Справа № 159/2318/18 Провадження № 22-з/773/42/18 Головуючий у 1 інстанції: Наваляний Т.Д.
Категорія: 81Доповідач: Федонюк С. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

18 липня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Федонюк С.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_2 про відвід судді в цивільній справі за поданням старшого державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Фіц Миколи Мойсейовича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, стягувач - ОСОБА_4, за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_2 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 травня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 травня 2018 року подання задоволено. Надано дозвіл на примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника- Сидорука А.А та надано дозвіл безперешкодно входити учасникам виконавчих проваджень та іншим особам, що будуть залучені для проведення виконавчих дій на земельну ділянку, до житлових та інших приміщень боржника, проводити у них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

25 червня 2018 року ухвалою Апеляційного суду Волинської області відкрито апеляційне провадження у даній справі та ухвалою суду від 04 липня 2018 року її призначено до судового розгляду.

06 липня 2018 року від ОСОБА_2 надійшла заява про відвід судді Шевчук Л.Я.

Ухвалою апеляційного суду від 17 липня 2018 року заяву ОСОБА_2 про відвід судді передано для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

В цій же ухвалі суд прийшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Порядок вирішення питання заявленого відводу регулюється ст. 40 ЦПК України.

Частинами 1-3 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Автоматизованою системою документообігу суду суддю Федонюк С.Ю. визначено для розгляду питання про відвід по вказаній справі.

Вивчивши зміст заяви боржника ОСОБА_2, слід дійти висновку, що заява про відвід судді Шевчук Л.Я. не підлягає задоволенню з таких підстав.

Підстави для відводу судді передбачені ст.36 ЦПК України та за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У заяві про відвід судді Шевчук Л.Я. Сидорук А.А. зазначає, що у нього виникли сумніви в неупередженості та об'єктивності судді Шевчук Л.Я., оскільки нею відкрито апеляційне провадження за його апеляційною скаргою без попереднього залишення такої скарги без руху. На думку заявника суддя не виконала обов'язкових вимог ч. 2,6 ст. 357 ЦПК України, тобто не перевірила відповідність апеляційної скарги формі та змісту, необгрунтовано відхилила клопотання від 15.06.2018 р. щодо вирішення питання про проведення додаткових підготовчих дій згідно з вимогами ст.ст.356, 366 ЦПК України, чим позбавила апелянта можливості зазначити, в чому полягає незаконність і необґрунтованість оскаржуваної ухвали, та чим унеможливила реалізацію стороною виконання процесуальних обов'язків.

Викладені доводи щодо необ'єктивності та упередженості судді є безпідставними, необґрунтованими та надуманими, не підтверджені жодними доказами та ґрунтуються лише на особистих припущеннях ОСОБА_2.

Суддя, відкривши апеляційне провадження у даній цивільній справі, констатувала відповідність поданої апеляційної скарги вимогам ст. 356 ЦПК України, забезпечивши право особи на апеляційний перегляд судового рішення.

Виходячи з наведеного та враховуючи відсутність встановлених законом підстав для відводу судді Шевчук Л.Я., у задоволенні заяви ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 36, 40, 258, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Шевчук Лілії Ярославівни у даній цивільній справі відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя