УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Хайдарова І.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред'явлення позову,

В С Т А Н О В И В:

24 липня 2018 року до Херсонського міського суду Херсонської області звернулась ОСОБА_1 з заявою про забезпечення позову до пред'явлення позову, у якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони державному нотаріусу Херсонської державної нотаріальної контори видавати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2, померлого 01 лютого 2018 року.

Завник посилається на те, що вона має намір звернутися до суду з позовною заявою про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло в частині не включення її до складу власників квартири, що розташована у АДРЕСА_1 та визнання за нею права власності на 1/2 частину вказаної квартири. Зазначає, що з 28.11.1998 року вона перебувала у зареєстрованому з ОСОБА_2 шлюбі. Під час шлюбу ними було придбано спірну квартиру, та набута вона в порядку приватизації, видане свідоцтво про право власності від 10.06.1999 року на ім'я ОСОБА_2 Про те, що квартира була приватизована лише на ім'я ОСОБА_2 їй стало відомо лише після його смерті. ОСОБА_2 помер 01 лютого 2018 року. У встановлений законом строк, вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, нотаріусом відкрито спадкову справу №160/2018. Однак, вона дізналась, що 28.03.2018 року із заявою про прийняття спадщини звернулась і мати померлого ОСОБА_3, та є заява сина померлого ОСОБА_2 про відмову від спадщини на користь матері померлого. При цьому, нотаріусом повідомлено, що мати померлого має успадкувати 2/3 частини майна.

Заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим у подальшому виконання можливого рішення суду та поновлення його порушених прав.

Дослідивши надані матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного

Згідно ч.1ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихстаттею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно доч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обовязку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Недопускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообовязковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у звязку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд захворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних злочином. Неможе бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються. Недопускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обовязку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку. Недопускається забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України заборони або обовязку вчиняти певні дії. Не допускається забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії за позовами власників або кредиторів неплатоспроможного банку до такого банку або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Майно або грошові суми клієнта неплатоспроможного банку, на які судом накладено арешт до дня віднесення банку до категорії неплатоспроможних, можуть бути передані приймаючому або перехідному банку чи спеціалізованій установі, утвореній Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, у встановленому законодавством про систему гарантування вкладів фізичнихосіб порядкуз письмовим повідомленням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб особи, в інтересах якої накладено арешт. При цьому передані майно або грошові суми залишаються обтяженими відповідно до ухвали суду про накладення арешту. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Також, відповідно до роз'яснень схожих правовідносин судом касаційної інстанції у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно змісту п.4 Постанови розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що:

-між сторонами дійсно виник спір та

-існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову;

-зясувати обсяг позовних вимог,

-дані про особу відповідача, а також

-відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається із поданої заяви про забезпечення позову, між сторонами дійсно виник спір з приводу квартири №52 корпус 1 в будинку №49 по вул. Покришева у м. Херсоні, зокрема не включення заявника до приватизації вказаної квартири, спадкування частин спірної квартири після спадкодавця.

Дійсно, у випадку видання свідоцтва про право на спадщину відповідачу ОСОБА_3 на 2/3 частини квартири (з урахуванням заяви про відмову від спдащини сина спадкодавця), буде утруднена можливість заявника виконання потенційно можливого рішення суду про задоволення позову про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло в частині не включення її до складу власників квартири, що розташована у АДРЕСА_1 та визнання за нею права власності на 1/2 частину вказаної квартири.

Крім цього, як вбачається із заяви без вжиття заходів забезпечення, підстав у нотаріуса для не видання свідоцтва про право на спадщину відповідачу немає.

Обраний захід фактично стосується та співмірний із позовними вимогами, які мають бути подані до суду та на даний час заявлені у суді, оскільки стосуються квартири, право на частку у якій має намір визнати за собою заявник.

Враховуючи вищевикладене, а також, що наявні передбачені законом підстави для застосування заходів забезпечення позову, суд вважає можливим застосувати забезпечення позову до подання позовної заяви до суду у вигляді заборони державному нотаріусу Першої Херсонської державної нотаріальної контори видавати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2, померлого 01 лютого 2018 року, а тому суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 149,154, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред'явлення позову - задовольнити.

Заборонити державному нотаріусу Першої Херсонської державної нотаріальної контори видавати свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2, померлого 01 лютого 2018 року

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно направляється заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття нової ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Херсонський міський суд Херсонської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

СуддяОСОБА_4