Справа № 463/974/18
Провадження № 2/463/1133/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Жовніра Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Прошляк В.-А.П.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", треті особи: Личаківський відділ Державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, треті особи: Личаківський відділ Державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4. Просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 31 жовтня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за номером 24265 таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що направивши 08 жовтня 2009 року на адресу позивачки вимогу про дострокове стягнення заборгованості за Кредитним договором № 600/07-106 від 12 червня 2007 року відповідачем було змінено строк виконання зобовязань за таким договором і з цього моменту в банку виникло право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав, зокрема, із вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором чи звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Вчинення спірного виконавчого напису відбулось у 2017 році, тобто після спливу 8 років з моменту настання права вимоги для Банку, тобто таке здійснено з грубим порушенням ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Окрім того, 19.06.2010 Постійно діючим третейським судом при асоціації українських банків було ухвалено рішення, яким вирішено стягувати з позивача на користь банку заборгованість за договором кредиту в розмірі 135 558,65 грн та 1 775, 59 грн витрат повязаних з вирішенням спору Третейським судом. Було відкрито виконавче провадження №46576862, станом на сьогодні продовжується стягнення по даному виконавчому провадженню.

Вважає, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог законодавства України, внаслідок вчинення виконавчого напису було допущено подвійне стягнення, оскільки зазначена у виконавчому написі сума, включає суму боргу, яка вже стягується на підставі рішення третейського суду від 19.07.2010 і частково була погашена в рамках виконавчого провадження.

Також, зазначає, що рішенням третейського суду стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 135 558,65 грн. та 1 775, 59 грн. витрат пов`язаних з вирішенням спору третейським судом, тому відсотки повинні нараховуватись на вказану суму у гривнях. Це саме розповсюджується на пеню з врахуванням спеціальної позовної давності в 1 рік. Отже, враховуючи вищенаведене, розмір відсотків та пені за обрахований банком період з 01 лютого 2015 року по 30 жовтня 2017 року сумарно не міг скласти таку суму 35 823,20 доларів США. Дані обставини свідчать про спірність заборгованості.

Ухвалою суду від 28.02.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Окрім того, ухвалою суду від 07.03.2018 задоволено клопотання представника позивача та в порядку забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 24265 від 31 жовтня 2017 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, що перебуває на примусовому виконанні в Личаківському відділі державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області у виконавчому провадженні № 55677228 про стягнення з ОСОБА_3.

На адресу суду 20.03.2018 надійшов відзив на позову заяву. Вказану позовну заяву відповідач вважає необґрунтованою та безпідставною. Зазначає, що 12.06.2007 Пат «Укрсоцбанк» надав ОСОБА_3 кредит в сумі 16 000,00 доларів США. Відповідно зобовязання між сторонами виникло у валюті - долар США. Рішенням третейського суду від 19.06.2010 зазначена сума боргу за кредитним договором стягнута в еквіваленті національної валюти, згідно офіційного курсу НБУ, в розмірі 135 558,65 грн. Разом із тим, наявність рішення суду про стягнення боргу у гривневому еквіваленті не призводить до заміни валюти у зобовязанні. Крім цього зазначив, що згідно правової позиції ВСУ у справі за №6-887цс17 викладеної в постанові від 05.07.2017 обов`язкою умовою наявності спірності заборгованість є наявність невирішеного по суті спору щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Представник позивача 06.04.2018 подала відповідь на відзив, зазначає, що оскільки строк виконання кредитних зобовязань настав для позивача у 2010 році, то вчинення виконавчого напису нотаріуса у 2017 році, як засіб захисту цивільних прав, відбулось поза межами встановленого законом трирічного строку. Тобто, в 2014 році припинилось право банку на стягнення заборгованості у будь-який спосіб (судовий/позасудовий). Вищенаведене додатково підтверджує спірність (відсутність підстав стягнення) заборгованості, яка підлягає стягненню згідно оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса та підставність визнання його таким, що не підлягає до виконання.

У свої запереченнях на відповідь на відзив від 05.04.2018 відповідач посилається на ч.2 ст.264 ЦК України та вказує, що відбулось переривання позовної давності, оскільки позивач здійснювала погашення боргу після рішення третейського суду від 19.06.2010, а саме, останнє погашення позичальник вчинив 12.10.2017 року, відповідно була вчинена дія, що свідчить про визнання ним боргу. Таким чином, перебіг позовної давності переривався та почав відраховуватись від останнього визнання боргу 13.10.2017 року, враховуючим вище наведене просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 23.04.2018 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

20.06.2018 суд ухвалив закрити підготовче провадження по справі та призначити справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 12.12.2018 представник відповідача заявив клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи (Том 2 а.с.16), протокольною ухвалою суду дане клопотання залишено без розгляду та документи не долучались до матеріалів справи відповідно до вимог ст.83 ЦПК України, оскільки подані з порушенням строків. Представник відповідача дані документи подав через канцелярію суду, а тому такі приєднані до матеріалів справи, однак не підлягають дослідженню, як такі, що подані з порушенням строків встановлених для долучення доказів.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1, в судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення аналогічні доводам, викладеним у заявах по суті справи. Просить позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2, у судовому засіданні позов заперечив з мотивів, викладених у відзиві та запереченні на відповідь на відзив. Просить відмовити в задоволенням позову.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду належним чином був повідомлений, причини не явки не повідомив, клопотання про відкладення не подав.

Представник третьої особа Личаківського відділу Державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду належним чином був повідомлений. Подав заяву від 31.07.2018 про розгляд справи без їх участі, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що 12 червня 2007 року між ОСОБА_3 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» було укладено Кредитний договір № 600/07-106 (а.с.8-10).

Внаслідок неналежного виконання зобовязань за кредитним договором, з метою досудового врегулювання спору та на виконання п. 3.3.9 договору, банком було направлено на адресу позивачки письмові повідомлення з вимогою повернути в повному обсязі кредит із нарахованими відсотками та штрафними санкціями (вих. № 08.4-05/341 від 08.10.2009р.).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи 19 липня 2010 року Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків ухвалено рішення у справі № 721/10 за позовом Акціонерного-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту № 600/07-106 від 12 червня 2007 року, яким вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь банку 135 558, 65 грн. заборгованості та 1 755, 59 грн. витрат повязаних з вирішенням спору Третейським судом (а.с.93-95).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.10.2011 задоволено заяву ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, як боржника, про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду та видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейським судом при Асоціації українських банків від 19.07.2010 року у справі 721/10 (а.с.31-32).

Примусове виконання вказаного рішення здійснюється Личаківським відділом державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області та 18.02.2015 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 46576862 (а.с.30).

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Предявивши вимогу до позивача в Третейський суд про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, відсотків та пені, відповідач відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевого строку виконання її умов.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 09 листопада 2016 року у справі № 6-2251цс16.

Отже, право вимоги банку виникло та було реалізоване шляхом звернення в Третейський суд з заявою про дострокове стягнення заборгованості з боржника ще в 2010 р. Банк, на підставі частини другої статті 1050 ЦК України, змінив строк основного зобовязання, а тому передбачений 88 Закону України «Про нотаріат» трьохрічний строк підлягає обрахуванню від цієї дати.

Відповідач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 31 жовтня 2017 із заявою про вчинення виконавчого напису (а.с.101). І саме в цей день приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 24265, про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості, що виникла за кредитним договором № 600/07-106 від 12 червня 2007 року (а.с.100).

З приводу заперечень представника відповідача про переривання строку позовної давності слід зазначити наступне.

Згідно вимог ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Суд приходить до висновку, що строк вчинення виконавчого напису який встановлений в ст.88 ЗУ «Про нотаріат» за своєю правовою природою не є позовною давністю, оскільки відповідна дія виступає як окремий спосіб захисту цивільних прав, а позовна давність це строк у межах якого стягувач має право звернутись саме до суду за захистом своїх порушених прав.

За вказаних обставин, суд вважає безпідставними твердження представника відповідача із посиланням на ст. 264 ЦК України щодо переривання строку визначеного ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», здійсненням позивачкою погашень після рішення Постійно діючого Третейського суду від 19 липня 2010 року.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Аналізуючи сукупність зібраних по справі доказів, суд приходить до висновку, що вчинення спірного виконавчого напису відбулось після спливу строку передбаченого ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Отже, вчинення виконавчого напису 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, суперечить положенням ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» , що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на те, що обставини на які посилається позивачка знайшли своє відображення під час судового розгляду, позов підлягає задоволенню.

При цьому, задовольняючи позов, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 76-81, 141,259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

позов задоволити.

Визнати виконавчий напис вчинений 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за №24265 таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на користь ОСОБА_3 704, 80 грн ( сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) судового збору.

Дата складання повного рішення - 27.12.2018 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (імя) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_3, місце проживання: 79495, м. Львів-Винники, вул. Кільцева, 9/20, РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29,

Третя особа: Личаківський відділ Державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, місцезнаходження: 79058, м. Львів, пр. Чорновола, 39,

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (місцезнаходження: 01001, м. Київ, пр. Музейний, 10, прим.505.

Суддя: Жовнір Г.Б.