Провадження № 2/470/196/18
Справа № 470/399/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2018 року смт. Березнегувате
Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Лусти С.А.,
за участю секретаря Дячук А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
12 червня 2018 року до Березнегуватського районного суду Миколаївської області надійшла цивільна справа за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Представник позивача ОСОБА_2 (за довіреністю № 8500-К-Н-О) в судове засідання не зявився, направив клопотання про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи у заочному порядку (а.с.24).
Відповідач в судове засідання також не зявився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, повісткою рекомендованим листом з повідомленням по місцю реєстрації проживання, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав (а.с.32).
Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України.
У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 19 листопада 2008 року на підставі заяви відповідача між закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" правонаступником якого є позивач та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу було видано платіжну картку "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" із встановленим кредитним лімітом 250,00 грн. зі сплатою 30 % річних.
Договір складається із заяви відповідача, умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами, про ознайомлення з якими свідчить підпис відповідача (а.с.8-15).
Відповідно до п.п.3.2., 3.3. Умов та правил надання банківських послуг кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і банк в будь-який момент має право збільшити його.
У відповідності до довідки про умови кредитування, при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором, більше, ніж на 120 днів, клієнт сплачує банку штраф 250 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих процентів та комісій (а.с.9).
На виконання вищевказаних умов кредитного договору банк передав відповідачу кредитну картку, однак останній не виконав взятих на себе зобовязань, не сплатив у встановлений строк суму щомісячних платежів та проценти за користування кредитом.
Відповідач суму заборгованості перед позивачем в добровільному порядку не сплачує.
Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобовязального права по кредитному договору.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 1054 зазначеного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору та не в повному обсязі розраховувався з позивачем за кредитом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, в розмірі 197,20 грн., та штраф (фіксована частина) 250,00 грн. є обґрунтованими i підлягають задоволенню.
Разом з тим, суд не погоджується з розрахунком заборгованості відповідача за відсотками, наданого позивачем.
З розрахунку позивача вбачається, що розмір заборгованості відповідача за відсотками з 28 листопада 2008 року по 30 квітня 2018 року складає 8725,58 грн. Однак, при перерахунку вказаної заборгованості, її розмір складає 547,07 грн. виходячи з наступного розрахунку: заборгованість за відсотками з 28 листопада 2008 року по 30 січня 2009 року складає 14,27 грн. (згідно розрахунку позивача), а в період з 30 січня 2009 року по 30 квітня 2018 року 532,80 грн. (197,20 грн. заборгованість за тілом кредиту х 30 % річних : 360 днів у році = 0,16 грн. відсотки за 1 день х 3330 днів).
За такого, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками в розмірі 547,07 грн. (14,27 грн. + 532,80 грн.).
Вирішуючи питання про стягнення пені суд виходить з того, що цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).
За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Така правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 21 жовтня 2015 року по цивільній справі № 6-2003цс15.
Разом з тим за довідкою про умови кредитування, у разі несвоєчасного погашення заборгованості, банк має право також нарахувати пеню. Тобто кредитним договором укладеним з відповідачем передбачено застосування пені і штрафів за одне і те саме порушення зобов'язань за кредитним договором, однак їх одночасне стягнення є неприпустимим.
За такого, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені задоволенню не підлягають.
Крім того, підлягають і частковому задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу процентна складова (5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій), а саме в розмірі 37,21 грн., оскільки заборгованість за кредитом з урахуванням розміру відсотків, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 744,27 грн.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обовязок по відшкодуванню позивачу судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд,
Позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте Березнегуватським районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення повного тексту рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони:

Позивач: публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місце знаходження: 01001, м. Київ вул. Грушевського, буд. 1Д., .

Відповідач: ОСОБА_1, місце проживання: індекс 56203, АДРЕСА_1, паспорт серії МО № 815199, виданий Великоолександрівським РВ УМВС України в Херсонській області 12.02.2000р., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Суддя С. А. Луста