У Х В А Л А

17 липня 2018 року м. Київ

Справа № 22-5740 Головуючий у1-й інстанції - Кушнір С.І.

Унікальний №760/12910/17 Доповідач - Пікуль А.А.

Апеляційний суд міста Києва. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Пузикова В.В.

розглянувши спільну заяву ОСОБА_3 та Дочірнього підприємства &q?ич;Автомобіліст&quпі; Відкритого акціонерного товариства &q?кр;Київське автотранспортне підприємство 13062&q?то; в особі Плюсніна Володимира Вадимовича про визнання мирової угоди,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 у липні 2017 року пред'явив в суд позов до ДП &qu17;Автомобіліст&quв ; ВАТ &q? ;Київське автотранспортне підприємство 13062&q?е ; про вселення в житлове приміщення.

Позивач просив вселити його до кімнати 44, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовував тим, що відповідачем не забезпечено належне вселення позивача в приміщення відповідно до умов договору найму ліжко-місця у приміщенні, укладеного між позивачем та ДП &q?нн;Автомобіліст&q?ж ; ВАТ &q? т;Київське автотранспортне підприємство 13062&q?е ;.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 16 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити (а.с.130-132).

Відзиву на апеляційну скаргу відповідач, ДП &q?зи;Автомобіліст&q? с; ВАТ &q?по;Київське автотранспортне підприємство 13062&q?їв;, у визначений судом строк не подав.

Відповідно до ч.6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII &q?їн;Про судоустрій і статус суддів&q? 1; у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті &q?сн;Голос України&quдн; повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII &qunt;Прикінцеві та перехідні положення&q?лу; Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII &q?у ;Про судоустрій і статус суддів&qu14; апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8) п. 1 Розділу XIII &qut-; Перехідні положення&qu) ; ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У 17 липня 2018 року, до початку апеляційного розгляду справи, до суду надійшла спільна заява ДП &qu р;Автомобіліст&quдо; ВАТ &q?йш;Київське автотранспортне підприємство 13062&q?Т ; в особі директора ПлюснінаВ.В. та ОСОБА_3 про визнання мирової угоди.

Відповідно до змісту указаної заяви сторони 11 липня 2018 року уклали мирову угоду, за якою позивач зобов'язується, у випадку належного її виконання, не заявляти претензій до відповідача з приводу виконання умов договору найму, зокрема обов'язку щодо вселення до кімнати, що є предметом мирової угоди, а відповідач гарантує повне виконання та всебічне сприяння у реалізації прав позивача згідно умов договору та здійснює вселення позивача у орендоване приміщення, шляхом надання безперешкодного доступу до кімнати та передачі ключів від кімнати №44 за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі викладеного сторони просили апеляційний суд визнати мирову угоду, текст якої, підписаний обома сторонами, приєднаний до заяви.

В судове засідання представник ДП &quon;Автомобіліст&q? с; ВАТ &q?ід;Київське автотранспортне підприємство 13062&q?Т ; не з'явився, про місце та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином.

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність представника відповідача, оскільки відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_3, ОСОБА_5, який підтримав подану заяву та просив суд визнати мирову угоду, дослідивши матеріали справи, колегія приходить до висновку про можливість затвердження мирової угоди враховуючи наступне.

Відповідно до ч.7 ст.49 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч.1, 2 ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

За правилами ст.373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

В даному випадку предметом позову є вселення позивача в кімнату АДРЕСА_1, а підставами позову - порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору найму вказаного житлового приміщення.

Згідно з умовами мирової угоди від 11 липня 2018 року ДП &q? з;Автомобіліст&q? у; ВАТ &q? 1;Київське автотранспортне підприємство 13062&q?Т ; (Сторона 1) та ОСОБА_3 (Сторона 2) досягли згоди про наступне:

1. Відповідач визнає фактичне невиконання обов'язку щодо вселення до приміщень Позивача згідно договору № 61 найму кімнати на момент укладення цієї Мирової угоди.

2. Відповідач гарантує повне виконання та всебічне сприяння у реалізації прав Позивача згідно умов договору № 61 найму кімнати.

3. Відповідач зобов'язується вселити Позивача у орендоване приміщення, шляхом надання безперешкодного доступу до кімнати та передати ключі від кімнати 44 за адресою м. Київ, АДРЕСА_1 не пізніше 3 (трьох) календарних днів з дня затвердження Мирової угоди судом. За результатами фактичного вселення до кімнати, Сторони домовились скласти акт прийому-передачі приміщення з видачею ключів від кімнати.

