Дата документу 25.07.2018
Справа № 334/3668/15-ц
Провадження № 2-п/334/30/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі : головуючого-судді Добрєва М.В.,

при секретарі Череп М.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення № 334/3668/15 від 26 листопада 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_4, 3-тя особа : ОСОБА_5, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,

в с т а н о в и в :

26.11.2015 року у зв`язку з неявкою належно повідомлених відповідачів в судове засідання, було проведено заочний розгляд справи за згодою позивача, та винесено заочне рішення про задоволення позову ПАТ "Креді Агріколь Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_4, 3-тя особа : ОСОБА_5, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, яким в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1, за кредитним договором № 285/709461 від 10.06.2008 року, укладеним з ПАТ "Креді Агріколь Банк", в загальному розмірі 164563,82 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки житлове приміщення загальною площею 33,85 кв.м., а саме квартиру АДРЕСА_1, яка належить йому на праві власності, на підставі відповідно до договору іпотеки № 17 від 10.06.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, за ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Креді Агріколь Банк" витрати по сплаті судового збору в розмірі 1645,64 грн.

Копія заочного рішення була направлена відповідачам 30.11.2015 року та 13.06.2016 року, однак не отримана ними за місцем проживання, поштове відправлення повернулось до суду із вказівкою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 26.11.2015 року, вказавши, що ОСОБА_1 судову повістку про виклик у судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, не отримував, а отже не знав про дату та час проведення судового засідання, тому не був присутній на цьому засіданні із поважної причини. Крім того, заявник вказала, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості приймати участь у розгляді справи, заперечувати проти позову та надати суду свої докази. Він був позбавлений можливості приймати участь у дослідженні наданого позивачем розрахунку.

Копію заочного рішення було отримано відповідачем лише 13.04.2018 року, а тому вважає, що строк звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення не пропущений.

Посилається на те, що відповідач не згодний з заочним рішенням від 26.11.2015 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором в розмірі 164563,82 грн.

Вважає, що позивачем не були надані докази щодо розміру стягнутих коштів за виконавчими листами виданими на підставі рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя № 2/814/477/2012 від 09.04.2012 року, яким стягнуто в солідарному порядку з відповідача ОСОБА_1 та поручителів ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ПАТ "Креді Агріколь Банк" заборгованість за кредитним договором в сумі 119125,88 грн. та судові витрати в сумі 1311,26 грн., а судом не було перевірено стан виконання даного судового рішення.

Так, з 2012 року з заробітних плат поручителів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 стягується заборгованість за рішенням суду. Станом на 2018 рік приблизно 50% заборгованості за рішенням суду вже стягнуто.

Суд дослідивши докази у справі не надав належної їм оцінки та задовольнив позов в повному обсязі в загальному розмірі 164563,82 грн.

Вважає, що після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості та звернення банку до суду, кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором.

Крім того, ухвалення рішення від 26.11.2015 року призвело до подвійного стягнення з відповідача однієї й той самої суми боргу. Так, на виконанні у Дніпровському ВДВС м.Запоріжжя знаходиться 2 виконавчих листа відносно відповідача про стягнення боргу за рішенням від 09.04.2012 року у розмірі 119125,88 грн. та за рішенням від 26.11.2015 року у розмірі 164563,82 грн.

Співвідповідачем у справі був залучений неповнолітній син відповідача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, якому на час ухвалення рішення суду було лише 5 років. Повістки фактично надсилались на ім`я дитини, яка відповідно не має можливості отримувати рекомендовані листи. Відповідно до діючого законодавства України інтереси малолітньої дитини представляють її батьки, а тому співвідповідачем повинен бути залучений в інтересах дитини один з батьків, на що також не було звернуто увагу.

Суд, вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, до кінця не визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, не повно та не всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, не надав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення, яке не відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Просить скасувати вказане заочне рішення та призначити розгляд справи в загальному порядку.

Представник відповідача підтримала заяву, просила скасувати заочне рішенні від 26.11.2018 року.

Представник позивача надав суду заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, вважає, що підстави для скасування заочного рішення відсутні.

Розглянувши матеріали цивільної справи, заочне рішення від 26.11.2015 року, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився у судове засідання та ( або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно матеріалів справи, вона перебувала в провадженні суду з травня 2015 року та шість разів призначалася до слухання. Копія ухвали про відкриття провадження по справі від 18.05.2015 року та копія позовної заяви з додатками, а також судові повістки надсилались відповідачу за місцем його реєстрації та мешкання: АДРЕСА_2.

Однак, відповідач в судове засідання не з`являвся, повістки не отримував та вони поверталися без вручення, причини неявки суду не повідомляв.

Відповідач мав можливість бути присутнім в усіх судових засіданнях та надавати суду свої заперечення і докази, досліджувати докази, надані позивачем.

Відповідно до ст.74 ЦПК України (який діяв на момент розгляду справи) судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідач неодноразово належним чином повідомлявся про розгляд справи за місцем реєстрації, на виклики не з`являвся, доказів та заперечень не надавав, хоча мав таку можливість та такий процесуальний обов`язок передбачений для сторін ст.ст. 10, 11 ЦПК України (який діяв на момент розгляду справи).

Крім того, в заяві відповідача про перегляд заочного рішення не приводиться яких-небудь доводів і не представлено яких-небудь доказів, які могли б вплинути на зміст ухваленого судом заочного рішення.

Виходячи з того, що неявка відповідача в судове засідання викликана неповажними причинами, він не долучив ніяких доказів, які могли б вплинути на зміст заочного рішення, вимоги заявника про перегляд заочного рішення є необґрунтованими.

Посилання відповідача на те, що суд при ухваленні рішення по справі обмежився лише доказами позивача, а відповідач був позбавлений можливості представити свої доводи безпідставні.

Так, відповідач мав можливість реалізувати свої права у всіх судових засіданнях, однак недобросовісно користувався своїми правами, в суд не з`являвся та не повідомляв суд про причини неявки, ніяких своїх доказів, які б впливали на рішення суду, не долучав.

Небажання відповідача представляти докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, представленими позивачем, що відповідає вимогам ч.1 ст. 224 ЦПК України (який діяв на момент розгляду справи).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 287, 288 ЦПК України, п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя № 334/3668/15 від 26.11.2015 року - залишити без задоволення.

Згідно ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Добрєв М. В.