П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року м. Київ

Справа № 755/5286/18

Провадження: № 22-ц/824/4124/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар Глухенька М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 вересня 2018 року, постановлену під головуванням судді Гончарука В.П., у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного Управління юстиції у місті Києві Мироненко Н.М., старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві Хільченко Роман Володимирович, головний державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Білан ЮліяСтаніславівна на дії державних виконавців,

в с т а н о в и в :

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Мироненко Н.М., державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Хільченко Р.В. та державного виконавця Дарницького РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Білан Ю.С.

Скаржник мотивує свої вимоги тим, що 23.03.2018 державним виконавцем Дарницького РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Білан Ю.С. було надіслано лист відповідно до якого ОСОБА_1 внесено до Єдиного реєстру боржників у зв'язку з заборгованістю зі сплати аліментів, які ним сплачувалися.

Оскільки державним виконавцем Мироненко Н.М. не було взято до уваги переплату по аліментам, постанову про закриття провадження разом з довідкою - розрахунком заборгованості було направлено до ВДВС Дарницького РУЮ м. Києві.

04.05.2015 старшим державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Хільченко Р.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 Вказана постанова була винесена з порушенням вимог ст. ст. 19, 25, 31 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки з травня 2015 року державним виконавцем було призначено Хільченко Р.В. однак, починаючи з 19.02.2018 у виконавчому провадженні виконавчі дії здійснювалися державним виконавцем Білан О.С.

Крім того, скаржник вказує, що винесені державним виконавцем Білан О.С. постанови про арешт майна боржника, про розшук майна боржника, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями матеріальними снарядами несмертельної дії, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України є неправомірними та не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 вересня 2018 року скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірними дії державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Мироненко Н.М. та скасовано постанову у виконавчому провадженні в частині визначення розміру заборгованості скаржника по аліментам станом на 01.04.2015 у розмірі 3088 грн.

Скасовано постанови головного державного виконавця Дарницького районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Білан Ю.С. про арешт майна боржника, про розшук майна боржника, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями матеріальними снарядами несмертельної дії, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

В іншій частині вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним вище судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині відмови визнати неправомірними дії старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Хільченко Р.В. щодо відкриття виконавчого провадження та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.06.2015 та в цій частині ухвалити нове рішення про задоволення вимог скарги.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена з порушенням вимог ст. 19 Конституції України, статей 11, 19, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження». Вказує, що не встановлено, яким чином та на підставі яких документів державним виконавцем було відкрито виконавче провадження, враховуючи передання виконавчого документа від одного органу виконавчої служби до іншого.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 8 листопада 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 вересня 2018 року та призначено справу до розгляду.

Відзиви на апеляційну скаргу у встановленому законом порядку державними виконавцями не подавались.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі з підстав наведених в ній та просив останню задовольнити, ухвалу суду першої інстанції в частині відмови визнати неправомірними дії старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві ХільченкоР.В. щодо відкриття виконавчого провадження та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.06.2015.

ОСОБА_6 в інтересах Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві заперечувала проти апеляційної скарги, просила останню залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності інших учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та представника Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом

Як убачається з матеріалів справи, Дніпровським районним судом м. Києва 01.07.2003 видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно починаючи з 21.05.2003 та до повноліття дітей (а. с. 75-76).

Згідно листа МТСБУ, боржника ОСОБА_1 звільнено з роботи відповідно до Наказу № 8-о від 11.02.2015, у зв'язку з чим до ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві було повернуто виконавчі документи зі звітом про здійсненні відрахування та виплати (а. с. 81).

08.04.2015 державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Мироненко Н.М. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 45696904 за виконавчим листом № 2-1676/2003 від 01.07.2003. Державним виконавцем встановлено, що виконавчий документ направлений за місцем роботи боржника, а згідно повідомлення МТСБУ боржник звільнився з місця роботи 11.02.2015. Згідно виконавчого документа місце проживання боржника: АДРЕСА_1. Заборгованість по аліментам станом на 01.04.2015 становить 3 088 грн. (а. с. 79).

