншого, ним витрачаються додатково, в сумі до 2500 грн., кошти на оренду житла, оскільки проживати з батьками він не може. Просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та пояснив, що відповідач є добровільним платником аліментів, не ухиляється від їх сплати. Збільшення розміру аліментів про яке йдеться в позовній заяві є неможливим, оскільки поставить відповідача в скрутне матеріальне становище. Розмір аліментів у виді 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку буде меншим ніж розмір аліментів, які зараз сплачує відповідач. Крім цього, відповідач додатково допомагає дитині. Факти, збільшення розміру аліментів викликане не збільшенням витрат на дитину, а тим фактом, що родина позивача будує житло, а тому потрібні додаткові кошти. Позов вони не визнають повністю та він просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково та виходить з наступного.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін є неповнолітня донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження від 27.10.2014 року, актовий запис № 104, серія 1-СР № 197936, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Монастирищенського районного управління юстиції у Черкаській області (а.с. 8), яка знаходиться на утриманні матері ОСОБА_3, що підтверджується довідкою № 2090 від 21.06.2018 року виданої виконкомом Монастирищенської міської ради Черкаської області ( а.с. 9).

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 09.09.2016 року у справі № 702/818/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), зареєстрованого : ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.07.2016 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.7).

Відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

З аналізу вказаних норм чинного законодавства вбачається, що для збільшення /зменшення розміру аліментів або зміни способу їх стягнення потрібна наявність певних умов, зміна матеріального стану платника або одержувача аліментів, зміна стану здоровя, тощо.

Позивач, ОСОБА_3 просить збільшити розмір стягуваних аліментів, які стягуються на підставі рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 09.09.2016 року в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, змінивши їх на тверду грошову суму та визначити стягувати аліменти для утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 в розмірі 1500 грн., щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що зросли витрати на дитину, а відповідач не надає додатково допомогу на утримання дитини.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Доказів зміни матеріального або сімейного стану позивача, погіршення стану його здоров»я та наявність інших підстав, передбачених СК України для збільшення розміру стягуваних аліментів, з часу їх стягнення, позивачем суду не надано, а тому, суд вважає, що позивач не довела наявність підстав, для збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів, зокрема і тих, на які посилається як на підставу своїх вимог в позовній заяві та які передбачені ст. 192 СК України та є відповідно підставою для збільшення розміру аліментів, зокрема і зміну способу їх сплати з частки від заробітку відповідача на тверду грошову суму.

Клопотання від позивача про витребування доказів в зв»язку з неможливістю їх отримання, до суду не надходило.

Згідно ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років встановлений: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Судом встановлено, що розмір аліментів, які сплачує відповідач ( а.с. 27-28, 61-62) в грошовому еквіваленті на день звернення з позовом до суду не є меншим мінімального розміру аліментів, встановленого законодавчо, відповідач аліменти сплачує щомісячно ( а.с. 31-50, 81-107), надає додаткову допомогу в утриманні дитини ( а.с. 29, 30), має хворого батька, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, який є інвалідом 1 групи ( а.с. 73-77), що не спростовано позивачем, а тому з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вказані обставини свідчать про відсутність підстав для зміни розміру та способу стягнення аліментів, зокрема в сумі 1500 грн. щомісячно, тобто суд дійшов висновку про відсутність підстав у задоволенні вимог позивача саме у зв'язку із неналежним формування позивачем доказової бази щодо підстав для збільшення розміру аліментів, яка має відповідати вимогам статті 77 ЦПК України, тобто містити факти на підтвердження заявлених позивачем вимог, а тому в задоволенні позову в цій частині суд відмовляє в зв»язку з його необгрунтованістю та недоведеністю.

Суд не бере до уваги докази, надані відповідачем, зокрема письмові пояснення ОСОБА_7, ОСОБА_8, оскільки справжність їх підписів не посвідчена у встановленому законом порядку (ст. 95 ЦПК України) та відповідачем не надано суду доказів неможливості явки вказаних свідків в судове засідання для їх допиту безпосередньо; копії договору оренди житла з додатками ( а.с.64-68), оскільки вони не містять всіх передбачених законом реквізитів.

Суд вважає, що надання відповідачем в якості доказу копії документів на ім"я ОСОБА_9, самі по собі не можуть свідчити про те, що дана особа перебуває на утриманні відповідача.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України (із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №2037-VІІІ) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до пунктів 1 і 2 статті 3 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної ОСОБА_2 України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом статті 18 Конвенції суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Дана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів, незалежно від правових підстав їх праці (робота за трудовим договором, відповідно до вимог КЗпП, робота за контрактом за кордоном тощо).

Суд вважає, що оскільки мінімальний розмір аліментів, який визначено за рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 09.09.2016 року, а саме не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку менший мінімального розміру аліментів станом на день звернення позивача з позовом до суду, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

Крім того, позивач просить збільшити розмірі аліментів з дня звернення з позовом до суду.

Згідно абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Отже, з урахуванням викладеного суд приходить висновку, що аліменти у новому розмірі підлягають стягненню з дня набранням рішенням суду законної сили.

Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, а саме в сумі 352 грн. 40 коп., інша частина судового збору компенсується за рахунок держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-182, 183,192 СК України, ст.ст. 2-7, 9-13, 141, 206, 223, 258, 259, 263-265, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити частково.

Змінити розмір стягнутих з ОСОБА_1 рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 09 вересня 2016 року ( справа № 702/818/16-ц) аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини усіх видів його доходів, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати з ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний код НОМЕР_1, паспорт серії НЕ № 286920, виданий Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області 13.02.2003 року) на користь ОСОБА_3 ( зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, ідентифікаційний код НОМЕР_2, паспорт серії НЕ № 671294, виданий Монастирищенським РС УДМС України в Черкаській області 08.09.2012 року) аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати виконавчий лист № 702/818/16-ц, виданий Монастирищенським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття з дня набрання рішення законної сили та долучити його до матеріалів справи.

В задоволені позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір на користь держави в сумі 352 (триста п»ятдесят дві) гривні 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 08 жовтня 2018 року.

Суддя: Н.В. Мазай