РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2386/17

15 червня 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Федас І. О.

за участі представників позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача НВП "Автопромбуд" ОСОБА_3 та представника третьої особи ОСОБА_4 міської ради ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача - ОСОБА_4 міська рада Рівненської області до Навчально-виробничого підприємства "Автопромбуд" про визнання протиправним і скасування Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 року позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_8 звернулися до суду з позовом до НВП "Автопромбуд", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача - ОСОБА_4 міська рада Рівненської області, про визнання протиправним і скасування державного акту на право постійного користування земельною ділянкою.

Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивачі зазначили, що вони є власниками земельної ділянки, яка знаходиться в межах контору земельної ділянки, яка формально, відповідно до Державного акту на право постійного користування, перебуває в постійному користуванні НВП "Автопромбуд". Вважають, що дана обставина порушує їх права як власників земельної ділянки, тому просили визнати протиправним і скасувати Державний акт на право постійного користування серії ІІ-РВ №001855 виданого ОСОБА_4 навчально-виробничому підприємству "Автопромбуд" про надання у постійне користування земельної ділянки площею 0,90 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку за адресою: м.Костопіль, вул.Коперніка,38 , Рівненської області.

Відповідач НВП "Автопромбуд" подав до суду свої заперечення проти позову та відзив на позов, в яких зазначив, що заявлені вимоги позивачів є безпідставними, надуманими, суперечать та не відповідають закону, а також їм не належить право на звернення до суду з таким позовом.

Позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, їх представники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку позивачам належить на праві власності у рівних частках земельна ділянка за адресою: вул.Коперніка,36 в м.Костопіль, яка знаходиться в межах контурів земельної ділянки площею 0,90 га, яка перебуває, згідно спірного Державного акту, в постійному користуванні відповідача. Дана спірна земельна ділянка надавалася в користування НВП «Автопромбуд» для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку за адресою: м.Костопіль, вул.Коперніка,38. Оскільки відповідач відчужив нерухоме майно багатоквартирний житловий будинок, а питання припинення права постійного користування спірною земельною ділянкою не було вирішено, дані обставини порушують права позивачів, як добросовісних власників земельної ділянки.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача ОСОБА_4 міської ради Рівненської області ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Крім того пояснив, що відповідачу земельна ділянка була надана у постійне користування виключно для закінчення незавершеного будівництва 217-квартирного будинку та його обслуговування, тому враховуючи той факт, що НВП "Автопромбуд" відчужив даний об'єкт, то припинилося право постійного користування земельною ділянкою .

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення покликаючись на підстави викладені у відзиві на позов та зазначаючи, що вимоги позивачів є безпідставними, надуманими, такими, що суперечать закону.

Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивачі по справі є співвласниками земельної ділянки, що розташована за адресою: вул.Коперніка,36 Рівненська область, Костопільський район, м.Костопіль.

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим ОСОБА_4 міською радою Рівненської області 04.07.2011 на підставі договору купівлі -продажу земельної ділянки від 22 лютого 2007 року №976, рішення ОСОБА_4 міської ради від 14 травня 2010 року №904 та від 13 грудня 2010 року №31 ОСОБА_8 на праві власності, належить земельна ділянка площею 0,0250 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд за адресою: Рівненська область, Костопільський район, м.Костопіль, вул.Коперніка, буд.36.

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим ОСОБА_4 міською радою Рівненської області 04.07.2011 на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки від 22 лютого 2007 року №976, рішення ОСОБА_4 міської ради від 14 травня 2010 року №904 та від 13 грудня 2010 року №31 ОСОБА_6 на праві власності, належить земельна ділянка площею 0,0250 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд за адресою: Рівненська область, Костопільський район, м.Костопіль, вул.Коперніка, буд.36.

Дана земельна ділянка розташована в межах земельної ділянки розміром 0.90 га, яка була надана, відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-РВ № 001855, зареєстрованого за №280 від 30.05.2001 р., в постійне користування НВП "Автопромбуд" для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку за адресою: м.Костопіль, вул.Коперніка,38.

Дана обставина визнана всіма учасниками справи, і відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, не підлягає доказуванню.

Однак суд рахує, що в діях позивачів, як набувачів майна не вбачається недобросовісний характер. Тобто, матеріали справи не дають підстав для висновку про те, що набуваючи майнових прав на земельну ділянку, на момент укладання договору купівлі-продажу від 22.02.2007 року, позивачам було відомо про існування спірного Державного акту на право постійного користування землею, або що ними було вчинено певні маніпуляції з метою отримання таких прав.

Як встановлено в судовому засіданні, 03.04.2001 року відповідачем НВП "Автопромбуд" ( на той час ОСОБА_4 НВП "Автопромбуд") було придбано об'єкт незавершеного будівництва "217-квартирний житловий будинок" за адресою: Рівненська область, м.Костопіль, вулиця Коперніка,38, що стверджується договором купівлі-продажу від 03.04.2001 року, нотаріально посвідченого та зареєстрованого в реєстрі за №1216.

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-РВ № 001855, зареєстрованого за №280 від 30.05.2001 р. для НВП Автопромбуд була надана в постійне користування земельна ділянка розміром 0.90 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку за адресою: м.Костопіль, вул.Коперніка,38.

09.11.2004 року ОСОБА_4 НВП «Автопромбуд» відчужив незавершене будівництво 217-квартирного будинку.

Відповідно до листа ОСОБА_4 міської ради від 01.06.2012 року за №757/02-08 ПНВП «Автопромбуд» було повідомлено про прийняте на земельній комісії рішення про винесення на розгляд чергової сесії ОСОБА_4 міської ради, яка відбудеться 5 липня 2012 року, питання про припинення права постійного користування вказаною земельною ділянкою.

05.07.2012 року ОСОБА_4 міською радою прийнято рішення №435 Про припинення права користування на земельну ділянку ПНВП Автопромбуд», яким припинено право постійного користування земельною ділянкою площею 0,9000 га по вул.Коперніка,38, надану рішенням виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради №440 від 24 травня 2001 року «Про надання земельної ділянки ОСОБА_4 НВП «Автопромбуд» для закінчення незавершеного будівництва 217-квартирного будинку в м.Костопіль.

Рішення ОСОБА_4 міської ради від 05.07.2012 року відповідачем не оскаржувалось. НВП "Автопромбуд" не вчиняв будь-яких дій спрямованих на користування земельною ділянкою площею 0,90 га по вул.Коперніка,38, що була надана для закінчення незавершеного будівництва 217-квартирного будинку.

Дані обставини свідчать про те, що позивач втратив інтерес до спірної земельної ділянки. Доказів на підтвердження протилежного, суду не надано.

За вказаних обставин, суд вважає, що право постійного користування земельною ділянкою відповідача носить формальний характер.

Позивачі просили захистити їх право, як власників земельної ділянки, шляхом визнання Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою протиправним і скасування його.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зважаючи на конкретні обставини даної справи суд доходить висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами охоплюються також і змістом статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини , яка, як і практика Європейського Суду з прав людини застосовуються як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV).

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод викладено, що «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті грунтуються на нормах Конституції, які закріплюють обовязок держави забезпечувати захист прав усіх субєктів права власності і господарювання (ст.13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (ч.1 ст.55).

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Згідно зі ст.152 ЗК держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. ОСОБА_1 земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

г) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Як розяснив Пленум ВС в абз.2 п.2 постанови від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень стст.8, 124 Конституції, стст.26, 30, 8790, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143146, 149, 151, 153158, 161, 210, 212 ЗК, глав 27, 33, 34 ЦК, ст.15 ЦПК, ст.12 Господарського процесуального кодексу судам підсудні справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Отже, оскільки державний акти на право постійного користування землею є документом, що посвідчують право користування й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, повязаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Суд вважає, що відповідно до встановлених судом обставин, права позивачів, як добросовісних власників майна(земельної ділянки) порушуються, а також вони мають правові підстави для ефективного захисту своїх прав та законних інтересів, що є підставою для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.12,81,263,265 ЦПК УКраїни, ст.15,16 ЦК України ст.152 ЗК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_6, ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову - ОСОБА_4 міська рада Рівненської області до Навчально-виробничого підприємства "Автопромбуд" про визнання протиправним і скасування Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою - задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати Державний акт на право постійного користування серії ІІ-РВ №001855 виданого ОСОБА_4 навчально-виробничому підпрємству "Автопромбуд" про надання у постійне користування земельної ділянки площею 0,90 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку за адресою: м.Костопіль, вул.Коперніка,38 , Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішшення суду складено 25 червня 2018 року.

СуддяОСОБА_10