ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №2-702/10
Провадження №4-с/477/7/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді Глубоченка С.М.

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справуза скаргою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

про визнання дій начальника Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області неправомірними, скасування постанови про повернення виконавчого документу та зобов'язання розглянути питання щодо прийняття до виконання виконавчого документа,

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2018 року скаржник публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернувся до суду зі скаргою на дії начальника Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2, в якій просив визнати неправомірними дії щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу винесену 31 липня 2018 року в межах виконавчого провадження № 53583174 щодо виконання дубліката виконавчого листа по справі № 2-702/10, виданого 17 лютого 2017 року Жовтневим районним судом Миколаївської області та зобовязати розглянути питання щодо прийняття до виконання виконавчого документа.

В обґрунтування скарги зазначив, що субєктом оскарження постановою від 31 липня 2018 року повернуто виконавчий документ виконавчий лист по справі №2702/10 виданий 17 лютого 2017 року з примусового виконання рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 05 липня 2010 року про стягнення з боржника ОСОБА_3, на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Корабельне відділення №8310, заборгованості за кредитним договором №25 від 25 лютого 2008 року по простроченому кредиту та процентам в сумі 28379,82 грн. Вказану постанову вважає такою, що винесена з порушенням діючого законодавства, оскільки державним виконавцем не було вжито усіх заходів для виконання рішення суду та винесено постанову з порушенням пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Так субєкт оскарження не виконав необхідних дій для з'ясування чи зареєстровані на праві власності у боржника транспорті засоби, сільськогосподарська техніка, земельні ділянки, чи є у боржника цінні папери, корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, про наявність у боржника морських та річкових суден, повітряного транспорту, вантажних вагонів. Також, державний виконавець не зверталася з запитом до прикордонної адміністрації для з'ясування чи перетинає кордон боржник та не зверталася до суду з поданням про вжиття щодо боржника заходів тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, оскільки боржник має невиконані зобов'язання покладені на нього рішенням суду. Не вжито заходів для реального доступу до житла боржника з метою виявлення майна боржника, на яке можливо накладення арешту та подальша реалізація для виконання рішення суду. Крім того, матеріали виконавчого провадження не містять жодних розпорядчих документів на підтвердження факту передачі виконавчого провадження від державного виконавця Корнієнко В.А. до начальника відділу ОСОБА_2 .

В судове засідання скаржник публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» свого представника не направив, надіслав заяву, в якій просив розглянути скаргу за відсутності представника та задовольнити скаргу.

Вітовський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в судове засідання свого представника не направив, у своєму відзиві просив відмовити у задоволенні скарги, вказавши що 20 березня 2017 року старшим державним виконавцем Корнієнко В.А. відкрито виконавче провадження №53583174 з виконання виконавчого листа виданого 17 лютого 2017 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» боргу в сумі 28379,82 грн.

У звязку з переведенням старшого державного виконавця Корнієнко В.А. до іншого відділу ДВС, 15 вересня 2018 року на виконання відповідного доручення, виконавче провадження актом приймання-передавання передано на подальше виконання начальнику відділу. Всі матеріали щодо передачі виконавчих проваджень зберігаються в номенклатурній справі №14.12-22. Під час здійснення виконавчого провадження встановлено, що згідно відповіді Державної податкової служби України інформація стосовно джерел отримання доходу боржника в ДРФО відсутня та боржник на обліку в органах Державної податкової служби України не перебуває, відритих рахунків в банківських установах немає. Згідно відповіді Пенсійного фонду України, боржник пенсію не отримує. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за боржником майно не зареєстровано. Шляхом виходу за адресою проживання боржника, встановлено, що майно яке підлягає опису й арешту не виявлено, про що складено акт державного виконавця. Згідно бази АІС «Автомобіль» за боржником автотранспорт не зареєстрований.

З метою отримання інформації щодо наявності закордонного паспорту, державним виконавцем направлено до Управління ДМС України в Миколаївській області, згідно відповіді якої боржник документований паспортом для виїзду за кордон. Проте, відповідно до статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобовязань. Відкриття виконавчого провадження, відсутність доходів та майна, на яке можливе звернути стягнення, не може розглядатися як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України. Невиконання зобовязання не є безумовною підставою для встановлення обмеження.

Враховуючи, що під час здійснення виконавчого провадження, вжитими заходами розшук майна виявився без результативним, 31 липня 2018 року державним виконавцем прийнято процесуальне рішення щодо завершення виконавчого провадження на підставі пункту 2 частини1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», шляхом винесення відповідної постанови.

На підставі викладеного просив відмовити в задоволенні скарги.

Боржник в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи судом повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі.

Відповідно до частини 2 статті 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця не перешкоджають розгляду скарги.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

05 липня 2010 року Жовтневим районним судом Миколаївської області у справі № 2-702/10 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Корабельне відділення № 8310, було винесене рішення про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Корабельне відділення № 8310, заборгованості за кредитним договором № 25 від 25 лютого 2008 року по простроченому кредиту та процентам в сумі 28379,82 грн. та судові витрати в сумі 134,60 грн., з кожного (а.с.28-29).

17 лютого 2017 року Жовтневим районним судом Миколаївської області виданий дублікат виконавчого листа по справі №2-702/10 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України»зазначеного боргу в сумі 28379 грн. 82 коп. (а.с.191).

Постановою старшого державного виконавця Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_6 від 20 березня 2017 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-і/477/29/16 виданого 17 лютого 2017 року Жовтневим районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України»боргу в сумі 28379,82 грн. (а.с.193).

Постановою начальника Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 від 31 липня 2018 року повернуто виконавчий документ виконавчий лист №2-і/477/29/16 від 17 лютого 2017 року з примусового виконання рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України»боргу в сумі 28379,82 грн., на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.194).

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 частини 3 статті 129 Конституції України вказано, що до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до змісту статті 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В частині 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про розяснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - субєктів оціночної діяльності - субєктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій субєктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Для з'ясування майнового стану боржника та виявлення грошових коштів, належних останньому, державним виконавцем були здійснені запити до бази даних щодо наявності у нього транспортних засобів, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, до Пенсійного фонду України та Державної податкової служби України.

Як вбачається із наявних у суду матеріалів справи, начальником Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 не в повному обсязі прийняті всі визначені міри та заходи по встановленню майна боржника по виконанню виконавчого провадження №3583174, отриманої виконавцем інформації не достатньо для однозначного висновку про відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення. Таким чином у суду є підстави вважати, що оскаржувана постанова була винесена передчасно, в зв'язку з чим скарга є обґрунтованою.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

На підставі частини 2 статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 7 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне визнати дії начальника Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 щодо повернення виконавчого документу стягувачу неправомірними та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу винесену 31 липня 2018 року.

Згідно положень статті 41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Таким чином, вимога про зобов'язання виконавчої служби розглянути питання щодо прийняття до виконання виконавчого документа задоволенню не підлягає, оскільки такий обовязок виникає в силу закону через скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу.

Враховуючи викладене, скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 223, 257, 258-260, 447, 451ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», задовольнити частково.

Визнати дії начальника Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 щодо повернення виконавчого документу стягувачу неправомірними.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу винесену 31 липня 2018 року начальником Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження № 53583174 щодо виконання дубліката виконавчого листа по справі № 2-702/10, виданого 17 лютого 2017 року Жовтневим районним судом Миколаївської області.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня одержання позивачем її копії.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст ухвали складено і підписано 10 жовтня 2018 року.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО