Справа №628/3735/18
Провадження № 2/628/1799/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2018 року Купянський міськрайонний суд Харківської області
у складі: головуючого - Демченко І.М.
за участю секретаря Романової Н.П.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у місті Купянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
ОСОБА_1 звернувся до Купянського міськрайонного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 листопада 2004 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 593. Позивач вказує, що шлюбні відносини з відповідачем припинені, між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага, що призвело до неможливості збереження сімї. Дітей від шлюбу не мають. Майновий спір відсутній.
Ухвалою суду від 12.12.2018 позовну заяву залишено без руху. Станом на 21.12.2018 недоліки позовної заяви усунено.
Ухвалою суду від 21.12.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено у підготовче засідання.
Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві просив справу розглядати у його відсутність.
Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не зявилася, у заяві по суті просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги визнає та просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Шаронова».
Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.
Встановлено, що шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1 (до шлюбу Власенко) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 02 листопада 2004 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 593, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 020432, виданим 18.01.2006 (а.с.4).
Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч.1 ст.55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 Сімейного Кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Частиною 3 статті 105 Сімейного Кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Враховуючи, що подружжя шлюбно-сімейних відносин не підтримує, вони не бажають поновити стосунки та зберегти сімю, суд приходить до висновку, що їх подальше спільне життя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.
Керуючись ст.ст. 2, 23, 76-81, 90, 141, 200, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 273, ч.8 ст. 294 ЦПК України, ст. ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд
Позов - задовольнити.
Розірвати шлюб, зареєстрований 02 листопада 2004 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 593, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянином України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який проживає за адресою: Харківська область, АДРЕСА_1, та ОСОБА_1 (до шлюбу Власенко) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянкою України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце перебування якої зареєстроване за адресою: Харківська область, АДРЕСА_1.
Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище «Шаронова».
Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обовязки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Купянський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуючий : І.М.Демченко