справа № 570/723/18
провадження № 2/570/768/2018
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2018 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.

з участю секретаря судового засідання Кмін В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області /м.Рівне вул.П.Могили 24/ в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Городоцький завод "Будматеріали"", третя особа: Рівненський РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області про виключення з акту опису та арешту майна та звільнення майна з-під арешту,

в с т а н о в и в:

покликаючись на опис та арешт майна державним виконавцем, власником якого він є, позивач у поданій до суду 19 лютого 2018 року позовній заяві просить виключити з акту опису та арешту майна боржника - ТзОВ Городоцький завод "Будматеріали" () майна (коштів), складений старшим державним виконавцем Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 при примусовому виконанні ЗВП № 36672076 від 20 лютого 2013 року - будівлю цегельного заводу, загальною площею 3202,6 кв.м., розташовану по вул.Б.Штейнгеля, 88, с.Городок Рівненського району Рівненської області, прохідну, загальною площею 100 кв.м., розташовану по вул.Б.Штейнгеля, 88, с.Городок Рівненського району Рівненської області, цеглу будівельну в кількості 220 000,00 грн. загальною вартістю 880 000 грн., та звільнити майно з - під арешту.

У поданій заяві позивач позов підтримує.

Представник відповідача у поданій заяві позов визнає.

Представник третьої особи ОСОБА_3 просить відмовити у позові, оскільки відсутні правові підстави для його задоволення.

Сторони просять справу слухати у їх відсутність. Враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку сторін, дійшов висновку про можливість розглянути справу у їх відсутність та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов»язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як встановлено, позивачем 08 лютого 2018 року отримано постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 22 січня 2018 року, відповідно до якої старшим державним виконавцем Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області при примусовому виконанні ЗВП № 3667 від 20 лютого 2013 року про стягнення з ТзОВ Городоцький завод «Будматеріали» 1 377 073,03 грн. боргу описано і накладено арешт на майно по вул.Б.Штейнгеля, 88 в с.Городок Рівненського району Рівненської області (потребує оцінки):

- будівля цегельного заводу площею 3 202,6 кв.м. ;

- трансформаторна підстанція площею 11,5 кв.м.

- прохідна площею 100 кв.м.

- цегла будівельна в кількості 220 000 шт. загальною вартістю 880 000 грн.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України у справі №6-785цс15 від 06 липня 2015 року визначено, що положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконанню рішень інших органів це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно з ч. 1, 2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» якщо особа вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зі нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту: майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконав пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

В той-же час у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику в справах про виключення майна з опису» роз'яснено, що за правилами встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розгляді вимоги громадян і організацій, що грунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами у справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках особу, якій передано воно було реалізоване.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.1 ст 321 цього ж Кодексу, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього обмежений у його здійсненні.

Згідно ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Дотримання вказаного принципу є надзвичайно важливим при розгляді справ, оскільки він гарантує, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме змогу забезпечити захист своїх інтересів.

Згідно з ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач, якими можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Якщо позивач помилився відносно обов'язку відповідача щодо поновлення порушеного права, суд має виходити із положень ЦПК України, оскільки суд вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі. Якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Доступ до правосуддя в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК. Суд, як державний орган, на який покладено обов'язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов'язаний визначити суб'єктивний склад спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

З системного аналізу зазначених норм права вбачається, що ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" є спеціальною нормою, в якій закріплено порядок вирішення спорів, що виникають між органом державної виконавчої служби та особою, яка не є боржником у виконавчому провадженні, з приводу накладення арешту на майно особи. У разі виникнення спору належним способом захисту прав особи є саме звернення до суду з позовом про визнання права власності на майно і зняття з нього арешту. При цьому відповідачами у справах за такими позовами є стягувач і боржник, при цьому орган Державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Оскільки визнання відповідачем позову порушує права та законні інтереси інших осіб, не залучених до справи позивачем, у прийняття визнання відповідачем позову необхідно відмовити, як і у задоволенні позову по суті.

На підставі ст.141 ЦПК України понесені позивачем витрати залишаються на ньому у зв"язку з відмовою у задоволенні позову.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.263-265, 282ЦПК України, суд

у х в а л и в:

відмовити у позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Городоцький завод "Будматеріали"", третя особа: Рівненський РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області про виключення з акту опису та арешту майна та звільнення майна з-під арешту.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Городоцький завод "Будматеріали", .

Суддя: Кушнір Н.В.