Відповідно до Довідки МТСБУ від 04.06.2018 № 5-47/17571 та № 5-47/107572 ОСОБА_1 за період з жовтня 2014 року по лютий 2015 року отримав заробітну плату у сумі 32 922,03 грн. (а. с. 120-121).

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження з ОСОБА_1 утримувалися аліменти за місцем його роботи в МТСБУ.

Відповідно до довідки №555/3, про розрахунок заборгованості від 18.01.2016 сума заборгованості боржника - ОСОБА_1 по сплаті аліментів за період часу з квітня 2015 року по жовтень 2015 року складає 8 188,38 грн. У період з 12.02.2015 по 12.10.2015 ОСОБА_1 не працював, що підтверджується копією трудової книжки наявної в матеріалах справи. Розрахунок заборгованості здійснювався у відповідності до середньостатистичної заробітної плати по регіону (у відповідності до вимог ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» ред. 2015 року).

У виконавчому листі наявна відмітка державного виконавця щодо існуючої переплати по аліментам у сумі 7 075,66 грн. станом на 01.10.2014, що свідчить про помилкове нарахування державним виконавцем Мироненко Н.М. заборгованості ОСОБА_1 по аліментам станом на 01.04.2015 у сумі 3 088 грн., про що вказано в постанові ВП № 45696904 від 08.04.2015 про закінчення виконавчого провадження.

04.06.2015 старшим державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Хільченко Р.В. винесено постанову ВП № 47753798 про відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчого листа № 2-1676 від 01.07.2003, виданого Дніпровським районним судом м. Києва щодо стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 (а. с. 84).

19.02.2018 головним державним виконавцем Дарницького районного ВДВС М. Києва ГТУЮ у м. Києві БіланЮ.С. винесено постанови про арешт майна та про розшук майна боржника (а. с. 92-93).

26.02.2018 головним державним виконавцем Дарницького районного ВДВС М. Києва ГТУЮ у м. Києві Білан Ю.С. винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом (а. с. 94).

12.03.2018 головним державним виконавцем Дарницького районного ВДВС М. Києва ГТУЮ у м. Києві Білан Ю.С. винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями матеріальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України (а. с. 95-96).

ОСОБА_1 зазначив, що державним виконавцем Мироненко Н.М. в порушення ч. 4 п. 54 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» не було обчислено розмір заборгованості зі сплати аліментів та не повідомлено про нього боржнику. Постанова ВП № 47753798 про відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчого листа № 2-1676 від 01.07.2003 винесена державним виконавцем Хільченко Р.В. з порушенням вимог ст.ст. 19, 25, 31 Закону України «Про виконавче провадження». Заявник вказує, що в матеріалах виконавчого провадження відсутнє письмове доручення начальника Дарницького районного ВДВС М. Києва ГТУЮ у м. Київ щодо передачі виконавчого провадження № 47753798 від державного виконавця Хільченко Р.В. до ОСОБА_9 та відсутня постанова державного виконавця Білан О.С. про прийняття виконавчого провадження № 47753798 до виконання.

Зазначає про неправомірність ухвалених постанов головним державним виконавцем Дарницького районного ВДВС М. Києва ГТУЮ у м. Києві Білан Ю.С. від 19.02.2018, 26.02.2018, 12.03.2018 вимогам Закону України «Про виконавче провадження» № 606-14 та на відсутність правомірних підстав їх винесення.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 звернувся до суду із відповідною скаргою.

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення скарги, суд першої інстанції виходив із того, що державними виконавцями не була взята до уваги інформація щодо існуючої переплати по аліментам, в зв'язку з чим виникають сумніви у правильності нарахування заборгованості по сплаті аліментів, а тому постанови від 19.02.2018, 26.02.2018, 12.03.2018 підлягають скасуванню.

