АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/4487/2018 Доповідач - Ратнікова В.М.
У х в а л а

м. Київ Справа № 758/12526/15

29 серпня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Ратнікової В.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги позивача ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 03 січня 2017 року, постановлену під головуванням судді Трегубенко Л.О., про визнання неподаною та повернутою позовну заяву позивачу у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова ЛідіяМиколаївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу КаплунЮрій Вікторович, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання недійсним з моменту укладення договору дарування 1/2 частини житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, укладеного 30 червня 2003 року, договору купівлі-продажу цього будинку від 21 червня 2006 року, скасування державної реєстрації права власності 1/2 частини цього будинку та визнання за ним права власності на 1/2 частини спірного житлового будинку,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03 січня 2017 року визнано неподаною та повернуто позивачу позовну заяву у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова Лідія Миколаївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Каплун Юрій Вікторович, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання недійсним з моменту укладення договору дарування 1/2 частини житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, укладеного 30.06.2003 р., договору купівлі-продажу цього будинку від 21.06.2006 р., скасування державної реєстрації права власності 1/2 частини цього будинку та визнання за ним права власності на 1/2 частини спірного житлового будинку.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 05 лютого 2018 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 03 січня 2017 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши подану апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 03 січня 2017 року підлягає поверненню на підставі ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України, з огляду на наступне.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02 травня 2018 року, апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ч. 4 ст. 356 ЦПК України та надано десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали на усунення недоліків скарги, шляхом подання на адресу Апеляційного суду м. Києва оригіналу документу про сплату судового збору в сумі 352,40 грн., та копій апеляційних скарг з додатками, у відповідності до кількості учасників справи.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва від 02 травня 2018 року тричі направлялася позивачу ОСОБА_2 на єдину наявну в матеріалах справи адресу, вказану в апеляційній скарзі та на конверті, в якому надійшла дана скарга.

Всі конверти з копією ухвали Апеляційного суду м. Києва від 02 травня 2018 року, що направлялися позивачу ОСОБА_2, повернулись на адресу Апеляційного суду м. Києва без вручення із відміткою «за закінченням встановлено строку зберігання».

Статтею 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Жодних повідомлень про зміну місця проживання від позивача ОСОБА_2 на адресу суду не надходило.

В установлені в ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 02 травня 2018 року строки недоліки апеляційної скарги не усунено. Будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання вимог ухвали Апеляційного суду м. Києва від 02 травня 2018 року, у строки, встановлені судом, від апелянта на адресу суду також не надходило.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Як вбачається з матеріалів справи, за весь період перебування справи в суді апеляційної інстанції, з моменту надходження справи до Апеляційного суду м. Києва, а саме з 27 квітня 2018 року, ОСОБА_2 жодним чином не поцікавився станом свого апеляційного провадження, свої процесуальні обов'язки належно не реалізовував, вимог ухвали Апеляційного суду м. Києва від 02 травня 2018 року про залишення апеляційної скарги без руху не виконав.

Частина 2 статті 357 ЦПК України передбачає, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені цим Кодексом, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням положень ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України, виходячи з того, що позивач ОСОБА_2 не виконав вимог ухвали Апеляційного суду м. Києва від 02 травня 2018 року, та за період з 27 квітня 2018 року жодним чином не поцікавився ходом свого апеляційного провадження, вважаю, що апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 03 січня 2017 року, варто визнати неподаною і повернути апелянту.

Керуючись ст. 185, 357, п.п. 8, 11 ч. 1 Розділу XІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147, п. 3 Розділу XІІ «Перехідні та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 03 січня 2017 року, постановлену під головуванням судді Трегубенко Л.О., про визнання неподаною та повернутою позовну заяву позивачу у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова ЛідіяМиколаївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу КаплунЮрій Вікторович, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання недійсним з моменту укладення договору дарування 1/2 частини житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, укладеного 30 червня 2003 року, договору купівлі-продажу цього будинку від 21 червня 2006 року, скасування державної реєстрації права власності 1/2 частини цього будинку та визнання за ним права власності на 1/2 частини спірного житлового будинку - визнати неподаною та повернути.

Ухвала суду апеляційної інстанції як така, що постановлена поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскарженау касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: