441/1230/17 2/441/84/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2018 року Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - Яворської Н.І.

за участю: секретаря судового засідання - Цап І.М.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача КЗ Городоцької ЦРЛ - Михайляк М.Й.

відповідача - ОСОБА_3, його представника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу Городоцької районної ради «Городоцька центральна районна лікарня», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я,

В С Т А Н О В И В:

Позивач у серпні 2017 року звернувся до Городоцького районного суду Львівської області з позовом до Комунального закладу Городоцької районної ради «Городоцька центральна лікарня», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я завданого лікуванням лікарем стоматологічної поліклініки ОСОБА_3

В позові позивач зазначив, що 16.03.2017 з біллю зуба звернувся в Городоцьку стоматологічну поліклініку, того ж дня лікарем стоматологом - хірургом ОСОБА_3 йому було видалено 8-й нижній зуб зліва. За результатами видалення зуба, 21.03.2017 з появою поганого самопочуття був госпіталізований з робочого місця до військово-медичного клінічного центру, при огляді лікарем стоматологом був направлений для проведення операції. 27.03.2017 йому було проведено операцію: «розкриття, санація, дренування флегмони під щелепового та крило-щелепового просторів зліва, режим, дієта, антимікробна, протизапальна десенсибілізуюча терапія, обстеження». Внаслідок проведеної операції поніс матеріальні затрати крім того пережив біль. Позов оцінив у 9550 грн. 43 коп., вважає, що такі наслідки настали внаслідок дій хірурга стоматолога ОСОБА_3, який після видалення йому зуба не призначив належного повторного медичного огляду та лікування. Просив задовольнити позов.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача КЗ «Городоцької ЦРЛ» надала до суду заперечення, в судовому засіданні підтримала мотиви викладені в запереченні. Пояснила, що проведеною перевіркою встановлено, що допомога ОСОБА_1 надавалася в повному обсязі та у відповідності записів медичної картки, ОСОБА_1 лікар ОСОБА_3 після видалення зуба призначив відповідне лікування і повторний огляд, чого хворий не дотримався, а тому просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав, суду пояснив, що ОСОБА_1 було чітко роз'яснено наслідки видалення зуба, вказано на повторний огляд та було виписано ліки, які йому необхідно було приймати після операції. Наслідком могло бути невиконання вказівки його як лікаря, до ускладнення могла призвести будь-яка інфекція. Вини своєї не вбачає, просив відмовити у позові.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просив відмовити в позові з огляду на результати експертизи, також вбачає умисне халатне ставлення самого позивача до свого здоров'я, оскільки завчасно не звернувся на повторний огляд до лікаря, з 16 по 22 березня ходив на роботу.

Суд, вислухавши сторони, їх представників, дослідивши матеріали справи, прийшов наступного.

Як вбачається з медичної картки стоматологічного хворого (а.с.26) ОСОБА_1 16.03.2017 видалено зуб, та рекомендовано ліки при болях і явитись на контрольний огляд 17.03.2017, в карточці є запис, що хворий на контрольний огляд не з'явився (а.с.27)

З виписки із медичної картки стаціонарного хворого виданої військово-медичним клінічним центром вбачається що, ОСОБА_1 направлено на стаціонар 22.03.2017 зі скаргами на біль в нижній щелепі зліва з діагнозом флегмона під щелепового, крило щелепового просторів зліва (а.с.6-9)

Позивач вважає, що відповідачами у зв'язку із неналежним наданням медичної допомоги йому було заподіяно матеріальну та моральну шкоду, яку просить стягнути з останніх.

Отже, між сторонами виникли спірні правовідносини щодо відшкодування компенсації моральної та матеріальної шкоди у зв'язку з неналежним наданням медичної допомоги медичним закладом та працівниками медичної установи, які у даному випадку регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України та відповідними постановами Пленуму Верховного Суду України, що регулюють питання відшкодування шкоди.

Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв'язок та є вина зазначеної особи у заподіянні шкоди.

При відсутності хоча б однієї з вказаних умов на відповідача не може бути покладено зобов'язання по відшкодуванню шкоди.

На це звернуто увагу у п. 5 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», згідно якого до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, наявність шкоди ще не породжує обов'язку її компенсації, так як необхідно довести наявність всіх складових цивільно-правової відповідальності, при цьому правильно визначивши суб'єкта такої відповідальності.

Так, з протоколу №9 медичної ради від 02.10.2017 вбачається, що було проведено службове розслідування щодо надання медичної допомоги лікарем - стоматологом хірургом ОСОБА_3 в ході якого встановлено, що медична допомога лікарем хворому ОСОБА_1 надавалась згідно протоколу затвердженого МОЗ України (а.с.20-24)

Висновком комісійної судово - медичної експертизи № 211 від 29.03.2018 КЗ ЛОР «Львівського обласного бюро судово-медичної експертизи» в якому детально описані причини виникнення хронічного періодонтиту, крім того у висновку вказано, що рана яка утворилась після видалення зубу стала вхідними воротами для інфекції, що було причиною виникнення флегмони, при проведенні активного антибактеріального лікування малоймовірно виникнення флегмони під щелепового та крило щелепового просторів зліва після видалення зуба (а.с.92-95)

Вказана експертиза була проведена комісійно. Згідно висновків вказаної експертизи прямих порушень з боку лікаря ОСОБА_3 комісією виявлено не було.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши викладені обставини, приймаючи до уваги недоведеність неправомірності дій лікаря хірурга ОСОБА_3, суд не знаходить передбачених законом підстав для задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. 4, 10,12, 13, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в позові до Комунального закладу Городоцької районної ради «Городоцька центральна районна лікарня», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я - відмовити за недоведеністю.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Городоцький районний суд Львівської області або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складено 09 січня 2019 року.

СуддяН. І. Яворська