Справа № 215/1589/18
2/215/1190/18
У Х В А Л А

09 жовтня 2018 року м. Кривий Ріг

Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого, судді Коноваленка М.І.

секретар судового засідання - Махоня Н.Ю.

представник позивача - ОСОБА_1

представник відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у вікритому судовому засіданні, в залі №7, позовну заяву ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача.

23.07.2018 до канцелярії суду надійшла заява про відвід судді, складена та підписана представником відповідача ОСОБА_4 У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 підтримала заяву про відвід судді, посилаючись на те, що суддя Коноваленко М.І. не може брати участь у розгляді вказаної справи та підлягає відводу, оскільки ним було висловлено поза межами судового засідання припущення стосовно збільшення розміру відшкодування моральної шкоди. Крім цього в ході розгляду цивільної справи представником відповідача було заявлені клопотання про постановлення окремої ухвали у відношенні представника позивача, адвоката ОСОБА_5, про продовження строку для надання відзиву на позовну заяву, заяву проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та інші, які суддя залишив поза увагою та відмовив в їх задоволенні, тому у представника відповідача ОСОБА_2 виникли сумніви у справедливості та неупередженості суду в розгляді справи.

Представник позивача у судовому засіданні вважає заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Вислухавши думку учасників справи, вивчивши заяву, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності, відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, повинна визначатись суб'єктивними та об'єктивними критеріями.

Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Згідно з п.12 висновку № 1 (2001) ОСОБА_6 європейських суддів для Комітету ОСОБА_7 Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість і з боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме - вільними від будь-яких зв'язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.

Враховуючи наявність значної суб'єктивної складової в оцінці стороною провадження дій та рішень судді, завданням суду, який розглядає відповідну заяву, є встановлення об'єктивних фактів, які б дійсно підтверджували доводи заяви про відвід.

На переконання суду, фактами, які свідчать про упередженість судді, можуть бути висловлювання останнього під час судового розгляду або поза ним на користь однієї зі сторін; надання або ж демонстрування суддею переваги одних учасників провадження перед іншими; висловлювання щодо результату розгляду ініційованих сторонами питань; попередні висновки судді про винуватість або ж невинуватість особи; створення штучних перешкод у користуванні учасниками провадження своїми процесуальними правами тощо.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 02.05.2018р. було відкрито провадженя у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження на 15.06.2018. 19.07.2018 представником відповідача було заявлені письмові клопотання про продовження строку для надання відзиву на позовну заяву, заперечення про розгляд справи в порядку спрощеного провадження про усунення представника позивача адвоката ОСОБА_1 від участі у справі та інші, які судом були розглянуті та прийняті відповідні рішення..

Згідно ч.4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думки судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Вказані в заяві про відвід обставини не можуть прямо і беззастережно вказувати на неупередженість судді по вказаній справі, як наявність підстав для відводу, а тому заява про відвід судді, складена та підписана особою, яка жодного разу не була присутня в судовому засіданні є необґрунтованою.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст. 40 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про відвід головуючого судді Коноваленка Максима Івановича визнати необґрунтованою.

Провадження у цивільній справі № 215/1589/18 за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди зупинити, до вирішення питання щодо відводу головуючого судді по справі.

Передати заяву про відвід судді Коноваленка Максима Івановича для вирішення, в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її складення та підписання суддею, оскарженню не підлягає.

Суддя: