Справа № 462/116/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді - Гедз Б.М.

з участю секретаря - Рущак Т.О.

представника позивача - Стефанишин Л.І.

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ВАТ «Фольксбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Позивач ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №КF 45228 від 24.10.2007 року в розмірі 41146, 24 грн. та 1600,00 грн. судового збору. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 24.10.2007 року між ВАТ «Фольксбанк» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №КF 45228, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у вигляді грошових коштів в іноземній валюті у розмірі 15150,00 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором (рівними платежами щомісячно), з кінцевим терміном погашення не пізніше 24.10.2012 року, з процентною ставкою 10,99%. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами кредитного договору. Проте, відповідач не виконала свої зобов'язання за кредитним договором, припинила вносити щомісячні платежі, внаслідок чого станом на 19.12.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 41146,24 грн., з яких: основний борг - 39372,69 грн.; заборгованість по штрафних санкціях (пені) - 1773,55 грн. Крім того, 23.02.2012 року ПАТ «Фольксбанк» та ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» уклали договір про відступлення права вимоги № 23/02-12, відповідно до якого позивач набув статус кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ВАТ «Фольксбанк», в тому числі і до відповідача ОСОБА_3 Після укладення договору відступлення позивачем здійснено ряд заходів щодо врегулювання спору у досудовому порядку, проте, відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, тому просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 22.01.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а ухвалою від 25.04.2018 року - в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 30.05.2018 року постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ВАТ «Фольксбанк».

08.02.2018 року від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, до якого долучено докази його направлення іншим учасникам справи. У відзиві відповідач просить у задоволенні позову відмовити, покликаючись на те, що дійсно 24.10.2008 року між ВАТ «Електрон Банк» та нею було укладено договір №КF 45228, відповідно до якого їй було надано кредит в розмірі 15150 доларів США, для придбання автомобіля марки «CHERY А21 ELARA». Згідно договору, позичальник зобов'язувалася повернути банку основну суму кредиту частинами відповідно до графіку платежів, в додатку №1 до кредитного договору, сплатити проценти, з кінцевим строком погашення не пізніше 24.10.2012 року. Крім того, для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором було укладено договір застави. Вказує, що останній платіж за вказаним кредитним договором здійснювала в 2010 році та коли зрозуміла, що виплачувати даний кредит не зможе, добровільно передала банку придбаний автомобіль марки «CHERY», після чого банк її запевнив, що кредит погашено. Також, з договору вбачається, що строк виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню у строк до 24.10.2012 року, а позивач звернувся до суду із позовом лише 10.01.2018 року, тобто із пропуском строку позовної давності. Враховуючи наведене просить в позові відмовити та застосувати до вимог позовну давність,

29.05.2018 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що аргументи, наведені відповідачем у відзиві є безпідставними та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за невиконання зобов'язання за Кредитним договором. Крім того, відповідач неправомірно посилається на пропуск строку позовної давності, оскільки згідно п.7 кредитного договору такий діє до повного виконання зобов'язань, а згідно розрахунку станом на 19.03.2018 року у відповідача наявна заборгованість, зобов'язання перед позивачем не виконані, тому просить позов задовольнитив повному обсязі.

Представник позивача Стефанишин Л.І. позов підтримала у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві. Позов просить задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та застосувати позовну давність, при цьому, підтримує письмові заперечення відповідача викладені у відзиві.

Третя особа ПАТ «ВіЕс Банк» (правонаступник ВАТ «Фольксбанк») в судове засідання не направило свого повноважного представника, хоча належним чином повідомлялися про місце, день та час такого, при цьому, від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с. 91).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини.

Із змісту ст. 627 ЦК України вбачається, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 24.10.2008 року між ВАТ «Електрон Банк» (правонаступником якого є ВіЕс Банк) та ОСОБА_3 було укладено договір № КF 45228, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у вигляді грошових коштів в іноземній валюті у розмірі 15150,00 доларів США для придбання автомобіля «CHERY А21 ELARA», а відповідач зобов'язався повернути основну суму кредиту частинами відповідно до графіку платежів за кредитом, що в додатку №1 та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором (рівними платежами щомісячно), кінцевий строк погашення кредиту не пізніше 24 жовтня 2012 року. Процент за користування кредитом встановлюється в розмірі 10,99% (а.с. 8-17).

Відповідно до п.2.1 кредитного договору виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором забезпечується заставою автомобіля «CHERY А21 ELARA» 2007 р.в.

Банк належно виконав умови кредитного договору, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначених умовами договору.

Також встановлено, що 23.02.2012 року ПАТ «Фольксбанк» та ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» уклали договір відступлення права вимоги №23/02-12, відповідно до умов якого позивач ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» набув статус кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ПАТ «Фольксбанк», в тому числі і до відповідача ОСОБА_3, що підтверджується Актом приймання-передачі Реєстру боржників від 23.02.2012 року (а.с. 35-36, 37).

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № КF45228 станом на 19.12.2017 року вбачається, що ОСОБА_3 має заборгованість в розмірі 41146,24 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 39372,69 грн.; штрафні санкції (пеня) - 1773,55 грн. (а.с. 18).

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України)

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник повинен повернути позикодавцеві позику (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Разом з тим, сторона відповідача просить про застосування до вказаних вимог позовної давності.

Згідно ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойкки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

У відповідності до вимог ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Наявність поважних причин, які б перешкоджали своєчасному зверненню до суду за захистом своїх прав, повинен довести позивач.

Водночас, у відповіді на відзив так і в судовому засіданні представник позивача посилається на те, що строк позовної давності ними не пропущений, оскільки згідно п.7 вказаного вище кредитного договору такий діє до повного виконання зобов'язань, а згідно розрахунку станом на 19.03.2018 року у відповідача наявна заборгованість, тому зобов'язання перед позивачем не виконані.

Разом з тим, відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання - має право заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом із нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню в межах позовної давності за кожним із платежів (постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 р. у справі № 6-116цс13).

Так, згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний повернути банку основну суму кредиту частинами відповідно до графіку платежів за кредитом, сплатити проценти за користування кредитом у строки та в порядку передбачених кредитним договором, а також сплатити можливі пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

При цьому, з листа-вимоги ВАТ «Фольксбанк» від 20.02.2009 року вбачається, що боржником ОСОБА_3 було допущено прострочену заборгованість по процентах в сумі 268, 97 доларів США, кредиту в сумі 506,00 доларів США і банком 20.11.2008 року прийнято рішення про дострокове припинення кредитування боржника. 23.02.2012 року ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідача, однак з даним позовом до суду звернулися лише 10.01.2018 року, пропустивши встановлений строк.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що строк позовної давності, в межах якого позивач повинен був звернутися до суду пропущений, тому в задоволенні позову слід відмовити.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 11, 509, 526, 610, 625, 627, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ВАТ «Фольксбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором № KF 45228 від 24.10.2007 р. відмовити за пропуском позовної давності.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 28 грудня 2018 року.

Суддя: (підпис) Б. М. Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз