Категорія: 27Доповідач: Карпук А. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

03 вересня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карпук А.К., вивчивши заяву відповідача ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 березня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

03 липня 2018 року відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 березня 2018 року у даній справі.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 17 липня 2018 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 березня 2018 року у даній справі залишено без руху, оскільки стороною не сплачено судовий збір та надано строк тривалістю п'ять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків.

27 липня 2018 року відповідач ОСОБА_2 подав до апеляційного суду заяву про звільнення від сплати судового збору, в якій вказав, що за останній рік отримав дохід в розмір 79881,44 грн., а тому розмір судового збору, який необхідно сплатити за подання апеляційної скарги становить 20,8 % його річного доходу, на рахунках в банку знаходиться кошти в сумі 1416,44 грн. На підтвердження даних доводів подав: копію довідки про доходи, копію податкових декларацій, довідку з ПАТ КБ «ПриватБанк» про баланс на рахунках.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Частиною першою стаття 8 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною другою статті 8 ЗУ «Про судовий збір» закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі зазначеній у частині першій цієї статті. При цьому звільнення від сплати судового збору може бути лише особам у разі, якщо вони виступають у процесуальному статусі позивачів, а не відповідачів.

Оскільки ОСОБА_2 є відповідачем у справі, відтак, дія вказаної норми на нього не розповсюджується.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

З врахуванням предмету позовних вимог, наведені відповідачем доводи не дають достатніх підстав для звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на оскаржуване рішення суду, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (про право на справедливий суд), оскільки не перешкоджає вказаній особі у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір, його об'єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

За таких обставин суд приходить до висновку, що у зв'язку з відсутністю встановлених законом підстав для звільнення від сплати судового збору, в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 слід відмовити.

Таким чином, особі, яка подає апеляційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».

Враховуючи наведене, необхідно продовжити ОСОБА_2 термін на усунення недоліків апеляційної скарги, які зазначені в ухвалі Апеляційного суду Волинської області від 17 липня 2018 року.

Керуючись ст. 136, ч.2 ст. 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 березня 2018 року.

Продовжити ОСОБА_2 на 5 (п'ять) днів з дня отримання копії даної ухвали термін на усунення недоліків апеляційної скарги на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 березня 2018 року в даній справі, які зазначені в ухвалі Апеляційного суду Волинської області від 17 липня 2018 року

У разі невиконання вимоги суду у зазначений строк апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя