Ухвала

16 липня 2018 року

м. Київ

справа №2-8771/07

провадження №61-39017ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу представника за довіреністю ОСОБА_1 - ОСОБА_2, на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 03 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного вищого навчального закладу Харківського інституту економіки ринкових відносин та менеджменту, третя особа - ОСОБА_3, про визнання незаконним звільнення, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника за довіреністю ОСОБА_1 - ОСОБА_2, на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 03 березня 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду

20 червня 2018 року

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У касаційній скарзі представник за довіреністю ОСОБА_1 -

ОСОБА_2, порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, зазначає, що з судовим рішенням апеляційного суду

від 03 березня 2018 року ознайомився 26 травня 2018 року на офіційному сайті «Судова влада України» в електронному варіанті, ухвала була надіслана апеляційним судом 05 березня 2018 року в Єдиний державний реєстр судових рішень.

Наведені особою, яка подала касаційну скаргу, підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, тому що відсутні жодні підтвердження того, що перешкоджало отримати рішення суду в установлений законом строк, цікавитися рухом справи, так як апеляційна скарга була подана саме представником позивача, тобто згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач вімовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Також у порушення вимог частини другої статті 392 ЦПК України заявником не зазначено в касаційній скарзі ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) інших учасників справи, їх місце проживання чи перебування, а саме не зазначено третю особу - ОСОБА_3.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті

392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що відповідно до статті 4 Декрета Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 «Про держане мито» в редакції від 24 січня 2006 року позивач звільнений від сплати судового збору за звернення до суду з цією касаційною скаргою, про те це твердження судом не може бути взяте до уваги, оскільки касаційна скарга подана в 2018 році на ухвалу суду, а відповідно до частини першої статті

4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Таким чином особі, яка подала скаргу необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу суду.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 1 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

У підпункті 9 пункті 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подачі касаційної скарги) зазначено, що за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору для фізичної особи становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 352,40 грн.

Враховуючи те, що станом на 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 762 грн, то особі, яка подала касаційну скаргу необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу суду у розмірі 352,40 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача:

Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею

392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Визнати наведені представником за довіреністю ОСОБА_1 - ОСОБА_2, підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу представника за довіреністю ОСОБА_1 - ОСОБА_2, на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 03 березня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк до 20 серпня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник