Справа № 369/5443/18
Провадження №2/369/2527/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Головатюк В.В.,

представника позивача: ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача про зміну предмету позову та збільшення розміру позовних вимог у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про стягнення заборгованості та пені по аліментам, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про стягнення заборгованості та пені по аліментам. Відповідно до позовної заяви позивач просила стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача 47 078, 35 грн. із яких: 36 108, 95 грн. заборгованості по аліментах та 10 969, 40 грн. неустойки (пені) за порушення терміну сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 06.03.2012 року по 02.05.2018 року.

18.09.2018 року через канцелярію суду позивачем було подано заяву про зміну предмету позову та збільшення розміру позовних вимог. Відповідно до якої просить стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 заборгованість по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_5 в розмірі 33 193 грн. 00 коп. заборгованості по сплаті аліментів; стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з березня місця 2012 року по 31 грудня 2018 року в розмірі 66 386 грн. 00 коп.; стягнути з відповідача понесені додаткові витрати на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 12 969 грн. 07 коп.; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на тримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, періодично щомісяця в розмірі 700 (сімсот) грн.. 00 коп., починаючи з 01 жовтня 2018 року до 01 червня 2019 року; збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати з ОСОБА_4 на Користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 1 994 грн. 00 коп., але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з моменту предявлення до суду позовної заяви.

Під час судового засідання представник позивача ОСОБА_1 просив прийняти до розгляду вказану заяву.

Відповідач ОСОБА_4 заперечував щодо прийняття до розгляду заяви про збільшення позовних вимог.

Згідно з поданою заявою про зміну предмету позову та збільшення розміру позовних вимог, позивач ОСОБА_3 заявляє нові вимоги: стягнути понесені додаткові витрати та в подальшому стягувати щомісячно додаткові витрати, а також збільшити розмір аліментів.

Відповідно до ст.49 ЦПК України, крім прав та обовязків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Із змісту вищезазначеної статті вбачається, що права на збільшення обсягу позовних вимог (їх кількості) позивач у цивільному процесі не має.

Таке право позивача реалізується шляхом подачі до суду позовної заяви з іншими вимогами у загальному порядку, з подальшим ініціюванням розгляду питання щодо обєднання позовів в порядку ст.188 ЦПК України.

За таких обставин у суду відсутні підстави для прийняття до розгляду нових вимог позивача про стягнення понесених додаткових витрат, про стягнення щомісячно додаткових витрат, а також про збільшення розміру аліментів, тому і відсутні підстави для розгляду вказаних вимог, оскільки такі вимоги є новими і раніше позивачем не заявлялись.

Вимоги про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та стягнення пені у збільшеному розміру за своїм змістом відповідають позовним вимогам, вже заявленим позивачем у даному провадженні.

Відповідно п. 2 ч. 2 та ч. 3ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п'ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Так,ЦПК України передбачає право позивача змінити або предмет позову, або підстави позову, проте одночасна зміна предмета позову та підстав позову прямо забороняється. Зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Тому в разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, а це за своєю суттю - уже новий позов. Саме у зв'язку із цим законодавцем закріплено альтернативну зміну предмета або підстав позову.

Згідно із нормами цивільного процесуального права, предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої суд має ухвалити рішення. Вказана дефініція дає правильне розуміння того, що позивач, звертаючись до суду, має матеріально-правову заінтересованість захистити своє право.

Під підставами позову розуміють обставини, якими позивач обґрунтовує свою вимогу, а також факти, що підтверджують ці обставини. Такими обставинами можуть бути лише юридичні факти, тобто факти, які зумовлюють певні правові наслідки : виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Тому до підстав позову не можуть входити обставини, які виступають доказами в справі. З ними закон не пов'язує виникнення, зміну або припинення прав чи обов'язків. Вони лише підтверджують наявність або відсутність юридичних фактів, які входять у підставу позову.

Варто зазначити, що підставою позову не може вважатись посилання позивача на певні норми матеріального права. Пленум Верховного Суду України в п. 9Постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12 червня 2009 року за № 5зазначив, що оскільки підставою позову є фактичні обставини, наведені в позовній заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним під час вирішення судом питання про те, яким законом необхідно керуватись під час вирішення спору.

Крім того, поряд із предметом і підставою позову виділяють окремий елемент позову - його зміст.

Під змістом позову розуміють вид (спосіб) судового захисту, що прямо передбачається законом (наприклад,ст. 16 Цивільного кодексу України), з яким позивач звертається до суду. Законодавець у ч. 1ст. 16 Цивільного кодексу України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права й інтересу, а в ч. 2ст.16ЦК України наведене орієнтовний перелік способів здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом.

Таким чином, предмет позову - це те, що конкретно вимагає позивач; підстава позову - те, чим позивач обґрунтовує свої вимоги; зміст позову - це спосіб захисту порушеного права.

Таке ж розуміння елементів позову закріплюється на рівні судової практики, зокрема у п.9Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12 червня 2009 року за № 5.

Зі змісту заяви позивача поданої до суду вбачається, що позивач разом із збільшенням заявлених раніше позовних вимог одночасно змінює предмет і підставу позову, що в силу вимог ст. 49 ЦПК України, законодавством не передбачено.

Зважаючи на вказане, суд приходить висновку, що подана позивачем заява про зміну предмету та підстави позову за своєю суттю є предявленням нового позову.

За таких обставин, заява позивача про зміну предмету позову в частині вимог позивача про стягнення понесених додаткових витрат, стягнення щомісячно додаткових витрат а також про збільшення розміру аліментів підлягає поверненню позивачу без розгляду.

З наведеного, суд приходить до висновку про необхідність прийняти до розгляду заяву ОСОБА_3 в частині збільшення позовних вимог про стягнення заборгованості по аліментам та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.49, 182, 183, 188, 258-260, 352-354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Прийняти до розгляду заяву ОСОБА_3 про зміну предмету позову та збільшення розміру позовних вимог в частині збільшення розміру заборгованості по сплаті аліментів та стягнення неустойки Пені) за прострочення сплати аліментів.

Відмовити у прийнятті та повернути заяву ОСОБА_3 про зміну предмету позову та збільшення розміру позовних вимог в частині решти вимог заяви.

Розяснити позивачу процесуальне право на звернення до суду з новим позовом в загальному порядку згідно положень ст. 175-177 ЦПК України.

Ухвала суду є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Н.С. Пінкевич