Провадження №6/760/913/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Кушнір С.І.

за участю секретаря Гаєвської С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мигловець Л.М. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

10.10.2018 р. до суду надійшло подання державного виконавця Солом'янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Мигловець Л.М. про примусове проникнення до житла боржника, в якому державний виконавець просить: постановити ухвалу про надання дозволу державному виконавцю Солом'янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві на примусове проникнення до житла боржника, а саме: квартири АДРЕСА_2, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) з метою опису й арешту майна боржника з подальшою його реалізацією для виконання рішення суду в примусовому порядку.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у Солом'янському РВДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 760/6609/16-ц від 21.03.2017 р., виданого Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 25800 грн., та судовий збір в розмірі 551,20 грн. Всього стягнути 26351,20 грн.

На виклики державного виконавця боржник не з'являється, від добровільного порядку виконання судового рішення ухиляється, рішення суду не виконується.

Державний виконавець посилається на те, що ним було вчинено всі необхідні дії для добровільного виконання боржником рішення суду, однак, останній не з'являється на виклики державного виконавця.

Тривале невиконання рішення суду та ігнорування законних вимог державного виконавця тягне за собою порушення строків виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва, в зв'язку з чим, державний виконавець звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2

Відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України, суд розглядає подання негайно, а ле не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця чи приватного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Судом встановлено, що на виконанні у Солом'янському РВДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві знаходиться виконавче провадження ВП № 54221699 з примусового виконання: виконавчого листа № 760/6609/16-ц, виданого 21.04.2017 р. Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 25800,00 грн., судового збору у розмірі 551,20 грн.

Так, вбачається, що 06.07.2017 р. державним виконавцем Солом'янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Мигловцем Л.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54221699. Копії постанов про відкриття виконавчого провадження направлено сторонам.

З матеріалів, наданих суду державним виконавцем, вбачається, що державним виконавцем вчинялися наступні виконавчі дії.

Так, державним виконавцем неодноразово направлялися електронні запити, а саме: до Державної фіскальної служби України з метою отримання інформації про джерела доходів боржників-фізичних осіб; до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями; до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії; до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи.

Згідно відповідей з органів ПФ України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та про осіб-боржників, які отримують пенсії - інформації не знайдено; ДПС України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб та про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб - інформації стосовно боржників-фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

18.07.2017 р. державним виконавцем Солом'янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Мигловцем Л.М. винесено постанову ВП № 54221699 про арешт майна боржника.

Згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 93595278 від 03.08.2017 р., вбачається, що за ОСОБА_2 на праві власності зареєстрована 1/100 частина квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру в м. Києві від 26.09.2017 р. № 31/26-1142, за ОСОБА_2 зареєстрований транспортний засіб ВАЗ 2105, 1987 р.в., державний номерний знак НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_3.

06.12.2017 р. державним виконавцем Солом'янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Мигловцем Л.М. винесено постанову ВП № 54221699 про розшук майна боржника.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.12.2017 р., боржник являється засновником Адвокатського об'єднання «Лісовський і Богданович», розмір статутного капіталу якого складає 0,00 грн.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.12.2017 р., боржник ОСОБА_2 являється засновником ТЗОВ «Технолюкс-плюс», розмір внеску до статутного капіталу складає 35000,00 грн.

13.12.2017 р. державним виконавцем Солом'янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Мигловцем Л.М. винесено постанову ВП № 54221699 про арешт майна боржника, а саме арешт корпоративних прав боржника, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження та до Львівської міської ради для виконання.

Згідно відповіді Державної міграційної служби України, боржник був документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4, орган що видав 8035.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України, відомостей про перетинання державного кордону України з дати відкриття виконавчого провадження громадянином України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в базі даних не виявлено.

25.01.2018 р. державним виконавцем Мигловцем Л.М. було здійснено запит до Шевченківського відділення Личаківської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області з метою отримання інформації по формі 1-М, 2-М відносно ТЗОВ «Технолюкс-плюс», засновником та керівником якого є ОСОБА_2

21.03.2018 р. державним виконавцем Мигловцем Л.М. повторно було здійснено запит до Шевченківського відділення Личаківської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області з метою отримання інформації по формі 1-М, 2-М відносно ТЗОВ «Технолюкс-плюс», засновником та керівником якого є ОСОБА_2

21.03.2018 р. державним виконавцем Мигловцем Л.М. здійснено запит до Шевченківського відділення Личаківської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області з метою отримання інформації відносно фінансової діяльності ОСОБА_2

Згідно відповіді Личаківської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, ТЗОВ «Технолюкс-плюс», засновником та керівником якого є ОСОБА_2, звіти по формі 1-М, 2-М не подавало.

Згідно відповіді Личаківської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, ОСОБА_2 не перебуває на обліку як фізична особа-підприємець.

