ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 580/1235/17

провадження № 61-28862св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., Стрільчука В. А.

учасники справи:

стягувач - Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк»,

боржник - ОСОБА_4,

державний виконавець, рішення і бездіяльність якого оскаржується, - державний виконавець Лебединського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Матюк Яна Борисівна,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», подану його представником КононенкомДенисом Альбертовичем, на ухвалу апеляційного суду Сумської області від 3 листопада 2017 року, постановлену у складі судді Собини О. І.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») звернулося до суду зі скаргою на рішення і бездіяльність державного виконавця Лебединського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Матюк Я. Б., за участю боржника - ОСОБА_4

В обґрунтування скарги зазначило, що державний виконавець Лебединського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області МатюкЯ. Б. не вчинила всіх передбачених статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходів з примусового виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь банку кредитної заборгованості, тому прийнята нею постанова від 21 червня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу є неправомірною.

Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 31 серпня 2017 року ПАТ «Родовід Банк» у задоволенні скарги відмовлено.

Відмовляючи у задоволені скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець, встановивши, що боржник ОСОБА_4 за вказаною у виконавчому документі адресою не проживає і за результатами вижитих заходів встановити її місце перебування не вдалося, обґрунтовано повернув виконавчий лист стягувачу без виконання на підставі пункту 5 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, ПАТ «Родовід Банк» оскаржив її у апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 29 вересня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Родовід Банк» залишено без руху у зв'язку із несплатою судового збору, надано заявнику строк протягом п'яти днів з дня отримання ухвали для усунути зазначений недолік.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2017 року відмовлено ПАТ «Родовід Банк» у задоволенні клопотання про прийняття апеляційної скарги до розгляду без сплати судового збору у зв'язку із звільненням від його сплати та продовжено строк на усунення недоліків апеляційної скарги на п'ять днів з дня отримання ухвали.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 3 листопада 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Родовід Банк» визнано неподаною і повернено заявнику.

Визнаючи апеляційну скаргу неподаною і повертаючи її, суд апеляційної інстанції виходив з того, що заявник у встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги не усунув і вимогу про сплату судового збору не виконав.

У листопаді 2017 року ПАТ «Родовід Банк» звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, у якій просить ухвалу апеляційного суду Сумської області від 3 листопада 2017 року скасувати і направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що ухвала апеляційного суду постановлена з порушенням норм процесуального права.

Заявник зазначає, що провадження з виконання судових рішень є завершальною стадією судового провадження, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, тому не потребується сплата судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та за апеляційну скаргу на ухвалу суду, постановлену за наслідками розгляду такої скарги.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху та, в подальшому, визнаючи її неподаною і повертаючи, суд апеляційної інстанції виходив з того, що Закон України «Про судовий збір» не передбачає звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, постановлену за наслідками розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, тому судовий збір за подану банком апеляційну скаргу справляється на загальних підставах.

Правові засади справляння судового збору, платники, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Провадження стосовно виконання судових рішень є завершальною й невід'ємною стадією судового провадження у конкретній справі, у якій провадження за скаргою не відкривається. Оскільки за подання позовної заяви позивачем сплачено відповідний судовий збір, Закон України «Про судовий збір» не вимагає сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця.

Разом з тим, вимога щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у Законі України «Про судовий збір» викладена чітко і зрозуміло.

Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції Закону, чинній на час подання апеляційної скарги, за подання апеляційної скарги на ухвалу суду юридичною особою справлявся судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Перелік об'єктів, за які судовий збір не справляється, та пільги щодо сплати судового збору визначені у статтях 3 та 5 Закону України «Про судовий збір».

Частина друга статті 3 Закону України «Про судовий збір» не передбачає звільнення від сплати судового збору за звернення з апеляційною чи касаційною скаргою на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця; такий об'єкт справляння судового збору у зазначеній нормі відсутній.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» також не передбачено пільг зі сплати судового збору за подання апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду, державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Докази того, що ПАТ «Родовід Банк» має будь-які інші, передбачені цією статтею, пільги зі сплати судового збору, у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, у разі, якщо заявник не відноситься до категорії осіб, що мають пільги зі сплати судового збору, судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця, сплачується ним на загальних підставах.

Вказані висновки узгоджуються із висновками, висловленими Об'єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 61-10168сво18.

Відповідно до частини другої статті 297 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час постановлення оскарженої ухвали апеляційного суду, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Стаття 121 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час постановлення оскарженої ухвали апеляційного суду, передбачала, що суддя, встановивши невідповідність заяви чи скарги вимогам цього Кодексу або у разі несплати судового збору, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення скарги без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені судом, і сплатить суму судового збору, скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше скарга вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки ПАТ «Родовід Банк» не виконав вимоги ухвали суду про залишення його апеляційної скарги без руху і не сплатив судовий збір, суд апеляційної інстанції обґрунтовано повернув апеляційну скаргу заявнику на підставі статей 121, 297 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час постановлення оскарженої ухвали апеляційного суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що банк звільнений від сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця, тому не вимагається сплата судового збору і за подання апеляційної скарги, відхиляються касаційним судом, оскільки згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» збір справляється за подання апеляційної скарги на усі без винятку ухвали, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких відповідні ухвали постановлені.

За таких обставин суд касаційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана ухвала апеляційного суду постановлена з додержанням норм процесуального права, тому відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України залишає касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу апеляційного суду без змін.

Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411 ЦПК України судове рішення підлягає обов'язковому скасуванню, касаційним судом не встановлено.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», подану його представником Кононенком ДенисомАльбертовичем, залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Сумської області від 3 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко В. О. Кузнєцов В. А. Стрільчук