4. Сторони домовились, що вселення у кімнату повинно бути здійснене шляхом заміни існуючих замків на дверях на нові, а в разі необхідності, без додаткового письмового погодження між Сторонами, шляхом встановлення нових дверей. Нові ключі передаються Позивачу при вселенні.

5. Відповідач гарантує, що кімната (як і всі інші приміщення за адресою АДРЕСА_1) належить Стороні 1 на праві приватної власності. Сторони домовились, що в разі перешкоджання виконанню даної Мирової угоди будь-якими третіми особами, Позивач та Відповідач будуть сприяти один одному у відновленні прав за Договором та даною мирової угоди у будь-яких можливих законних формах (звернення до поліції, інших органів державної влади тощо).

6. Позивач заявляє, що з моменту підписання цієї Мирової угоди та у випадку належного її виконання не матиме жодних претензій до Відповідача з приводу виконання умов договору, зокрема обов'язку щодо вселення до кімнати, що є предметом цієї Мирової Угоди.

7. Питання про відшкодування витрат щодо сплати судового збору не підлягає вирішенню так як Сторона 2 звільнена від сплати згідно чинного законодавства.

Суд вважає, що наведені умови мирової угоди направлені на врегулювання спору на підставі взаємних поступок сторін, стосуються прав та обов'язків сторін за договором найму. Сторони погодили порядок розподілу судових витрат.

В ході судового засідання судом роз'яснено представнику позивача наслідки затвердження мирової угоди.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження мирової угоди, визнання нечинним оскаржуваного рішення суду та закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 207, 373-374, ч.2 ст. 381 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Затвердити мирову угоду між Дочірнім підприємством &que:;Автомобіліст&q?ти; Відкритого акціонерного товариства &q? ;Київське автотранспортне підприємство 13062&q? т; та ОСОБА_3, відповідно до умов якої:

1. Відповідач визнає фактичне невиконання обов'язку щодо вселення до приміщень Позивача згідно договору № 61 найму кімнати на момент укладення цієї Мирової угоди.

2. Відповідач гарантує повне виконання та всебічне сприяння у реалізації прав Позивача згідно умов договору № 61 найму кімнати.

3. Відповідач зобов'язується вселити Позивача у орендоване приміщення, шляхом надання безперешкодного доступу до кімнати та передати ключі від кімнати 44 за адресою м. Київ, АДРЕСА_1 не пізніше 3 (трьох) календарних днів з дня затвердження Мирової угоди судом. За результатами фактичного вселення до кімнати, Сторони домовились скласти акт прийому-передачі приміщення з видачею ключів від кімнати.

4. Сторони домовились, що вселення у кімнату повинно бути здійснене шляхом заміни існуючих замків на дверях на нові, а в разі необхідності, без додаткового письмового погодження між Сторонами, шляхом встановлення нових дверей. Нові ключі передаються Позивачу при вселенні.

5. Відповідач гарантує, що кімната (як і всі інші приміщення за адресою АДРЕСА_1) належить Стороні 1 на праві приватної власності. Сторони домовились, що в разі перешкоджання виконанню даної Мирової угоди будь-якими третіми особами, Позивач та Відповідач будуть сприяти один одному у відновленні прав за Договором та даною мирової угоди у будь-яких можливих законних формах (звернення до поліції, інших органів державної влади тощо).

6. Позивач заявляє, що з моменту підписання цієї Мирової угоди та у випадку належного її виконання не матиме жодних претензій до Відповідача з приводу виконання умов договору, зокрема обов'язку щодо вселення до кімнати, що є предметом цієї Мирової Угоди.

7. Питання про відшкодування витрат щодо сплати судового збору не підлягає вирішенню так як Сторона 2 звільнена від сплати згідно чинного законодавства.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16 квітня 2018 року визнати нечинним.

Провадження у справі закрити.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом.

Строк пред'явлення до виконання три роки.

Стягувач: ОСОБА_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, кімн. 89, РНОКПП НОМЕР_1.

Боржник: Дочірнє підприємство &qu6.;Автомобіліст&quUK; Відкритого акціонерного товариства &q?нє;Київське автотранспортне підприємство 13062&q?го;, місцезнаходження: АДРЕСА_1, .

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений 19 липня 2018 року.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О. Невідома