27.06.2018 р. державним виконавцем Солом'янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Мигловцем Л.М. винесено постанову ВП № 54221699 про арешт коштів боржника.

26.09.2018 р. державним виконавцем Солом'янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Мигловцем Л.М. винесено постанову ВП № 54221699 про арешт коштів боржника.

27.09.2018 р. державним виконавцем Солом'янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Мигловцем Л.М. винесено постанову ВП № 54221699 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов'язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об'єктивності.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік дій, які виконавець має право та зобов'язаний вчиняти.

Так, 1. виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

2. Виконавець зобов'язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

3. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

4. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії. У залученні поліції для проведення виконавчих дій може бути відмовлено лише з підстав залучення особового складу даного територіального органу поліції до припинення групового порушення громадської безпеки і порядку чи масових заворушень, а також для подолання наслідків масштабних аварій чи інших масштабних надзвичайних ситуацій.

5. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Отже, Закон України "Про виконавче провадження" передбачає право державного виконавця на звернення до суду із поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

За змістом ч. 1 ст. 2 Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права;обов'язковості виконання рішень; законності;справедливості, неупередженості та об'єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Державний виконавець посилається на те, що на виклики державного виконавця боржник не з'являється, від добровільного порядку виконання судового рішення ухиляється, рішення суду не виконується.

Так, згідно акту державного виконавця від 26.03.2018 р., виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_2 встановлено: під час спілкування з ОСОБА_2, останній повідомив, що від виконання рішення не ухиляється та в подальшому буде виконувати.

Згідно акту державного виконавця від 23.08.2018 р., виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_2 встановлено: двері відкрив боржник ОСОБА_2, під час спілкування з яким, останній повідомив, що від виконання рішення не ухиляється, здійснити опис майна не виявилось можливим.

Згідно акту державного виконавця від 04.10.2018 р., виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_3 встановлено: під час спілкування з батьками боржника ОСОБА_2, зі слів, на даний час спілкуються дуже мало.

Згідно акту державного виконавця від 04.10.2018 р., виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_2 з метою перевірки майнового стану боржника та отримання пояснень за фактом невиконання рішення суду встановлено: двері квартири ніхто не відкрив.

У відповідності до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Отже, як вбачається з аналізу ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 439 ЦПК України, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Законом України «Про виконавче провадженя» передбачена можливість виконавця входити до житла боржника, що належить боржнику на праві власності або на праві володіння чи користування.

При цьому визначальним при розгляді подання про примусове проникнення до житла є: факт невиконання рішення суду чи іншого виконавчого документа та неможливість виконавця потрапити житлового приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, належність цього майна боржнику на праві власності, а також обізнаність боржника про проведення виконавчих дій, у тому числі про відкриття виконавчого провадження.

Згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 93595278 від 03.08.2017 р., вбачається, що за ОСОБА_2 на праві власності зареєстрована 1/100 частина квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Як вбачається з виконавчого листа № 760/6609/16-ц, виданого 21.04.2017 р. Солом'янським районним судом м. Києва, адресою боржника ОСОБА_2 є: АДРЕСА_4.

Разом з тим, державним виконавцем не надано суду інформації про місце реєстрації боржника ОСОБА_2 станом на день звернення до суду з поданням, а саме відповідної довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом'янської РДА.

Так, з часу відкриття виконавчого провадження ВП № 54221699 (тобто з 06.07.2017 р.), суду не надано доказів того, що державним виконавцем перевірялось місце реєстрації боржника, направлялись відповідні запити з метою перевірки місця реєстрації боржника ОСОБА_2

Також не надано суду інформації про наявність зареєстрованого права власності на зазначене нерухоме майно саме станом на день звернення до суду з поданням, оскільки надана інформаційна довідка містить інформацію станом на 03.08.2017 р.

Крім того, державним виконавцем не додано до матеріалів подання документи, що підтверджують відсутність у боржника іншого майна або доходів, на які він посилався у поданні.

Подання державного виконавця не містить доказів того, що боржник повідомлявся про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинив цьому перешкоди, не надавав доступу до житла у відведений для нього час вчинення виконавчих дій, уникає викликів державного виконавця та перешкоджає проведенню виконавчих дій.

Крім того, як вбачається з актів державного виконавця, боржник повідомив, що від виконання рішення не ухиляється, крім того постановою державного виконавця від 27.09.2018 р. звернуто стягнення на заробітну плату боржника.

Виходячи з викладеного вище, підстави для задоволення подання відсутні.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не доведено ухилення від виконання боржником своїх зобов'язань, які покладені на нього рішенням суду, а тому подання державного виконавця про проникнення до житла боржника ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 439 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мигловець Л.М. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кушнір С.І.