Провадження 2-о/127/573/18
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

08 жовтня 2018 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Дернова В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Враховуючи висновки, викладені у постанові апеляційного суду Вінницької області від 05 вересня 2018 року, якою було скасовано ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 липня 2018 року, а саме, що «висновки суду є передчасними, суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі належним чином не зясував суть вимог заявника, зокрема, для встановлення якого юридичного факту він звернувся до суду, чи підлягала його заява розгляду та захистові у такий спосіб», ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2018 року заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація, про встановлення факту, що має юридичне значення було залишено без руху та вказано, що заявникові необхідно конкретизувати, який саме факт та з якою метою він просить встанови суд факт поранення, факт поранення при виконанні обовязку військової служби, факт поранення у певному місці та у певний час чи факт збройної агресії Російської Федерації проти України.

02.10.2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 19.09.2018 року у цивільній справі № 127/17668/18, у якій було зазначено, що він просить встановити юридичний факт отриманих ним поранень при виконанні обовязку військової служби 17.02.2015 року в м. Дебальцеве Донецької області України, яке сталося внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однак, відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (змінами та доповненнями) не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов'язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород.

Отже, оскільки судами не можуть розглядатися заяви про встановлення фактів одержання поранень при виконанні обовязків військової служби, то не можуть встановлюватися у порядку цивільного судочинства (окремого провадження) і причини одержання таких поранень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту отриманих ним поранень при виконанні обовязку військової служби 17.02.2015 року в м. Дебальцеве Донецької області України, яке сталося внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України. Такий висновок суду відповідає практиці апеляційного суду Вінницької області у цивільній справі № 127/16029/18 (постанова апеляційного суду Вінницької області від 01.08.2018 року).

При цьому, судом першої інстанції взято до уваги висновки, викладені у постанові апеляційного суду Вінницької області від 05 вересня 2018 року, якою було скасовано ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 липня 2018 року у даній справі, а саме зясовано суть вимог заявника, зокрема, для встановлення якого юридичного факту він звернувся до суду. Крім того, суд зауважує, що скасованою ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 липня 2018 року було відмовлено у відкритті провадження у даній справі, однак з інших підстав на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України, а не на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Одночасно суд наголошує на тому, що надана заявником практика Верховного Суду (постанова від 06 червня 2018 року у справі № 428/13977/16-ц, постанова від 21 серпня 2018 року у справі № 428/8076/16-ц, постанова від 21 березня 2018 року у справі № 417/3852/17 постанова від 12 квітня 2018 року у справі № 243/7029/17, постанова від 14 березня 2018 року у справі № 363/2981/16-ц, постанова від 21 березня 2018 року у справі № 428/12368/16-ц) стосується встановлення зовсім іншого факту, що має юридичне значення факту вимушеного переселення з окупованої території внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, а не факту поранення при виконанні обов'язків військової служби внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 186 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області або безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі у пятнадцятиденний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Суддя В.В. Дернова