печерський районний суд міста києва
Справа № 6-428/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Писанця В.А.,

при секретарі судових засідань - Ясеновенко К.О.,

розглянувши скаргу представника стягувача КС « Центр фінансових послуг» на постанову головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківськогоміськрайонного управління юстиції Огер О.А. про закінчення виконавчого провадження №48318788

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Печерського районного суду від 12 червня 2012 року заяву Кредитної спілки « Центр фінансових послуг» про видачу виконавчого листа було задоволено, та стягнуто з ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки « Центр фінансових послуг» заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 991, 44 грн., 27 червня 2012 року було видано виконавчий лист, за якими відкрито виконавче провадження. 25 листопада 2015 року головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківськогоміськрайонного управління юстиції Огер О.А.. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №, у зв'язку зі смертю боржника ОСОБА_3. Заявник вважає, що державним виконавцем не здійснено всіх необхідних дій для примусового виконання рішення суду, адже при смерті боржника виконавче провадження підлягає зупиненню та встановленню правонаступників боржника і тільки за їх відсутності виконавче провадження закінчується.

Представник заявника в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Заінтересована особа головний державний виконавець міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківськогоміськрайонного управління юстиції Огер О.А.. в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження" неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, якім повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

В провадженні міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківськогоміськрайонного управління юстиції перебувало виконавче провадження ВП № 48318788 з примусового виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 червня 2012 року по справі № 6-428/12 за заявою Кредитної спілки « Центр фінансових послуг» про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок».

Підставою для задоволення скарги заявником зазначено, що державний виконавець міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківськогоміськрайонного управління юстиції Огер О.А.. при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження, не врахував положення п.1 ст. 37 Закону України « Про виконавче провадження» 1999 року (в редакції що діяли на момент подання заяви)відповідно до яких виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі смерті боржника, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про виконавче провадження" встановлено, що Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України „Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Положеннями статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачені обов'язки і права державного виконавця, зокрема, роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Однак в досліджених судом матеріалах справи відсутні відомості про виконання державним виконавцем вказаного обов'язку.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення.

За встановлених обставин суд приходить висновку про задоволення скарги представника стягувача на постанову головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківськогоміськрайонного управління юстиції Огер О.А. про закінчення виконавчого провадження №48318788. В решті вимог відмовити.

Керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України "Про виконавче провадження", п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження", ст.ст. 260, 353, 439, 447, 450, 451 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу представника стягувача КС « Центр фінансових послуг» на постанову головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківськогоміськрайонного управління юстиції Огер О.А. про закінчення виконавчого провадження №48318788 - задовольнити частково.

Скасувати постанову постанову головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківськогоміськрайонного управління юстиції Огер О.А. від 25 листопада 2015 року про закінчення виконавчого провадження №48318788

В решті вимог відмовити.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. А. Писанець