Справа № 513/760/17
Провадження № 2/513/77/18
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2018 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Златіної О.І., представника відповідачки ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

09 серпня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить стягнути з неї заборгованість у загальній сумі 35614 гривень 33 копійки. Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідачка не виконує свої зобов'язання за кредитним договором № б/н від 15 жовтня 2008 року, укладеним між ними, про надання кредиту у розмірі 2000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не зявився, надіслав заяву, в якій підтримав позов, просив розглянути справу за його відсутності, надав згоду на заочний розгляд справи.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 позов не визнали з міркувань, викладених в письмових запереченнях (а.с.102-105). Зокрема посилались на те, що позивачем не надано доказів того, що 15 жовтня 2008 року між сторонами виникли письмові договірні зобовязання. Просили застосувати позовну давність до вимог про стягнення неустойки.

Вислухавши представника відповідачки, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України, які регулюють договір позики.

Частина 1 ст.1048 УК України встановлює, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно ст.1050 ЦК України боржник, який не повернув своєчасно суму кредиту, зобовязаний сплатити кредитору неустойку.

Відповідно договору № б/н від 15 жовтня 2008 року, укладеному між ПАТ Комерційний банк "ПриватБанк" та відповідачкою, остання отримала кредит в розмірі 2000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6-13).

Відповідачка погодилась з тим, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджено її підписом у заяві.

Згідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

ПАТ "КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно пунктів 6.6, 8.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, позичальник зобов'язався на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 гривень + 5% від суми позову.

Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тобто у порушення умов договору та ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України прийняті на себе зобовязання не виконала.

Позивач надав розрахунок заборгованості за договором, згідно якого станом на 30 червня 2017 року заборгованість складала 35614 гривень 33 копійки, з яких: заборгованість за кредитом 1731 гривня 77 копійок; заборгованість по процентам за користування кредитом 28748 гривень 54 копійки; заборгованість за пенею та комісією 3200 гривень 00 копійок, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг 250 гривень - штраф (фіксована частина); 1684 гривні 02 копійки - штраф (процентна складова).

За приписом ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд виходить з наступного.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями ст.61 Конституції, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

Окрім того, згідно з п. 8.6 Умов та правил банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобовязань за кредитним договором, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21.10.2015 № 6-2003цс15, від 11.10.2017 №347/1910/15-ц.

У звязку із зазначеним суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Ї

Як видно з розрахунку заборгованості, пеня в сумі 3200,00 гривень нарахована позивачем за період з 01 квітня 2013 року по 30 червня 2017 року, тобто більше ніж за три роки (а.с. 4-5).

Отже заява відповідачки щодо застосування позовної давності відносно вимог про стягнення пені є обґрунтованою, і тому з відповідачки належить стягнути пеню, нараховану за один рік, тобто за період з 30 червня 2016 року по 30 червня 2017 року, що складає 1200 гривень (3200,00 грн. 2000,00 грн.).

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню в сумі 31680 гривень 31 копійка, з яких: заборгованість за кредитом 1731 гривня 77 копійок; заборгованість по процентам за користування кредитом 28748 гривень 54 копійки; заборгованість за пенею та комісією 1200 гривень.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача належить стягнути документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 1600 гривень (а.с. 1).

Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача складає 33280 гривень 31 копійка (31680 гривень 31 копійка + 1600 гривень).

Керуючись ст. ст. 509, 526, 527, 530, ч.1 ст.598, 599, 610, ч.2 ст.615, 629, 256, 258, 267, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 5, 10-13, 89, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 Алтайського краю, зареєстрованої та проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1, виданий Саратським РВ УМВС України в Одеській області 12 грудня 1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, МФО 305299, , на рахунок № 3111 у АТ КБ "ПриватБанк", заборгованість станом на 30 червня 2017 року за кредитним договором № б/н від 15 жовтня 2008 року в сумі 31680 (тридцять одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 31 копійка, з яких: заборгованість за кредитом 1731,77 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом 28748,54 гривні; заборгованість за пенею та комісією 1200 гривень; та судовий збір у сумі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень, а всього 33280 (тридцять три тисячі двісті вісімдесят) гривень 31 копійку.

В задоволенні решти позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 09 жовтня 2018 року.

Суддя А. І. Бучацька