Справа № 604/1177/17
Провадження № 2/604/81/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участю

секретаря судового засідання Гамана В.Т.

представника позивача адвоката ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2Д

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Підволочиська Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

І. ОСОБА_5 позиції позивача та заперечень відповідача.

1). Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що 05 лютого 2005 року між нею та відповідачем укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений запис за № 132. За час їх проживання, за рахунок спільних коштів та спільними зусиллями набуте майно, а саме: 3/25 частки у праві власності на нежиле приміщення у м. Волочиську Хмельницької області по вул. Слави, 5, гараж по вул.. Б.Хмельницького 3 к, земельна ділянка площею 0,0055 га по вул. Б.Хмельницького, 3 к, в смт. Підволочиську Тернопільської області, земельна ділянка площею 0,0045 га по вул. Б.Хмельницького, 3 л. в смт. Підволочиську Тернопільської області, земельна ділянка площею 0,1189 га, розташована по вул. Миру, 25 в смт. Підволочиську Тернопільської області, земельна ділянка площею 0,1000 га, розташована у с. Просівцях Підволочиського району Тернопільської області, домоволодіння по вул. Сонячній, 20 у смт. Підволочиську Тернопільської області, а також частину земельної ділянки під вказаним будинком. Крім того, протягом їх спільного життя за спільні кошти на земельній ділянці у с. Просівцях Підволочиського району Тернопільської області був збудований індивідуальний одноквартирний будинок, котрий не введений в експлуатацію, та, відповідно, право власності на який не зареєстроване у встановленому законом порядку. Вважає, що дане майно набуте ними за час шлюбних відносин, а тому належить їм у рівних частках. Просить визнати за нею право власності на: 1) - ? частку від 3/25 часток у праві власності на нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: Хмельницька область м. Волочиськ вул. Слави, буд,5; 2) - ? частку гаража, що знаходиться за адресою : Тернопільська область Підволочиський район смт. Підволочиськ, вул.. Б.Хмельницького, гараж 3к; 3) ? частку земельної ділянки площею 0,0055 га, розташованої по вул.. Б.Хмельницького, 3к, в смт. Підволочиську Підволочиського району Тернопільської області, цільове призначення для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва; 4) ? частку земельної ділянки площею 0,0045 га, розташованої по вул.. Б.Хмельницького, 3л, в смт Підволочиську Підволочиського району Тернопільської області, кадастровий номер земельної ділянки: 020030972, цільове призначення для будівництва індивідуальних гаражів; 5) - ? частину земельної ділянки площею 0,1189 га, розташованої по вул.. Миру, 25 в смт. Підволочиську Підволочиського району Тернопільської області, кадастровий номер земельної ділянки 020030011, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; 6) ? частку земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованої в с. Просівцях Підволочиського району Тернопільської області, кадастровий номер земельної ділянки 050010016, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; 7) ? частку матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва індивідуального одноквартирного житлового будинку в с. Просівцях Підволочиського району Тернопільської області; 8) ? частку домоволодіння по вул.. Сонячній, 20 в смт. Підволочиську; 9) ? частку земельної ділянки площею 0,1174 га, що розташованої по вул.. Сонячній, 20, в смт. Підволочиську Підволочиського району Тернопільської області.

2). В судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, зіславшись на обставини, що у них викладені, та доповнили, що окрім вимог щодо нерухомого майна, ними за спільні кошти та спільними зусиллями були придбані транспортні засоби JEEP GRAND CHEROKEE, 2004 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за відповідачем у 2013 році, WOLKSVAGEN TRANSPORTER T 4, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований за відповідачем у 2010-2013 роках. Разом із тим вказані транспортні засоби, котрі є спільною сумісною власністю, були відчужені відповідачем після того, як нею був поданий позов про поділ майна подружжя, без її відому і згоди, а тому просить визнати за нею право власності на ? частку кожного із вказаних транспортних засобів. Крім того під час зареєстрованого шлюбу протягом 2010 2017 р.р., як вбачається із наданих відповідачем документів фінансових установ, набуто грошові кошти в загальному розмірі 105266,41 дол США, частина з яких отримана від його матері, а саме 22066,41 дол. США для придбання квартири, а решту в сумі 83200 дол США являються спільною сумісною власністю подружжя і підлягають поділу в рівних частках. А тому просить стягнути із відповідача по справі в її користь 41600,00 дол. США, що складає ? частку від їх загальної вартості. Також просить визнати право власності на ? частку матеріалів та обладнання, які були використані в процесі будівництва одноквартирного житлового будинку у с. Просівцях Підволочиського району Тернопільської області, а саме: житлового будинку «А» площею 55.7 кв.м., (фундамент-камінь бутовий, стіни ? камінь, ? цегла, покрівля залізо оцинковане), тераси «а» площею 26,1 кв.м. (фундамент камінь, стіни металеві й деревяні стійки, покрівля залізо оцинковане), сходів «сх» площею 1.8 м.кв. (камяні, оцементовані), огорожі «№1» площею 150.0 м.кв. (блоки бетонні на фундаменті з бутового каменю), криниця «№2» площею 6.0 м.п. (трубчаста), ворота «№3» площею 2.8 м.кв (сортове залізо), тобто його ідеальну долю, оскільки будинок, хоч і збудований, і повністю готовий до проживання у ньому, проте не зданий в експлуатацію.

3). Відповідач та його представник проти задоволення позовних вимог заперечили у повному обсязі та пояснили, що відповідач упродовж 1997-2003 років проживав та працював у США, де заробив значну суму коштів, зокрема понад 390000,00 дол США. Повертаючись на територію України, дані кошти залишив на зберіганні у своєї матері ОСОБА_6, яка проживала та проживає на даний час у США. Упродовж 2003 2017 років по мірі виникнення у нього потреби, його матір пересилала їх на Україну, що відповідно підтверджується банківськими виписками. 12 серпня 2003 року ОСОБА_7 подарувала йому земельну ділянку по вул. Сонячній, 20 у смт. Підволочиську Тернопільської області. На той час на вказаній земельній ділянці знаходився житловий будинок, який не був введений у експлуатацію та не було оформлено жодних документів. Даний будинок придбано за 30 000 дол США. Упродовж 2003-2005р.р. він особисто займався ремонтом, проведенням благоустрою, оформленням документів, проведення газопостачання та електрифікації. 23 грудня 2005 року Підволочиська селищна рада визнала за ним право власності на будинковолодіння по вул. Сонячній,20 у смт. Підволочиську Тернопільської області. Таким чином вказаний будинок набуто ним у 2003 році до шлюбу із позивачем ОСОБА_3, а тому є його особистою приватною власністю. Крім того земельна ділянка по вул. Б.Хмельницького, 3л, площею 0,0045 га, у смт. Підволочиську Тернопільської області набута ним на підставі договору про пожертву, а інші спірні земельні ділянки виключно за його особисті кошти, оскільки за час їх перебування у шлюбно-сімейних відносинах, доходів від їх підприємницької діяльності вистарчало лише на утримання сімї. Також ним та за особисті кошти, що були передані його матірю з США, збудовано одноквартирний житловий будинок у с. Просівцях Підволочиського району Тернопільської області, а тому вказане майно, хоча і набуто під час шлюбу, проте за кошти, які належали йому особисто, зароблені до шлюбу і являється його приватною власністю. Щодо стягнення з нього суми в розмірі 41600 тис. дол США як майна, що є обєктом права спільної сумісної власності, то зазначив, що дані кошти є його особистими, які зароблені у США у 1997-2003 р.р. і передавались його матірю з США та витрачались по необхідності на придбання майна, утримання сімї, проведення ремонтних робіт, тощо. Також вважає безпідставними вимоги щодо визнання за позивачем права власності на відчужені ним транспортні засоби, оскільки їх немає, а виручені кошти були розподілені (витрачені) спільно подружжям. З цих підстав просить у позові відмовити.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4). 27 грудня 2017 року від позивача ОСОБА_3 надійшла заява про забезпечення позову. Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 29 грудня 2017 року заяву ОСОБА_3 було задоволено та накладено арешт на спірне нерухоме майно.

