Справа № 587/2253/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., при секретарі Токаревій В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Мрія-СК», третя особа: Комунальне підприємство «Реєстраційно-інвентаризаційна служба» Вязівської сільської ради Охтирського району Сумської області про визнання додаткової угоди недійсною та скасування запису про державну реєстрацію,
В С Т А Н О В И В :
Представник позивача в судове засідання не зявився, в своїй заяві просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав.
Представник відповідачів в судове засідання не з»явився, в своїй заяві просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги не визнав, зазначаючи, що 26 листопада 2007 року між ОСОБА_2 та ФГ «Мрія-СК» було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 1,753 га. Вказаний договір був укладений на 10 років. В 2017 році, після оформлення спадкових прав на майно померлої ОСОБА_2, до господарства з копіями всіх необхідних документів на право на спадщину та паспортом звернувся ОСОБА_1 01 листопада 2017 року з спадкоємцем було підписано додаткову угоду. Оскаржувана додаткова угода вже є укладеною майже рік. Підстав вважати, що підпис на ній було вчинено не тією особою у господарства не було. всі договори підписуються завжди особисто орендодавцями. дізнатись про те, хто саме є спадкоємцем, в господарстві могли лише отримавши документи від спадкоємця, бо судячи з свідоцтва про право на спадщину позивач є спадкоємцем не першого ступеня споріднення. З огляду на викладене, просили відмовити в задоволенні позову.
Представник Комунального підприємства «Реєстраційно-інвентаризаційна служба» В»язівської сільської ради Охтирського району Сумської області в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду були повідомлені належним чином.
Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Право власності позивача на вказану земельну ділянку підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 ( арк.с.11)
26 листопада 2007 року між ОСОБА_2М.(спадкодавцем) та ФГ «Мрія-СК» був укладений договір оренди землі відповідно до якого ОСОБА_2 надала, а ФГ «Мрія-СК» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,7528 га на території Токарівської сільської ради Сумського району Сумської області.( арк.с.12)
Пунктом 8 договору передбачено, що строк дії договору становить 10 років.
При зверненні до реєстратора речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, позивачу стало відомо, що право оренди земельної ділянки площею 1,7528 га поновлено з ФГ «Мрія-СК» ще 10 років згідно Додаткової угоди №1 від 01.11.2017 року про поновлення договору оренди землі від 26.11.2007 року( арк.с.13)
Як вбачається з Додаткової угоди №1 від 01.11.2017 року про поновлення договору оренди землі від 26.11.2007 року вона була укладена між ОСОБА_1 та ФГ «Мрія-СК» ( арк.с.13)
Згідно ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Враховуючи відсутність підпису позивача в оскаржуваній додатковій угоді №1, можна зробити висновок про недосягнення сторонами при укладенні додаткової угоди №1 згоди щодо всіх істотних умов, передбачених ст. 15 Закону України "Про оренду землі", які є обов'язковими для цього виду договорів.
За загальним правилом, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (ч. 2 ст. 207 ЦК України).
Згідно з частинами 1, 3 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5-6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Таким чином, додаткова угода №1 від 01.11.2017 року про поновлення договору оренди землі від 26.11.2007 року, укладена особою, що не мала відповідних повноважень на його підписання та має бути визнана судом недійсною.
Що ж стосується вимог позивача в частині скасування державної реєстрації додаткової угоди №1 від 01.11.2017 року про поновлення договору оренди землі від 26.11.2007 року, яку необхідно визнати недійсною, то в цій частині суд не вбачає підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно вимог до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
У відповідності до приписів п.п. 1 та 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації та рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Отже, зі змісту вищезазначених положень законодавства вбачається, що записи до державного реєстру вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень. Записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними.
Таким чином, рішення суду про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі є самостійною підставою для скасування запису про державну реєстрацію додаткової угоди до договору оренди землі та при отриманні державним реєстратором відповідного рішення суду, що набрало законної сили, він зобов'язаний скасувати відповідний запис про державну реєстрацію прав, а в разі відмови скасування такого запису заінтересовані особи не позбавлені права звернутися до суду з відповідними вимогами зобов*язального характеру, зокрема, з вимогою про скасування рішення про державну реєстрацію додаткової угоди до права оренди земельної ділянки.
За таких обставин вимоги позивача про скасування державної реєстрації додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 01 листопада 2017 року заявлені передчасно і є такими, що не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 203, 215 ЦК України, суд
В іншій частині позову відмовити за безпідставністю позовних вимог.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя