Справа № 654/537/18
Провадження №2/654/494/2018
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 липня 2018 року Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:
головуючої судді - Данилевського М.А.,
при секретарі - Друговин В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 02.03.2012 року з відповідачем був укладений договір б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1100,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду належним чином оформлену заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі. Заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволені, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності. Відзив не подавав, свою позицію стосовно заявленого позову не висловлював.
На підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за письмовою згодою представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 02.03.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських послуг, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1100,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом позичальник підтвердив, що вказана заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг.
Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, в обов'язки відповідача входить погашення заборгованості за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Статтею 1054 ч. 1 ЦК України, передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору, які складаються з: тіла кредиту - 1100,00 грн., заборгованості по відсоткам - 8144,23 грн. та заборгованості за пенею та комісією - 3220,00 грн.
Що стосується позовних вимог про стягнення на користь позивача штрафів за несвоєчасне виконання боржником своїх договірних зобов'язань, то суд вважає, що зазначені вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Згідно ст.549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно.
Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн.+5% від суми заборгованості.
Враховуючи, що в порядку ч.2 ст.549 ЦК України штраф обчислюється лише у відсотках, то суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу за порушення зобов'язання за договором у розмірі 623,21 грн. (процентної складової) підлягають задоволенню.
Разом з цим, що стосується вимог про стягнення штрафу у розмірі 500 грн. (фіксованої частини), то дані вимоги суперечать положенням ч.2 ст. 549 ЦК України, а тому задоволенню не підлягають.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, на користь ПАТ КБ «Приватбанк» також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 1762 гривень 00 коп.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 223, 263, 265, 280-282, 284, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 526, 549, 629, 1048-1052, 1054 ЦК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Повне судове рішення складено 26.07.2018 року.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до апеляційного суду Херсонської області через Голопристанський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя М. А. Данилевський