5). 29 січня 2018 року через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву про поділ майна подружжя. Згідно вказаного відзиву, відповідач позовну заяву вважає незаконною та безпідставною, оскільки протягом 1997 2003 років проживав та працював у США, де і заробив значну суму коштів, а саме близько 390 000 дол США, за які і придбавав спірне майно, а тому вважає, що нерухоме майно, хоч і набуте ним за час шлюбу, але за кошти, які належали йому особисто, зароблені до шлюбу, та являється виключно його приватною власністю, тому в задоволенні позову просить відмовити.

6). 30 січня 2018 року від адвоката позивача поступило клопотання про витребування від відповідача ОСОБА_4 оригіналів або належним чином завірених копій правовстановлюючих документів, зокрема набуття у власність домоволодіння по вул. Сонячній, 20 у смт. Підволочиську Тернопільської області, земельної ділянки площею 0,1174 га для будівництва жилого будинку і господарських будівель, а також договорів із підрядними та експлуатуючими організаціями щодо одноквартирного будинку у с. Просівцях Підволочиського району Тернопільської області. Вказане клопотання під час підготовчого судового засідання на місці було задоволено.

7). 20 лютого 2018 року позивач ОСОБА_3 подала суду заяву про збільшення позовних вимог. У своїй заяві вказала, що крім того майна, що було зазначено у позовних вимогах, ними за спільні кошти та під час шлюбу було придбано два транспортні засоби марки: JEEP GRAND CHEROKEE, 2004 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за відповідачем у 2013 році, WOLKSVAGEN TRANSPORTER T 4 , реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований за відповідачем 2010-2013 роки. Крім того, як вбачається із долучених до відзиву на позов документів відповідних фінансових установ, під час зареєстрованого шлюбу протягом 2010-2017 р.р. відповідачем ОСОБА_4 набуто грошові кошти в загальному розмірі 105266,41 дол США, тому окрім заявлених позовних вимог, які підтримала у повному обсязі, просить визнати за нею право власності на 1/2 частку транспортного засобу JEEP GRAND CHEROKEE, 2004 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1; ? частку транспортного засобу WOLKSVAGEN TRANSPORTER T 4, реєстраційний номер НОМЕР_2. Крім того просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 в її користь кошти в розмірі 41600,00 дол США, що складає ? частки від набутих подружжям за час шлюбу грошових коштів. Також просить визнати право власності на ? частку матеріалів та обладнання, що були використані в процесі будівництва індивідуального одноквартирного житлового будинку в с. Просівці Підволочиського району Тернопільської області, а саме житлового будинку «А» площею 55.7 кв.м., (фундамент-камінь бутовий, стіни ? камінь, ? цегла, покрівля залізо оцинковане), тераси «а» площею 26,1 кв.м. (фундамент камінь, стіни металеві й деревяні стійки, покрівля залізо оцинковане), сходів «сх» площею 1.8 м.кв. (камяні, оцементовані), огорожі «№1» площею 150.0 м.кв. (блоки бетонні на фундаменті з бутового каменю), криниця «№2» площею 6.0 м.п. (трубчаста), ворота «№3» площею 2.8 м.кв (сортове залізо).

8). 23 лютого 2018 року від позивача ОСОБА_3 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої вважає, що спірне майно набуто виключно за час шлюбу, є спільною сумісною власністю, а тому просить заперечення та пояснення, відповідача ОСОБА_4, що дане майно придбане за особисті кошти відповідача не брати до уваги та задовольнити заявлені нею позовні вимоги у повному обсязі.

9). 02 березня 2018 року від ОСОБА_3 на адресу суду поступило клопотання про витребування доказів, зокрема у філії Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк» належним чином засвідчених копій кредитних договорів за будь-ким із подружжя, договорів забезпечення за якими будь-хто із подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передавали в забезпечення виконання зобовязань за кредитними договорами, письмових заяв (згоди) будь-кого із подружжя на отримання іншим з подружжя кредитів у ПАТ «Державний ощадний банк України» та на передачу іншим з подружжя майна в забезпечення виконання зобовязань за кредитними договорами, укладеними із ПАТ ««Державний ощадний банк України» протягом 2005-2017 років; від приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу - належним чином засвідчених копій договорів застави/іпотеки, посвідчених нотаріусом та укладених будь-ким із подружжя із ПАТ ««Державний ощадний банк України», чи будь-якими іншими фінансовими установами, майна, належного ОСОБА_3, ОСОБА_4 протягом 2005-2017 років, а також посвідчених нотаріусом письмових заяв на передачу іншим з подружжям майна в забезпечення виконання зобовязань за кредитними договорами укладеними із ПАТ ««Державний ощадний банк України» чи будь-якими іншими фінансовими установами, протягом 2005-2017 років, а також договору купівлі-продажу, серії та номер 104, виданого 09 грудня 2013 року приватним нотаріусом Підволочиського нотаріального округу ОСОБА_8 на квартиру загальною площею 40,3 кв.м., житловою 26,3 за адресою Тернопільська область Підволочиський район смт. Підволочиськ, вул. Д.Галицького 61а/28; Ухвалою суду від 02 березня 2018 року вказане клопотання було задоволено у повному обсязі.

10). 02 березня 2018 року від позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_4 поступили клопотання про виклик свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11Я, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, яке ухвалою суду на місці було задоволено у повному обсязі.

11). 13 квітня 2018 року позивач ОСОБА_3 подала клопотання про приєднання до матеріалів справи відповідь Регіонального сервісного центру міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області від 13 березня 2018 року вих. № 31/19-Ф-17, а також клопотання представника відповідача по справі ОСОБА_4 ОСОБА_2 про приєднання до матеріалів справи копії банківської виписки ПАТ «ОСОБА_19 ОСОБА_16» про отримання ОСОБА_4 переказів з 01 серпня 2003 року по 11 квітня 2008 року, а також ОСОБА_5 з Єдиного державного реєстру МВС України від 13 квітня 2018 року. Вказані клопотання задоволені судом на місці.

12). 13 квітня 2017 року від адвоката позивача ОСОБА_1 поступило клопотання про витребування від Підволочиської нотаріальної контори належним чином завірених копій договорів застави/іпотеки, посвідчених державними нотаріусами та укладених будь-ким із подружжя протягом 2005-2017 років, а також посвідчених нотаріусом письмових заяв/клопотань будь-кого із подружжя на передачу іншим з подружжя майна в забезпечення виконання зобовязань за кредитними договорами, укладеними із фінансовими установами протягом 2005-2017 років. Ухвалою Підволочиського районного суду від 13 квітня 2018 року вказане клопотання задоволено.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

13). Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04 січня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 30 січня 2018 року 12.00 год та встановлено строк відповідачу для надіслання до суду відзиву на позовну заяву і усіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

14). Ухвалою Підволочиського районного суду від 02 березня 2018 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 13 квітня 2018 року 10.00 год.

15). Ухвалою Підволочиського районного суду від 01 червня 2018 року задоволено усне клопотання представника відповідача ОСОБА_2 та витребувано від Центрального офісу ОСОБА_19 ОСОБА_16 інформацію щодо грошових переказів на імя ОСОБА_4 за період з 01 серпня 2003 року по теперішній час.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом.

16). Згідно свідоцтва про одруження серії І-ИД № 099414 від 05 лютого 2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області, вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_20 05 лютого 2005 року уклали між собою шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено актовий запис за № 132. Прізвище позивача після одруження « Колосовська».

17). Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 06 квітня 2018 року позовні вимоги позивача ОСОБА_3 задоволено та розірвано шлюб між позивачем ОСОБА_3 та ОСОБА_4 В апеляційному порядку рішення суду не оскаржувалось, а відтак набрало чинності 06 травня 2018 року.

18). Таким чином судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 з 05 лютого 2005 року до 06 квітня 2018 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

19). Згідно п.п. 2,3 рішення виконавчого комітету Підволочиської селищної ради № 151 від 08 вересня 1993 року, ОСОБА_7 передано земельну ділянку, площею 1200 м.кв. по вул. Зеленій 5/5 для будівництва одноквартирного житлового будинку у сел. Підволочиську Тернопільської області, а також надано право на вказаній земельній ділянці будівництво одноквартирного житлового будинку по індивідуальному проекту, після чого погоджено акт виносу в натурі червоних ліній, проведення розбивки контурів фундаментів будівель та споруд, а також розроблено будівельний паспорт на індивідуальний житловий будинок.

20). Згідно договору дарування серії ВАМ № 379602 від 12 серпня 2003 року ОСОБА_7 подарувала, а ОСОБА_4 прийняв у дар земельну ділянку площею 0.1174 га для будівництва житлового будинку і господарських будівель та їх обслуговування, що знаходиться по вул. Сонячній, 20 у сел. Підволочиську Тернопільської області.

21). Рішенням виконавчого комітету Підволочиської селищної ради від 16 вересня 2003 року за № 398 зобовязано ОСОБА_4 виготовити та у встановленому порядку погодити документацію для підведення газу до житлового будинку на власній земельній ділянці по вул. Сонячній, 20 у сел. Підволочиську Тернопільської області.

22). На виконання вказаного рішення відповідачем ОСОБА_4 30 вересня 2003 року розроблено та затверджено робочий проект газопостачання до житлового будинку № 20 по вул. Сонячній у сел. Підволочиську Тернопільської області.

23). Крім того, відповідачем ОСОБА_4 у 2004 році ВАТ «Тернопільобленерго» розроблено та затверджено робочий проект для електропостачання житлового будинку та господарських приміщень по вул. Сонячній, 20 у смт. Підволочиську Тернопільської області.

24). Рішенням виконавчого комітету Підволочиської селищної ради від 05 вересня 2005 року № 438 надано дозвіл ОСОБА_4 на приведення до державних стандартів, норм, правил та інших нормативних актів з питань будівництва розпочатого будівництвом індивідуального житлового будинку на власній земельній ділянці по вул. Сонячній, 20 у смт. Підволочиську Тернопільської області. Цього ж року відповідачем ОСОБА_4 розроблено паспорт на забудову садиби в сільських населених пунктах України. Документація на приведення до державних стандартів, норм, правил та інших нормативних актів з питань будівництва житлового будинку.

25). Згідно розпорядження Підволочиської районної державної адміністрації № 822 від 13 грудня 2005 року затверджено акт державної приймальної комісії від 12 грудня 2005 року про прийняття в експлуатацію індивідуального житлового будинку громадянина ОСОБА_4 по вул. Сонячній, 20 у смт. Підволочиську Тернопільської області.

26). Рішенням виконавчого комітету Підволочиської селищної ради № 658 від 23 грудня 2005 року встановлено факт належності та визнано право власності на житловий будинок по вул. Сонячній, 20 у смт. Підволочиську за ОСОБА_4 29 грудня 2005 року видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, власником якого є ОСОБА_4

27). 20 грудня 2005 року Підволочиською селищною радою відповідачу ОСОБА_4 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯФ № 794162, площею 0.1174 га по вул. Сонячній, 20 у смт. Підволочиську Тернопільської області, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

28). Будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 суду пояснив, що являється батьком позивача по справі ОСОБА_3 У 2005 році, коли позивач та відповідач одружилися, брат відповідача по справі придбав спірний житловий будинок по вул. Сонячній, 20 у смт. Підволочиську Тернопільської області, який не був повністю закінчений. Його племінник ОСОБА_21 проживав разом із ними і одночасно проводив ремонтні роботи, зокрема навкруги будинку зробив підмур, встановив стовпчики із білої цегли та обшив їх металопластиком. Через 6-7 років спільного проживання виникла необхідність проведення косметичного ремонту у будинку. З цією метою він найняв бригаду, котра поштукатурила, помалювала та покрила будинок пінопластом. Інша найнята ним бригада зробила повністю перекриття будинку, оскільки вона протікала. Крім того зробили другий вхід у будинок та змонтували септик.

29). Будучи допитаною у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_18 суду пояснила, що її дочка проживає по сусідству позивача та відповідача по справі близько 10 років. У минулому спірний житловий будинок по вул. Сонячній, 20 у смт. Підволочиську Тернопільської області відповідач по справі ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_7 Будинок був повністю збудований та накритий. Відповідач проводив в ньому внутрішньо-ремонтні роботи, проте які саме їй не відомо, оскільки всередині не була. Після одруження з позивачем по справі, коли народилась дитина, то перекривали дах будинку. Більше по даному факту нічого суду повідомити не може.

30). Будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 суду пояснив, що знає сімю ОСОБА_4 як сусідів по вулиці, на якій розпочав один із перших будівництво свого власного будинку. Чітко не зміг пригадати коли саме, проте до одруження, відповідач по справі придбав спірний житловий будинок по вул. Сонячній, 20 у смт Підволочиську Тернопільської області у ОСОБА_7 Будинок на час його придбання був повністю збудований та накритий шифером. До одруження відповідач по справі провів внутрішні роботи, завіз меблі, кухонний гарнітур, у ванній кімнаті встановив плитку та інші необхідні аксесуари. Особисто знаходився у будинку перед самим весіллям і ствердив, що він був повністю облаштований та готовий до проживання у ньому. Після весілля підтримувався у належному стані та утеплювався ними уже спільно.

31). Будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_22 суду пояснив, що з 2008 року знає відповідача по справі ОСОБА_4 як сусіда. Йому відомо, що він придбав у 2002-2003 роках незавершений будівництвом житловий будинок по вул. Сонячній, 20 у смт. Підволочиську Тернопільської області у громадянки ОСОБА_7 та в подальшому проводив усі внутрішні роботи, проте коли саме вони проводились, та яка була готовність таких робіт у будинку до експлуатації до часу одруження сказати не може, оскільки на той час тісно із відповідачем не спілкувався та проживав за іншою адресою.

32). Будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 суду пояснив, що відповідача по справі ОСОБА_4 знає близько 15 років. Проживає по сусідству відповідача близько 10 років, крім того здійснював будівництво власного будинку та постійно перебував на будові близько 3 років. У той час, коли він придбав земельну ділянку, будинок по вул. Сонячній, 20 у смт. Підволочиську Тернопільської області уже був збудований та перекритий шифером. Надалі відповідач ОСОБА_4, після його придбання, особисто до одруження повністю провів внутрішні ремонтні роботи, комунікації, санвузол. Кімнати та кухня також були повністю готові до експлуатації, а сам будинок до проживання у ньому. Після одруження спірний житловий будинок поштукатурили, перекрили бляхою, утеплили та помалювали. Також ствердив, що мур будинку був зроблений відповідачем ОСОБА_4 до одруження.

33). Будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_15 суду пояснив, що являється сусідом відповідача по справі ОСОБА_4 Придбав незакінчений будівництвом будинок у 2004 році. Періодично спілкувався із відповідачем ОСОБА_4, та заходив в гості. Відповідач проводив внутрішні ремонтні роботи і на момент одруження будинок був повністю готовий до проживання, проведені усі внутрішньо-оздоблювальні роботи, поставлені меблі та двері. На час його придбання був поштукатурений та накритий шифером. У подальшому після одруження його перекривали, утепляли та фарбували.

34). Будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 суду пояснив, що являється сусідом відповідача ОСОБА_4 Відомий той факт, що коли відповідач приїхав із США то придбав незакінчений будівництвом житловий будинок у ОСОБА_7, після чого відразу почав проводити внутрішні роботи, встановлювати газопостачання та електрофікацію. Як сусід перед весіллям заходив всередину будинку, де усі ремонтні роботи були зроблені і будинок був готовий для проживання у ньому. Відразу після одруження із дружиною проживали у спірному будинку. Не може чітко пригадати чи він був поштукатурений і утеплений, а також не зміг пригадати чим саме був накритий.

35). Таким чином із проаналізованих наданих суду письмових доказів, показів свідків, встановлено, що спірне будинковолодіння по вул.. Сонячній, 20 у смт. Підволочиську Тернопільської області набуло юридичного статусу будинковолодіння, тобто зареєстроване у держаних органах уже після реєстрації шлюбу, однак збудоване та готове до експлуатації ще до шлюбу і за особисті кошти відповідача по справі ОСОБА_5, також як і придбана ним до шлюбу земельна ділянка площею 0,1174 га для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд по вул.. Сонячній, 20 у смт. Підволочиську Тернопільської області. Разом із тим судом також встановлено, що після шлюбу сторонами на вказаному будинковолодінні проводились косметичні та оздоблювальні роботи по благоустрою будинку та прибудинкової території.

36). Згідно договору купівлі продажу серії ВЕА № 877511 від 09 серпня 2006 року, ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_23 земельну ділянку, площею 0,12 га, розташовану у смт. Підволочиську Тернопільської області по вул. Миру, 25, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

37). 16 жовтня 2006 року ОСОБА_4 переоформив на себе вказану земельну ділянку, що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 466701, виданим 16 жовтня 2006 року Підволочиською селищною радою на імя ОСОБА_4

38). Згідно договору купівлі продажу земельної ділянки серії ВЕХ 360891 від 19 вересня 2007 року відповідач ОСОБА_24 придбав у ОСОБА_25 земельну ділянку площею 0.1000 га, розташовану у с. Просівцях Підволочиського району Тернопільської області, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства.

39). 29 жовтня 2007 року ОСОБА_4 переоформив на себе вказану земельну ділянку, що стверджується державним актом на право власності серії ЯД №216950 виданим 29 жовтня 2007 року. У 2008 році СПДФО ОСОБА_26 виданий паспорт на забудову садиби в сільських населених пунктах на індивідуальний одноквартирний житловий будинок, замовником будівництва якого виступив відповідач ОСОБА_4

40). Як убачається із технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду виданого Бюро технічної інвентаризації 19 лютого 2018 року на імя замовника відповідача ОСОБА_27 із поверховим планом, експлікацією, а також характеристикою будинку та споруд, згідно якого, житловий будинок під літерою «А» площею 55.7 кв.м., (фундамент-камінь бутовий, стіни ? камінь, ? цегла, покрівля залізо оцинковане), тераси «а» площею 26,1 кв.м. (фундамент камінь, стіни металеві й деревяні стійки, покрівля залізо оцинковане), сходів «сх» площею 1.8 м.кв. (камяні, оцементовані), огорожі «№1» площею 150.0 м.кв. (блоки бетонні на фундаменті з бутового каменю), криниця «№2» площею 6.0 м.п. (трубчаста), ворота «№3» площею 2.8 м.кв (сортове залізо).

41). Будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 щодо індивідуального житлового будинку у с. Просівцях Підволочиського району Тернопільської області суду пояснив, що під час спільного проживання подружжя, відповідач по справі придбав земельну ділянку у с. Просівцях Підволочиського району Тернопільської області та вирішили збудувати будинок. З цією метою ним особисто було придбано пять залізобетонних панелей, камінь, щебінь, 30 туй (15 висотою 1.2 м, 15 60 см.), а також інші необхідні для будівництва матеріали. Надалі, коли пішов на пенсію, отримав вихідну допомогу в розмірі 74-ох тисяч гривень, які віддав подружжю на заняття підприємницькою діяльністю та матеріалів для будинку у с. Просівцях Підволочиського району Тернопільської області. Усі придбані ним речі придбавав в інтересах сімї, а в загальному майно куплялось за кошти отримані у кредит, його кошти, кошти матері відповідача та спільні кошти подружжя. На даний час будинок повністю збудований та готовий до експлуатації, проте не зареєстрований у встановленому законом порядку, що і не тзаперечувалось відповідачем по справі.