Вимоги щодо визнання неправомірними дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження ВП № 47753798 та скасування постанови є необґрунтованими, оскільки державний виконавець діяв у відповідності до вимог Закону України &q?ід;Про виконавче провадження&q?аї;.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, п. 1, ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови державного виконавця) примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно з п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 19 даного Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови державного виконавця) виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. Виконання рішення, яке зобов'язує боржника вчинити певні дії, здійснюється державним виконавцем за місцем проведення таких дій.

У разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 25 Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Пунктом 3.16. Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом МЮУ від 02.04.2012 №512/5 (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови) передбачено, що у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу ДВС відповідно до пункту 10 частини першої статті 49 Закону державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження зазначає причини направлення виконавчого документа за належністю, повідомляє про проведені виконавчі дії (якщо стягнення проведено частково, зазначається про фактично стягнену суму коштів), якщо боржник відсутній, вказується дата складання акта про відсутність боржника. До копії постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець додає також постанови про стягнення виконавчого збору, витрат на організацію та проведення виконавчих дій, копії постанов про накладення арешту на кошти чи майно боржника, копії документів щодо майнового стану боржника та його доходів у разі їх наявності.

При передачі матеріалів виконавчого провадження до іншого органу ДВС державний виконавець або керівник виконавчої групи в день одержання матеріалів виконавчого провадження виносить постанову про прийняття виконавчого провадження до виконання, яку надсилає сторонам виконавчого провадження із супровідним листом, у якому зазначає свій робочий телефон, дні прийому та місцезнаходження органу ДВС, до якого передано виконавче провадження або при якому утворено виконавчу групу (Пункт 6.6. Розділу VI даної Інструкції).

Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем, зокрема, за місцем роботи боржника та у разі зміни останнього, державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження та не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Державний виконавець іншого органу ДВС зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження.

Матеріали справи свідчать, що 08.04.2015 державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві МироненкоН.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 45696904 за виконавчим листом № 2-1676/2003 від 01.07.2003. У постанові зазначено, що виконавчий документ направлений за місцем роботи боржника, а згідно повідомлення МТСБУ боржник звільнився з місця роботи 11.02.2015. Згідно виконавчого документа місце проживання боржника: АДРЕСА_1. Заборгованість по аліментам станом на 01.04.2015 становить 3 088 грн. (а. с. 79).

04.06.2015 старшим державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Хільченко Р.В. винесено постанову ВП № 47753798 про відкриття виконавчого провадження на виконання виконавчого листа № 2-1676 від 01.07.2003, виданого Дніпровським районним судом м. Києва щодо стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 (а. с. 84).

Враховуючи вищевикладене та те, що судом першої інстанції встановлено відсутність порушення законодавства державним виконавцем щодо винесення оскаржуваної постанови, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні даної частини вимог скарги правильними.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена з порушенням вимог ст. 19 Конституції України, статтей 11, 19, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно з положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, рішення суду обов'язкові до виконання та державний виконавець зобов'язаний здійснити всі необхідні дії для цього.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів відхиляє доводи ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для відкриття виконавчого провадження державним виконавцем, враховуючи обов'язковість виконання рішення суду щодо стягнення аліментів.

Посилання скаржника на порушення державним виконавцем вимог ст.18 Закону України &q?ко;Про виконавче провадження&q?аї; є також неприйнятними, оскільки отримавши виконавчий лист про стягнення аліментів на утримання дитини, яка не досягла повноліття, з іншого відділу Державної виконавчої служби державний виконавець не вправі був входити в обговорення питання щодо відповідності виконавчого документа вимогам Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення ухвали суду першої інстанції без змін.

Ухвала суду в частині задоволених вимог скарги не оскаржується, у зв'язку з чим судом апеляційної інстанції не переглядається.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374-375, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 вересня 2018 року в частині вирішення вимог скарги про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Хільченко Романа Володимировича щодо відкриття виконавчого провадження №47753798 та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №47753798 від 4 червня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2018 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль