Справа № 138/1390/18
Провадження № 22-ц/772/1518/2018
Головуючий у суді першої інстанції Цибульський О.С.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

З участю секретаря судового засідання: Торбасюк О.І.,

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Могилів -Подільський завод газового устаткування та приладів»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Могилів-Подільський завод газового устаткування та приладів» на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 травня 2018 року про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Цибульського О.Є. у м. Могилів-Подільський, зі складенням її повного тексту 16 травня 2018 року,

у справі № 138/1390/18 за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Могилів-Подільський завод газового устаткування та приладів» про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 травня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Могилів-Подільський завод газового устаткування та приладів» про стягнення заборгованості. Накладено арешт на нежиле приміщення №345 - офіс, загальною площею 104,40 кв.м., яке розташоване в м. Києві по вул. Урлівська, 11а, що належить на праві приватної власності ПАТ «Могилів-Подільський завод газового устаткування та приладів».

Не погодившись із постановленою ухвалою про забезпечення позову, Публічне акціонерне товариство «Могилів-Подільський завод газового устаткування та приладів» просить ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 травня 2018 року про забезпечення позову скасувати і ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову залишити без задоволення, посилаючись на невмотивованість заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, порушення правил адекватності заходу забезпечення позову заявленим вимогам, порушенням правила співмірності заходу забезпечення позову із заявленими вимогами та невмотивованістю оскаржуваної ухвали суду про вжиття заходів забезпечення позову.

Позивач ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 травня 2018 року без змін. Мотивував відзив тим, що суд першої інстанції при прийнятті позовної заяви та відкритті провадження у справі не порушив норми матеріального та процесуального права.

Вказав на те, що позивач звертався до відповідача з вимогою про виконання зобов'язання. Позивачем було проведено аналіз фінансового становища відповідача та було виявлено, що у відповідача є значні кредитні вимоги з боку третіх осіб.

Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно пункту 8 розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Апеляційний суд відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 N 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 81 ЦПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Отже, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Апеляційний суд вважає, що ухвала Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 травня 2018 року про забезпечення позову та аргументація, викладена в заяві ОСОБА_3 про забезпечення позову, частково відповідають наведеним вимогам.

Так, з наданих позивачем документів у справі, вбачається, що відповідач визнає факт виникнення заборгованості перед позивачем, про що надає останньому відповідні довідки. Проте недобросовісність поведінки відповідача з погашення заборгованості підтверджується тим, що ТОВ «Могилів-Подільський завод газового устаткування та приладів» не приймає міри на погашення такої заборгованості.

Враховуючи наведене, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що позивач взагалі не підтвердив жодним доказом необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності об'єктивного сумніву вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення невиконання рішення суду, оскільки наведені факти та обставини в їх сукупності свідчать про недобросовісну поведінку відповідача щодо погашення заборгованості.

Водночас, апеляційний суд погоджується з доводами відповідача про те, що вжиті заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Вжиття заходів забезпечення позову є гарантією реального виконання рішення суду та не є порушенням прав відповідача щодо володіння та користування своїм майном.

Постановою апеляційного суду Вінницької області від 17 липня 2018 року ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 травня 2018 року про відкриття провадження у справі в частині вимог про стягнення заборгованості за надання послуг та заборгованості по підзвітним документам скасовано та провадження у справі в цій частині закрито. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за Договорами фінансової допомоги на суму 537 147,62 грн. та Договором про переведення боргу на суму 58 503,83 грн, що складає у сукупності 595 651,45 грн. не є співмірними з накладенням арешту на нежиле приміщення № 345 - офіс, розташоване в м. Києві по вул. Урлівська, 11А, вартість якого відповідно до Звіту про незалежну оцінку приміщення від 10.05.2018 року становить 917 000,00 грн.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Оцінюючи відповідність вжитих Могилів-Подільським судом Вінницької області заходів до забезпечення позову позовним вимогам, на забезпечення яких вони вжиті, апеляційний суд вважає ці заходи адекватними в частині арешту коштів, які знаходяться на будь-яких рахунках відкритих у банках або інших фінансових установах ТОВ «Могилів-Подільський завод газового устаткування та приладів», в свою чергу, накладання арешту на нежиле приміщення № 345 - офіс, розташоване в м. Києві по вул. Урлівська, 11А, підлягає скасуванню, у зв'язку з його неспівмірністю з заявленими позовними вимогами.

Суд відхиляє доводи відзиву позивача на апеляційну скаргу про те, що позивачем було проведено аналіз фінансового становища відповідача та було виявлено, що у відповідача є значні кредитні вимоги з боку третіх осіб, оскільки такі доводи не підтверджені відповідними доказами та не визнаються відповідачем ТОВ «Могилів-Подільський завод газового устаткування та приладів».

Апеляційний суд погоджується із посиланням скаржника на недостатню обґрунтованість ухвали Могилів-Подільського суду Вінницької області, в якій не вказано, на яких підставах застосований обраний вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, втім, на думку судової колегії, це не вплинуло на винесення правильного по суті рішення, тому не може бути підставою для його скасування.

Враховуючи наведене, а також положення статті 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції слід змінити, виключивши із нього вказівку про накладення арешту на нежиле приміщення № 345 - офіс, загальною площею 104,40 кв.м., яке розташоване в м. Києві по вул. Урлівська, 11а,

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, у зв'язку з частковим задоволенням апеляційної скарги, судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1 762,00 грн. слід покласти на обидві сторони пропорційно по 881,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Могилів-Подільський завод газового устаткування та приладів» задовольнити частково.

Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 травня 2018 року змінити, в частині накладення арешту на нежиле приміщення № 345 - офіс, загальною площею 104,40 кв.м., яке розташоване в м. Києві по вул. Урлівська, 11а, відмовити, у зв'язку з чим викласти другий абзац резолютивної частини ухвали Могилів-Подільський міськрайонного суду Вінницької області від 16 травня 2018 року в наступній редакції: «Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти, що належать Публічному акціонерному товариству «Могилів-Подільський завод газового устаткування та приладів» (24000, Вінницька область, м. Могилів-Подільський, вул. Гудзія, 13, , рахунок № 3004 в Могилів-Подільському ТВБВ КБ «Приватбанк» МФО 302689) в розмірі 595 651,45 грн. і знаходяться на будь-яких рахунках відкритих у банках або інших фінансових установах, за виключенням грошових коштів, що призначені на виплату заробітної плати та здійснення нарахувань на заробітну плату працівникам Публічного акціонерного товариства «Могилів-Подільський завод газового устаткування та приладів».

В іншій частині ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 травня 2018 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 (02068, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, тел. НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Могилів-Подільський завод газового устаткування та приладів» (24000, Вінницька область, м. Могилів-Подільський, вул. Гудзія, 13, , рахунок № 3004 в Могилів-Подільському ТВБВ КБ «Приватбанк» МФО 302689) 881,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 20 липня 2018 року.

Головуючий: (підпис) Войтко Ю.Б.

Судді: (підпис) Міхасішин І.В.

(підпис) Стадник І.М.

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.