42). Таким чином судом встановлено, що за час спільного проживання та за спільні кошти подружжя придбало земельну ділянку у с. Просівцях Підволочиського району Тернопільської області та збудували індивідуальний одноквартирний житловий будинок, котрий готовий до експлуатації, проте не зареєстрований у встановленому законом порядку.

43). Згідно договору купівлі продажу гаража від 13 січня 2008 року ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_28 гараж, що розташований по вул. Б.Хмельницького, 3 к у смт. Підволочиську Тернопільської області. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, серії ССІ № 235738, виданого Підволочиським районним бюро технічної інвентаризації, номер витягу 17554686 від 30 січня 2008 року, вказане нерухоме майно зареєстроване за відповідачем ОСОБА_4

44). Як убачається із державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 297304, виданого 27 серпня 2008 року Підволочиською селищною радою, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,0055 га, розташованої по вул. Б.Хмельницького, 3 к у смт. Підволочиську Тернопільської області, цільове призначення якої для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, відомості про вказану земельну ділянку зареєстровані під реєстраційним № 21912027 від 30 січня 2008 року за ОСОБА_4

45). Згідно договору купівлі-продажу від 08 грудня 2009 року відповідач ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_29 3/25 частки у праві власності на нежиле приміщення, що знаходиться у м. Волочиську Хмельницької області по вул. Слави (бувша Леніна), у будинку під № 5; Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, серії ССІ № 999179, виданого Підволочиським районним бюро технічної інвентаризації, номер витягу 24983405 від 05 січня 2010 року вказане нерухоме майно зареєстроване за відповідачем ОСОБА_4

46). З показів свідка ОСОБА_9 щодо вказаного вище нежитлового приміщення пояснив, що у той час коли подружжя проживало разом, дочка - ОСОБА_3 попросила в оренду житлове приміщення для заняття підприємницькою діяльністю. За його домовленості було вирішено питання передачу в оренду нежитлового приміщення у м. Волочиську Хмельницької області, та укладено договір на його зятя - відповідача по справі ОСОБА_4, після чого ними за спільні кошти були зроблені ремонтні роботи і розпочали займатись підприємницькою діяльністю, брали кредити в банках, придбавали та продавали товари. Надалі, до вказаного магазину також за спільні кошти добудували тамбур.

47). Таким чином судом встановлено, що 3/25 частки нежилого приміщення, що знаходиться у м. Волочиську Хмельницької області по вул. Слави (бувша Леніна), у будинку під № 5 придбано подружжям за час шлюбу за спільні кошти та виключно в інтересах сімї, а саме зайняття підприємницькою діяльністю, участь у якій подружжя приймало удвох.

48). Згідно договору про пожертву серії НАЕ № 090302 від 02 жовтня 2014 року ОСОБА_30 ( пожертвувач ) передала, а ОСОБА_4 (обдарований) прийняв у пожертву земельну ділянку площею 0,0045 га, кадастровий номер : :02:003:0972, розташовану по вул. Б.Хмельницького, 3л в смт. Підволочиську Тернопільської області. Цільове призначення земельної ділянки для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва.

49). Крім того з оглянутої у судовому засіданні відповіді № 81-15-9/6042-БТ від 14 червня 2018 року АТ «ОСОБА_19 ОСОБА_16» вбачається, що за даними на імя ОСОБА_4 за період з 01 серпня 2003 року по 12 червня 2018 року переказувались грошові кошти в сукупності 16119,67 дол. США.

50). Згідно відповіді № 78/01-16 від 11 квітня 2018 року Приватного нотаріуса Підволочиського нотаріального округу ОСОБА_8 вбачаться, що ним 09 грудня 2013 року за реєстровим № 1014 був посвідчений договір купівлі-продажу квартири, сторонами по якому були: ОСОБА_31 та ОСОБА_6. По даному договору ОСОБА_4 був представником ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі довіреності посвідченої ОСОБА_32, нотаріусом міста Нью Йорк (США) 05 листопада 2013 року, апостильованої 12 листопада 2013 року.

51). Також у судовому засіданні досліджено кредитний договір від 25 січня 2007 року, укладений між ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем ОСОБА_4 на суму 250 000 грн. На виконання умов кредитного договору між сторонами укладено Іпотечний договір від 25 січня 2007 року, згідно якого ОСОБА_4 передано у іпотеку житловий будинок по вул. Сонячній 20 у смт. Підволочиську Тернопільської області.

52). На виконання умов кредитного договору від 13 листопада 2006 року за № 105 між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 на суму кредиту в розмірі 100 000 грн укладено договір іпотеки від 15 листопада 2006 року предметом якого є житловий будинок по вул. Сонячній 20 у смт. Підволочиську Тернопільської області.

53). Згідно виписки МВС регіонального сервісного центру в Тернопільській області від 13 березня 2018 року за № 31/19-Ф-17, вбачається, що згідно інформації, котра наявна у Єдиному державному реєстрі МВС та регіональній базі РСЦ МВС в Тернопільській області «Автомобіль», станом на 13 березня 2018 року, за фізичною особою ОСОБА_4, жителем ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані наступні транспортні засоби: Mitsybisi Galant 1.8, 1990 року випуску. Окрім того за ОСОБА_5 07 вересня 2013 року був зареєстрований автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE, 2004 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, який 11 листопада 2017 року перереєстрований на нового власника, 15 лютого 2012 був зареєстрований автомобіль WOLKSVAGEN TRANSPORTER T 4 , реєстраційний номер НОМЕР_2, який 06 січня 2018 року перереєстрований на нового власника.

V. Оцінка Суду.

54). Оцінюючи правове обґрунтування позовних вимог суд вважає, що спірні правовідносини, зокрема поділ майна подружжя врегульовані нормами Цивільного кодексу України, Сімейного кодексу України, а також судовою практикою.

55). Згідно вимог ч.ч 1,2 ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

56). Згідно вимог ч.1 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом спільної сумісної власності подружжя.

57). Частиною 1 ст. 62 СК України передбачено, що якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого із подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Ч.2 вказаної статті передбачено, що якщо один із подружжя своєю працею або коштами брав участь в утриманні майна, належного другому із подружжя в управлінні цим майном чи догляді за ним, то дохід, одержаний від цього майна, у разі спору за рішенням суду може бути визнаний обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

58). За умовами ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

59). При визначенні майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, суд виходить із вимог Законодавства, судової практики та встановлених обставин.

