БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1577/18
Провадження № 2/497/785/18
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

17.09.18 м.Болград

Суддя Болградського районного суду Одеської області Кодінцева С.В., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Болградської районної державної адміністрації Одеської області, Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права на земельну частку пай в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до суду з названим позовом та просить постановити рішення, яким:

Визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) під багаторічними насадженнями:

- в розмірі 0.15 умовних кадастрових гектарів, відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії ОД №0173815 на території Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області, яке вона фактично успадкувала після свого чоловіка ОСОБА_3;

- в розмірі 0.30 умовних кадастрових гектарів, відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії ОД №0173816 на території Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області.

Положеннями ст. 175 ЦПК України визначено вимог до позовної заяви.

Насамперед, згідно ч.1 цієї статті у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

З огляду на зміст позовної заяви ОСОБА_1 не можливо визначити предмет спору.

Не вбачається яке право позивача порушено, і чому воно підлягає захисту в судовому порядку, тобто не дотримано вимоги п.4 ч.3 цієї статті, яким визначено, що позовна заява повинна містити: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні

Позивач має зазначити обґрунтування щодо кожної своєї вимоги, однак позивач самоусунувся від дотримання цього положення ЦПК.

Усі доводи позивача мають ґрунтуватися на відповідних доказах, про які позивач має зазначати в позовній заяві відповідно на виконання вимог ч.3 п. 5 ст.175 ЦПК України, а самевиклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Пунктом 3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Позивачем вказано ціну позову: 15 765.00 гривен, проте в позовній заяві не наведено розрахунку з якого позивач виходив, визначаючи саме таку ціну позову, що позбавляє суд можливості перевірити правильність сплати судового збору.

Відповідно до ч.2 ст. 83, ч. 5 ст. 177 позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

На підставі ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії письмових доказів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх було засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством, Проте підпис позивача на всіх доданих копіях документів різний, що викликає сумніви, що ці документ були засвідчені однією і тією ж особою.

Наведені недоліки унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 185 ЦПК України для усунення недоліків позивачу слід виконати усі вимоги зазначені вище в даній ухвалі.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За викладених обставин, подана заява підлягає залишенню без руху.

Суддя, також, звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури. На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Це включає часові обмеження, фінансовий тягар, вимоги щодо форми звернення тощо.Ще у справі Trukhv. Ukraine ((dec.), no. 50966/99, 14 October 2003) Європейський суд дав оцінку застосуванню процесуальних обмежень у вигляді обовязку сплатити мито, надати копії документів у певній кількості та направити звернення до конкретного суду. Європейський суд не виявив жодних підстав вважати, що застосування згаданих процесуальних обмежень у цій конкретній справі було свавільним чи невиправданим.

Практикою ЄСПЛ визначено, що встановлені державою обмеження повинні відповідати законній меті і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються та метою, яку намагаються досягнути, щоб забезпечити дотримання п.1 ст.6 Конвенції. Така позиція ЄСПЛ закріплена і в п.37 рішення «Гуерін проти Франції» від 29.07.1998 року.

Керуючись ст. ст. 89, 95,174-175, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Болградської районної державної адміністрації Одеської області, Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права на земельну частку пай в порядку спадкування - залишити без руху.

Запропонувати позивачу ОСОБА_1 усунути недоліки у строк не пізніше 10 днів з дня отримання копії ухвали, надавши належно оформлену позовну заяву, та усі необхідні документи.

У разі невиконання вказаних вимог позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: _____________ С.В.Кодінцева