Справа № 361/2401/18
Провадження № 2/361/1940/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

01 жовтня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В., Бондар С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У квітні 2018 року ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 31 січня 2012 року ОСОБА_1 отримала у ПАТ КБ ПриватБанк кредит у розмірі 2 200, 00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжнку картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк зобовязання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконала, у звязку з чим, станом на 28 лютого 2018 року має заборгованість перед позивачем у розмірі 21 358 грн. 90 грн., яка складається з: 673 грн. 48 коп. заборгованість за кредитом, 15 802 грн. 15 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 3389 грн. 99 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500, 00 грн. штраф (фіксована частина), 993 грн. 28 грн. штраф (процентна складова). З цих підстав позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 21358 грн. 90 коп., а також судові витрати в сумі 1 762 грн. 00 коп.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2018 року провадження у вказаній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, встановлено строк для надання відзиву, відповіді на відзив.

21 травня 2018 року назву позивача ОСОБА_2 акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк змінено на Акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1, будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов та заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.

За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 31 січня 2012 року ОСОБА_1 отримала у ПАТ КБ ПриватБанк кредит у розмірі 2 200, 00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжнку картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

В судовому засіданні встановлено, що банк зобовязання за договором № б/н від 31 січня 2012 року виконав та надав відповідачу кошти у розмірі 2 200 грн. 00 коп. Відповідач в свою чергу умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування, пені та комісії та не виконала взяті на себе зобовязання.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 31 січня 2012 року, станом на 28 лютого 2018 року, за відповідачем рахується борг у розмірі

21 358 грн. 90 грн., яка складається з: 673 грн. 48 коп. заборгованість за кредитом, 15 802 грн. 15 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 3389 грн. 99 коп. заборгованість за пенею та комісією, 1493 грн. 28 коп. заборгованість по судовим штрафам.

За ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

У ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Разом з тим, відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Так, між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальником, у якій зазначено що, підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складає між сторонами кредитний договір.

Пунктом 2.1.1.5.5 цих ОСОБА_3 передбачено, що відповідач зобов'язується погашати заборгованість за цим Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно із п. 2.1.1.5.6 ОСОБА_3 та Правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту, оплати винагороди банку.

Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Договору.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 ОСОБА_3 і правил надання банківських послуг у разі порушення Клієнтом строків платежів за будь-яким грошовим зобовязанням, передбаченим цим договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій, які підлягають сплаті в першу чергу.

Згідно із п. 2.1.1.12.6 за користування кредитом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, із розрахунку 360 календарних днів на рік.

У п. 2.1.1.12.6 ОСОБА_3 і правил надання банківських послуг передбачено, що у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн., в тому числі за прострочені зобовязання, передбачені п.п.2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 ОСОБА_3 і правил Клієнт сплачує Банку пеню.

Відповідно до пунктів 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором.

Однак, зазначені Умовами та правилами надання банківських послуг не містять підпису відповідача. Позивачем не надано доказів, а судом не встановлено належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці ОСОБА_3 є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці ОСОБА_3 мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповіднобанком не доведено факту погодження між сторонами при укладенні договору підстав та умов нарахування відсотків, сплати комісії та пені.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 22 березня 2017 року у справі № 6-2320цс16 посилання на внутрішні документи банка (правила, положення і т. д.), які не були підписані позичальником як додаток до договору і які містять умови надання, користування банківським кредитом, не мають юридичного значення та юридичних наслідків. Такі документи не є частиною договору і не можуть бути використані судами про визнання умов кредитного договору, зокрема порядку його повернення, оскільки не можливо ідентифікувати, чи саме з цими умовами та правилами погоджувався позичальник, при отриманні банківської карти.

Таким чином, надані позивачем ОСОБА_3 та правила надання банківських послуг не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами Договору від 31 січня 2012 року.

Згідно із ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, однак позивачем не було доведено ту обставину, що відповідачем підписані ОСОБА_3 та Правила надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною до анкети-заяви.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитом 673 грн. 48 коп., а також відсотків у сумі 558 грн. 29 коп., розмір відсотків, відповідно до ст. 1048 ЦК України, визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В даному разі позивач просить стягнути із відповідача 3389 грн. 99 коп. заборгованість за пенею та комісією, а сума заборгованості за кредитом становить 673 грн. 48 коп., таким чином суд приходить до висновку про стягнення суми неустойки в розмірі 90 грн. 63 коп. (на рівні облікової ставки НБУ).

Щодо вирішення позовних вимог в частині стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) з відповідача на користь позивача в розмірі 1493 грн. 28 коп. суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Отже, відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.

Враховуючи вищенаведене, суд, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь банку заборгованості в розмірі 1322 грн. 40 коп., а саме: 673 грн. 48 коп. заборгованості за кредитом; 558 грн. 29 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 90 грн. 63 коп. заборгованість за пенею та комісією, в іншій частині позовних вимог відмовити.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 81, 141, 264, 268, 280-282 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованість в розмірі 1 322 грн.40 коп. за кредитним договором № б/н від 31 січня 2012 року, з яких:

673 грн. 48 коп. заборгованості за кредитом;

558 грн. 29 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом;

90 грн. 63 коп. заборгованість за пенею та комісією .

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.