60). Суд вважає, що позивач ОСОБА_3 довела той факт, що за період шлюбу за спільні кошти, і в інтересах сімї сторони набули право власності на 3/25 часток у праві власності на нежиле приміщення, що знаходиться за адресою : Хмельницька область, м. Волочиськ, вул. Слави, буд.5; гараж, що знаходиться за адресою : Тернопільська область Підволочиський район, смт. Підволочиськ, вул.. Б.Хмельницького, 3к; земельну ділянку площею 0,0055 га, що розташована по вул. Б.Хмельницького, 3к, в смт. Підволочиську Тернопільської області, кадастровий номер земельної ділянки : 6124 6551 0002 0030 850, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва; земельну ділянку площею 0, 1189 га, розташованої по вул.. Миру, 25 в смт. Підволочиську Тернопільської області, кадастровий номер земельної ділянки : 6124 6551 0002 0030 011, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку площею 0,1000 га, розташованої в с. Просівці Підволочиського району Тернопільської області, кадастровий номер земельної ділянки 6124 6807 0005 0010 016, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, а також будівельні матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва індивідуального одноквартирного житлового будинку в с. Просівцях Підволочиського району Тернопільської області, тобто ідеальну його долю.

61). Вказані обставини підтверджуються дослідженими, проаналізованими та встановленими у судовому засіданні як письмовими доказами так і показами свідків, зокрема право власності на :

- 3/25 часток у праві власності на нежиле приміщення, що знаходиться за адресою : Хмельницька область, м. Волочиськ, вул. Слави, буд.5, підтверджується договором купівлі-продажу від 08 грудня 2009 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, серії ССІ № 999179 виданого Підволочиським районним бюро технічної інвентаризації від 05 січня 2010 року;

- гараж, що знаходиться за адресою : Тернопільська область Підволочиський район смт. Підволочиськ, вул.. Б.Хмельницького, 3к; та земельна ділянка площею 0,0055 га, що розташована по вул. Б.Хмельницького, 3к, в смт. Підволочиську Тернопільської області, кадастровий номер земельної ділянки : 6124 6551 0002 0030 850, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, підтверджується договором купівлі продажу від 13 січня 2008 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, серії ССІ № 235738 виданим Підволочиським районним бюро технічної інвентаризації, номер витягу 17554686 від 30 січня 2008 року;

- земельна ділянка площею 0,1189 га, розташована по вул. Миру, 25 в смт. Підволочиську Тернопільської області, кадастровий номер земельної ділянки : 6124 6551 0002 0030 011, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, підтверджується договором купівлі продажу серії ВЕА № 877511 від 09 серпня 2006 року, та державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 466701 виданим 16 жовтня 2006 року Підволочиською селищною радою на імя ОСОБА_4;

-земельна ділянка площею 0,1000 га, що розташована в с. Просівцях Підволочиського району Тернопільської області, кадастровий номер 6124 6807 0005 0010 016, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, підтверджується договором купівлі продажу серії ВЕХ 360891 від 19 вересня 2007 року та державним актом на право власності серії ЯД №216950 виданим 29 жовтня 2007 року Підволочиською селищною радою на імя ОСОБА_4

Вказані обєкти нерухомого майна подружжя придбало за час шлюбу за спільні кошти та в інтересах сімї.

62). Крім того суд вважає, що до обєктів спільної сумісної власності подружжя належить також віднести будівельні матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва індивідуального одноквартирного житлового будинку в с. Просівцях Підволочиського району Тернопільської області, а саме житловий будинок під літерою «А» площею 55.7 кв.м., (фундамент-камінь бутовий, стіни ? камінь, ? цегла, покрівля залізо оцинковане), тераси «а» площею 26,1 кв.м. (фундамент камінь, стіни металеві й деревяні стійки, покрівля залізо оцинковане), сходів «сх» площею 1.8 м.кв. (камяні, оцементовані), огорожі «№1» площею 150.0 м.кв. (блоки бетонні на фундаменті з бутового каменю), криниця «№2» площею 6.0 м.п. (трубчаста), ворота «№3» площею 2.8 м.кв (сортове залізо), тобто ідеальна його частка.

63). Вказане підтверджується паспортом на забудову садиби в сільських населених пунктах, замовником якого виступив відповідач ОСОБА_4, технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду, виданим Бюро технічної інвентаризації 19 лютого 2018 року на імя замовника ОСОБА_3 із поверховим планом, експлікацією, а також характеристикою будинку та споруд, а також логічними та послідовними показами свідка ОСОБА_9, котрий ствердив, що під час спільного проживання сторін по справі ним особисто за кошти, які він отримав при виході на пенсію, придбано пять залізобетонних панелей, камінь, щебінь, 30 туй (15 висотою 1.2 м, 15 60 см.)., а також домовлявся за інші та необхідні для будівництва матеріали. Усі придбані ним речі були в інтересах сімї, а в загальному майно куплялось за кошти отримані у кредит, його кошти, кошти матері відповідача та спільні кошти подружжя. Крім того сторонами не оспорювався той факт, що вказаний будинок фактично збудований і готовий для проживання у ньому, проте не введений у експлуатацію.

64). Відповідно до вимог ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна), особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва.

65). Отже новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, обєкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обовязки, тому такий обєкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю із дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу.

66). Разом із тим, як вбачається із заявлених позовних вимог позивача ОСОБА_3, остання просить визнати за нею право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва індивідуального одноквартирного будинку у с. Просівцях Підволочиського району Тернопільської області, а саме житловий будинок під літерою «А» площею 55.7 кв.м., (фундамент-камінь бутовий, стіни ? камінь, ? цегла, покрівля залізо оцинковане), тераси «а» площею 26,1 кв.м. (фундамент камінь, стіни металеві й деревяні стійки, покрівля залізо оцинковане), сходів «сх» площею 1.8 м.кв. (камяні, оцементовані), огорожі «№1» площею 150.0 м.кв. (блоки бетонні на фундаменті з бутового каменю), криниця «№2» площею 6.0 м.п. (трубчаста), ворота «№3» площею 2.8 м.кв (сортове залізо), тобто позивач просить визнати за нею фактично право власності на ? частку ідеальної долі спірного житлового будинку.

67). На думку суду, не виходячи за межі заявлених позовних вимог, вважає за доцільне визнати за позивачем ОСОБА_3 право власності на ? частку ідеальної долі індивідуального одноквартирного житлового будинку у с. Просівцях Підволочиського району Тернопільської області, так як даний обєкт нерухомого майна збудований за спільні кошти, під час шлюбних відносин, в інтересах сімї, фактично завершений будівництвом і готовий до проживання у ньому, проте не зданий в експлуатацію. Визнання за позивачем права власності на ідеальну долю індивідуального одноквартирного житлового будинку у с. Просівцях Підволочиського району Тернопільської області в майбутньому дасть змогу сторонам провести його реальний поділ або вирішити питання можливої компенсації та уникне можливих додаткових позовів, буде вірним, справедливим і не суперечитиме як національному законодавству так і судовій практиці.

68). Аналогічна позиція викладена у постанові ВС України від 23 січня 2018 року у справі № 352/2640/14-ц.

69). Що стосується іншого нерухомого майна та земельних ділянок, котрі встановлені судом як обєкти спільної сумісної власності позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_4 то суд враховує наступне :

70). Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України до особи, яка набула права власності на житловий будинок, будівлю, або споруду (крім багатоквартирного), переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі і на умовах встановлених для попереднього власника, землекористувача.

71). Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, та у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

72). У відповідності до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, та у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом, і в такому разі право спільної сумісної власності на нього припиняється.

73). Відповідно до ч.1 ст. 71 СК України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом, при цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

74). Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

75). В судовому засіданні встановлено, що вказані обєкти нерухомого майна, що встановлені судом як обєкти спільної сумісної власності подружжя було набуто за час шлюбу за спільні кошти, виключно в інтересах сімї та спільної працею подружжя.

76). Аналізуючи вказані обставини суд вважає, що права позивача ОСОБА_3 щодо майна, котре є спільною сумісною власністю подружжя є порушеним і позивач позбавлений можливості здійснити будь-які дії щодо нього, що перешкоджає йому реалізувати своє право на поділ набутого за час шлюбу зазначеного майна.

77). Таким чином при встановлених у судовому засіданні обставинах та наданих доказах, суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_3 є підставними та підлягають до часткового задоволення, шляхом визнання за нею права власності на ? частку від 3/25 часток у праві власності на нежиле приміщення, що знаходиться за адресою : Хмельницька область, м. Волочиськ, вул. Слави, буд.5; ? частку гаража, що знаходиться за адресою: Тернопільська область Підволочиський район, смт. Підволочиськ, вул.. Б.Хмельницького, 3к; ? частку земельної ділянки площею 0,0055 га, що розташована по вул. Б.Хмельницького, 3к, в смт. Підволочиську Тернопільської області, кадастровий номер земельної ділянки : 6124 6551 0002 0030 850, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва; ? частку земельної ділянки площею 0, 1189га, розташованої по вул.. Миру, 25 в смт. Підволочиську Тернопільської області, кадастровий номер земельної ділянки : 6124 6551 0002 0030 011, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. ? частку земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованої в с. Просівці Підволочиського району Тернопільської області, кадастровий номер земельної ділянки 6124 6807 0005 0010 016, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, ? частку ідеальної долі незавершеного будівництвом індивідуального одноквартирного житлового будинку зазначеного під літерою «А», площею 55,7 кв. м. тераси під літерою «А», площею 26,1 м.кв., сходів «сх» площею 1, 8 м.кв., огорожі «№1» площею 150 м. кв., криниці «№2», площею 6,0 м.кв., ворота «№3», площею 2,8 м.кв. в с. Просівці Підволочиського району Тернопільської області,

78). При цьому суд не бере до уваги пояснення відповідача ОСОБА_4, що вказані обєкти нерухомого майна придбані ним за особисті кошти, оскільки такі посилання не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, спростовані дослідженими та проаналізованими письмовими доказами, показами свідків, а також поясненнями самого відповідача, який ствердив, що вказані обєкти нерухомого майна були придбані в інтересах сімї.

79). Разом із тим, відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо визнання права власності за позивачем ОСОБА_3 на ? частку транспортного засоби JEEP GRAND CHEROKEE, 2004 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, ? частку транспортного засобу WOLKSVAGEN TRANSPORTER T 4 , реєстраційний номер НОМЕР_2, грошові кошти в розмірі в розмірі 4160000 дол. США, ? частку домоволодіння по вул. Сонячній, 20 у смт. Підволочиську Тернопільської області, ? частку земельної ділянки площею 0,1174 га для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд, а також ? частку земельної ділянки площею 0,0045 га, розташованої по вул. Б.Хмельницького3,л у смт. Підволочиську Тернопільської області, що призначена для будівництва індивідуальних гаражів, суд виходив із наступних міркувань :

80). Судом встановлено, що 12 серпня 2003 року ОСОБА_7 подарувала згідно договору-дарування відповідачу ОСОБА_4 земельну ділянку, площею 0,1174 га, по вул. Сонячній, 20 у смт. Підволочиську Тернопільської області. На вказаній земельній ділянці знаходився незавершений будівництвом житловий будинок (коробка). Впродовж 2003-2005 років відповідач ОСОБА_4 виготовляв технічну документацію, проводив внутрішньо-оздоблювальні ремонти, проводив газифікацію, електромережу. На час одруження у 2005 році будинок був готовий до експлуатації та проживання у ньому. Вказане підтверджується як проаналізованими у судовому засіданні письмовими матеріалами, так і показами свідків ОСОБА_18, ОСОБА_13, ОСОБА_22, ОСОБА_14, ОСОБА_15 ОСОБА_10, котрі ствердили, що являються сусідами відповідача по справі ОСОБА_4 і останній у 2003 році придбав земельну ділянку разом із незавершеним будівництвом будинку (коробкою) і до моменту одруження провів усі внутрішньо-господарські роботи, встановив меблі та сантехніку, провів газ та світло, тобто будинок був повністю готовий для проживання у ньому.

81). Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

82). Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

83). Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

84). Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками, як час набуття майна та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

85). Норму статті 60 СК України застосовано правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам.

86). Таким чином, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися обєктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

87). Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до обєктів права спільної сумісної власності подружжя.

88). В даному випадку спірне будинковолодіння по вул.. Сонячній, 20 у смт. Підволочиську Тернопільської області, хоч і набуло юридичного статусу уже після реєстрації шлюбу, однак збудоване та готове до експлуатації ще до шлюбу і за особисті кошти відповідача по справі ОСОБА_5, також як і придбана ним до шлюбу земельна ділянка площею 0,1174 га для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд по вул.. Сонячній, 20 у смт. Підволочиську Тернопільської області, що підтверджується належними та допустимими доказами та встановленими в судовому засіданні обставинами, а тому вказаний обєкт нерухомого майна є його особистою власністю і не може підлягати поділу як спільна сумісна власність подружжя.

89). Аналогічна правова позиція і викладена у постановах ВС України у справах № 6-399цс17 та № 6-1568цс16.

90). При цьому суд не бере до уваги пояснення позивача по справі ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_9 про те, що після шлюбу ним у спірному будинковолодінні проводились штукатурні роботи, оздоблювався благоустрій, перекривався дах будинку, внаслідок чого його вартість значно зросла, що є підставою для визнання за позивачем права власності на ? його частку, оскільки вказані обставини не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Стороною не надано суду на підтвердження вищевикладеного будь-яких належних та допустимих доказів. Крім того, позивач не ставила вимоги щодо можливої компенсації вартості проведених нею та її батьком робіт. За таких обставин у суду не було можливості чітко встановити, які саме роботи ними були виконані, не надано письмових підтверджуючих доказів вартості таких робіт, на пропозицію суду позивач відмовилась від проведення відповідної експертизи, а відтак і не вдалось встановити, що через проведені роботи вартість будинку істотно зросла у своїй ціні, щоб давала право вимоги позивачу і підстави суду визначити дане майно спільною сумісною власністю подружжя та відповідно його частку.

91). Що стосується відмови позивачу ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на ? частку земельної ділянки площею 0,0045 га, розташованої по вул. Б.Хмельницького 3, л в смт. Підволочиську Тернопільської області, цільове призначення земельної ділянки для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, то суд виходив із наступного :

92). Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_30 ( пожертвувач ) передала, а ОСОБА_4 (обдарований) 02 жовтня 2014 року прийняв у пожертву земельну ділянку площею 0,0045 га, кадастровий номер : :02:003:0972, розташовану по вул. Б.Хмельницького, 3л Підволочиського району Тернопільської області.

93). Згідно вимог ст. 729 ЦК України пожертвою є дарування нерухомих та рухомих речей, зокрема грошей та цінних паперів. Договір про пожертву вважається укладеним з моменту прийняття пожертви. До договору про пожертву застосовуються положення про договір дарування, якщо інше не встановлене законом.

94). Таким чином, аналізуючи вказану норму закону можна дійти висновку, що договір про пожертву є різновидом договору дарування із такими самими правовими наслідками як і договір дарування.

95). Як уже зазначалось вище, згідно ч.1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

96). Таким чином земельна ділянка по вул. Б.Хмельницького, 3л Підволочиського району Тернопільської області, котра набута відповідачем хоч і під час шлюбу, проте на підставі договору про пожертву, не може бути обєктом права спільної сумісної власності майна подружжя. Крім того судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 не зверталась до суду із позовом про визнання даного договору нікчемний чи недійсним.

97). Що стосується позовних вимог щодо визнання права власності на транспортні засоби ? частку автомобіля JEEP GRAND CHEROKEE, 2004 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, ? частку транспортного засобу WOLKSVAGEN TRANSPORTER T 4 , реєстраційний номер НОМЕР_2, то суд вважає, що в задоволенні даних вимог слід відмовити, виходячи із наступних міркувань :

98). Як убачається із дослідженої в судовому засіданні довідки МВС регіонального сервісного центру в Тернопільській області від 13 березня 2018 року за № 31/19-Ф-17 а.з. вбачається, що згідно інформації, котра наявна у Єдиному державному реєстрі МВС та регіональній базі РСЦ МВС в Тернопільській області, автомобільGRAND CHEROKEE, 2004 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, 11 листопада 2017 року перереєстрований на нового власника, автомобіль WOLKSVAGEN TRANSPORTER T 4 , реєстраційний номер НОМЕР_2, 06 січня 2018 року перереєстрований на нового власника.

99). Таким чином судом було встановлено, що вищевказані транспортні засоби вибули із його власності до іншого власника, який являється добросовісним набувачем.

100). Відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб що визначений законом.

101). Відповідно до вимог ст.. 15 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у випадках передбачених ЦПК.

102). Згідно заявлених позовних вимог, позивач просила визнати за нею право власності по ? частці на транспортні засоби, які не являються на час розгляду справи спільною сумісною власністю відповідача ОСОБА_4 Разом з тим позивачем та його представником не ставилось питання про проведення експертиз з метою визначення вартості вказаних транспортних засобів та можливого стягнення половини суми грошової компенсації у випадку доведення факту, що вказані транспортні засоби були набуті подружжям за час шлюбу, за спільні кошти і відчужені новому власнику без згоди самого позивача, а тому на думку суду обраний спосіб захисту шляхом визнання за позивачем права власності на ? частку автомобілів, які відчужені, є невірним, а відтак у задоволенні даної вимоги слід відмовити.

103). Також суд вважає, що слід відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення із відповідача ОСОБА_4 в користь позивача ОСОБА_3 грошових коштів в розмірі 41600,00 дол США, що становить ? їх частку, оскільки дані вимоги є безпідставними та непідтвердженими жодними належними та допустимими доказами, зокрема в матеріалах справи відсутні докази щодо знаходження даних грошових коштів на банківських рахунках чи в наявності у відповідача ОСОБА_4, що вони набуті саме за час шлюбу і не являються його особистими коштами, які зароблені ним ще до шлюбних відносин, докази котрі б підтверджували факт існування в дійсності у відповідача ОСОБА_4 грошових коштів і являються їх спільним майном.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

104). У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

105). За вказаних обставин з відповідача по справі слід стягнути сплачений та документально підтверджений позивачем судовий збір в розмірі 8 000 грн та витрати на правничу допомогу в розмір 10 000 грн.

На підставі наведеного, та керуючись ст. ст. 13, 141, 247, 263-265, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.. ст. 57, 60, 61, 65, 33, 377 ЦК України, ст..ст. 125, 126 ЗК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки смт. Підволочиськ провулок Козацький, 14/6, Підволочиського району Тернопільської області, інд.номер НОМЕР_3 до ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 інд. номер НОМЕР_4 - задовольнити частково.

В порядку поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, визнати за ОСОБА_3 право власності на :

-? частку від 3/25 часток у праві власності на нежиле приміщення, що знаходиться за адресою : Хмельницька область, м. Волочиськ, вул. Слави, буд.5;

-? частку гаража, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Підволочиський район, смт. Підволочиськ, вул.. Б.Хмельницького, 3к;

-? частку земельної ділянки площею 0,0055 га, що розташована по вул. Б.Хмельницького, 3к, в смт. Підволочиську Тернопільської області, кадастровий номер земельної ділянки : 6124 6551 0002 0030 850.., цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва;

-? частку земельної ділянки площею 0, 1189га, розташованої по вул.. Миру, 25 в смт. Підволочиську Тернопільської області, кадастровий номер земельної ділянки : 6124 6551 0002 0030 011, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

-? частку земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованої в с. Просівці Підволочиського району Тернопільської області, кадастровий номер земельної ділянки 6124 6807 0005 0010 016, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства;

-? частку ідеальної долі незавершеного будівництвом індивідуального одноквартирного житлового будинку зазначеного під літерою «А», площею 55,7 кв. м. тераси під літерою «А», площею 26,1 м.кв., сходів «сх» площею 1, 8 м.кв., огорожі «№1» площею 150 м. кв., криниці «№2», площею 6,0 м.кв., ворота «№3», площею 2,8 м.кв. в с. Просівці Підволочиського району Тернопільської області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за недоведеністю.

Стягнути з відповідача по справі ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 8 000 грн. та витрати на правничу допомогу в розмір 10 000 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - підпис

копія вірна:

Суддя Н.Б.Сташків