У Х В А Л А Справа № 200/952/18

Провадження № 2п/200/118/18

06 грудня 2018 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого - судді Литвиненка І.Ю.

при секретарі - Власенко К.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 у січні 2018 року звернулася до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

19 червня 2018 року справу розглянуто у заочному порядку. Рішенням суду позов задоволено.

23 липня 2018 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, вказавши, що на день ухвалення рішення він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки не отримував із суду жодних викликів, через що не мав можливості надати суду заперечення на позов та підтвердити їх відповідними доказами. Також, ухвалюючи рішення, суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки одночасно із розірванням шлюбу визначив місце мешкання однієї із його із позивачкою спільних дітей із нею, не залучивши при цьому до розгляду справи орган опіки та піклування, що по суті є вирішенням судом спору про місце мешкання дитини. Про наявність заочного рішення дізнався лише 20 липня 2018 року із Єдиного державного реєстру судових рішень, а копію самого рішення не отримував. У зв'язку з цим прохає скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду у загальному порядку.

Відповідно до роздруківки поштових відправлень, судові повістки про виклик у засідання з розгляду позову про розірвання шлюбу направлялися ОСОБА_2, але не отримані ним ні на 14 березня, ні на 23 квітня, а також на дві адреси на 19 червня 2018 року. Також відповідач ОСОБА_2 належним чином, шляхом направлення судових повісток, викликався у судові засідання з розгляду його заяви про перегляд заочного рішення на 12 вересня, 19 вересня, 10 жовтня, 23 листопада та 06 грудня 2018 року.. Згідно із кур'єрською відправкою, що здійснена ПП «ДКО-Експрес», судову повістку з викликом до суду на 06 грудня 2018 року відповідач ОСОБА_2 відмовився отримувати.

Відповідно до вимог ч. 9 ст. 130 ЦПК України, у разі відмови адресата отримати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці та повертає її до суду; особа, яка відмовилася отримати судову повістку, вважається повідомленою. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається у судовому засіданні. Неявка осіб, що належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Через те, що ОСОБА_2 в силу вимог ч. 9 ст. 130 ЦПК України є таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а також з тих підстав, що представник позивача не заперечувала проти розгляду його заяви про перегляд заочного рішення за його відсутності, суд розглянув заяву по суті та виніс ухвалу.

У судовому засіданні представник позивача заперечувала проти задоволення заяви та скасування заочного рішення від 19 червня 2018 року через те, що відповідач двічі належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки судові повістки якими він викликався у судові засідання, повернуто до суду за закінченням строку зберігання. Лише після другого належного повідомлення про час та місце судового засідання відповідача, суд ухвалив заочне рішення. Відтак, ухвалюючи рішення, суд не порушив вимог ЦПК України при розгляді цієї справи, а повідомлення відповідача про те, що він не отримує судові виклики не відповідає дійсності. Він зловживає своїми процесуальними правами, ніяких доказів, які б могли бути використані судом при вирішенні спору, суду у заяві про перегляд заочного рішення не надав, через що у задоволенні його заяви слід відмовити.

Згідно із вимогами ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився у судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 287 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Суд, розглянувши заяву, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає, оскільки відповідач вважається таким, що належним чином, у відповідності до вимог ч. 9 ст. 130 ЦПК України, повідомлений про час та місце розгляду справи на 14 березня, 23 травня та 19 червня 2018 року. Жодних письмових доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, відповідач не надав. Рішення про місце мешкання малолітньої дитини відповідача суд прийняв, виходячи із роз'яснень, які надано Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», на який до речі у своїй заяві про перегляд заочного рішення посилається сам відповідач, згідно з п. 14 якого, при розірванні шлюбу, якщо подружжям не досягнуто згоди про визначення місця мешкання неповнолітніх дітей, суд вирішує зазначене питання по суті одночасно із вимогою про розірвання шлюбу, визначаючи місце мешкання дітей з одним із подружжя. Внаслідок викладеного вище, заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 260-261, 287-288, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2018 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 15 днів зо дня її проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні - протягом 15 днів зо дня отримання ними її копії.

Ухвала набирає законної сили протягом 15 днів зо дня її проголошення, або протягом 15 днів зо дня отримання її копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржена у встановленому порядку.

Суддя І.Ю. Литвиненко