Справа № 751/3242/18
Провадження № 2/750/1702/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2018 року м.Чернігів

ДЕСНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІГОВА

в складі судді Коверзнева В. О.;

учасники судового процесу:

секретар судового засідання - Скакун М. Ю.,

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - адвокат ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

представник відповідача - адвокат ОСОБА_4;

розглянув у відкритому судовому засіданні (в порядку спрощеного позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1.1. 17.05.2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач) про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням особистих немайнових прав.

1.2. У позові зазначає, що 23.03.2018 року, під час співбесіди з приводу проведеного відповідачем уроку з предмету «Захист Вітчизни», відповідач поводив себе агресивно; у присутності ОСОБА_5 висловлювався на адресу позивача образливими та «брудними» словами, погрожував фізичною розправою і, назвавши агентом ФСБ, - звинуватив у співпраці зі спецслужбами Російської Федерації.

Зазначене, на думку позивача, є підставою для спростування в судовому порядку поширеної відповідачем неправдивої і такої, що принижує честь, гідність і ділову репутацію, інформації та зобов'язання відповідача публічно вибачитися за її поширення.

1.3. Позивач вказує, що своїми висловлюваннями відповідач образив його честь і гідність, принизив ділову репутацію, завдав душевні та фізичні страждання, чим в сукупності заподіяно моральної шкоди, яку просить відшкодувати шляхом стягнення з відповідача грошової компенсації в розмірі 5000 грн.

1.4. Позивач наполягає також на відшкодуванні за рахунок відповідача витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 4228 грн 80 коп.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

2.1. У судовому засіданні позивач пред'явлений позов підтримав. Він повідомив, що 23.03.2018 року, під час співбесіди з приводу проведеного відповідачем уроку з предмету «Захист Вітчизни», відповідач назвав його мерзотником, гнідою і агентом ФСБ, чим образив його честь та гідність і принизив ділову репутацію в очах інших осіб та завдав моральної шкоди.

2.2. Відповідач позов не визнав, але підтвердив, що 23.03.2018 року, під час співбесіди з позивачем, він назвав позивача брехуном, мерзотником і гнідою та сказав, що він все робить на користь ФСБ і Російської Федерації, яка веде війну з Україною.

Відповідач вважає, що незважаючи на те, що під час бесіди з позивачем був присутній ОСОБА_5, їхня бесіда носила приватний характер, що виключає факт поширення ним інформації, яку позивач просить спростувати.

На думку відповідача, його висловлювання на адресу позивача є оціночними судженнями і не вважаються інформацією, а тому не підлягають спростуванню.

Відповідач вказує на те, що позивач, як заступник начальника Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою, є публічною особою, а тому відкритий до конструктивної критики з боку інших.

З наведених у сукупності обставин він просив суд визнати позов безпідставним і відмовити в його задоволенні.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ЯКІ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Позивач працює на посаді заступника начальника Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою з навчальної роботи (далі - Ліцей), а відповідач - на посаді вчителя Ліцею.

3.2. На виконання пункту 2 протокольного доручення начальника Ліцею від 20.03.2018 року 23.03.2018 року позивачем було здійснено вибірковий контроль уроку з предмета «Захист Вітчизни», який проводив відповідач. Як випливає з матеріалів справи, підставою для проведення цього контролю була скарга батька віце-сержанта ОСОБА_7 про упереджене ставлення відповідача до його сина та застосування до сина моральних образ і погроз (а.с. 16, 18-21).

3.3. Як показав допитаний судом в якості свідка ОСОБА_8 (заступник начальника навчального відділу з військової і фізичної підготовки Ліцею), після здійснення позивачем контрольних заходів уроку з предмету «Захист Вітчизни», який проводив відповідач, позивач запросив його разом із відповідачем в аудиторію № 454 для співбесіди з приводу проведеного уроку. На початку співбесіди позивач окремо відмітив позитивні моменти, а потім перейшов до обговорення недоліків викладання. Під час співбесіди відповідач поводив себе агресивно; він був емоційно збудженим і почав ображати позивача називаючи його брехуном, мерзотником, дебілом, гнідою, а також агентом ФСБ, який хоче «розвалити» Ліцей.

3.4. Оцінюючи показаннями свідка, які нічим по справі не спростовані, а також правову позицію самого відповідача, який не заперечував застосування на адресу позивача повідомлених свідком висловлювань, суд вважає доведеним факт поширення відповідачем 23.03.2018 року в аудиторії № 454 Ліцею інформації про те, що позивач є агентом ФСБ і співпрацює зі спецслужбами Російської Федерації, а також застосування на адресу позивача таких висловлювань, як: «брехун», «мерзотник», «дебіл» та «гніда».

3.5. Неадекватна та агресивна поведінка відповідача, яка є несумісною з виконанням ним трудових обов'язків педагогічного працівника, який здійснює виховання та навчання неповнолітніх осіб, призвела до раптового погіршення стану здоров'я позивача, що виразилося в головному болю та підвищенні тиску та змусило його проходити курс лікування в медичному пункті Ліцею.

Зазначене підтверджує завдання позивачу моральної шкоди, яка виразилася в душевних і фізичних стражданнях, завданих образою з боку відповідача і, як наслідок цього, - погіршенням стану здоров'я позивача.

ІV. РЕЛЕВАНТНІ НОРМИ ПРАВА, ЩО РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

4.1. Згідно з частиною першою статті 269 Цивільного кодексу України (далі - Кодекс) особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом.

Частиною першою статті 270 Кодексу встановлено, що відповідно до Конституції України фізична особа, в тому числі, має право на повагу до гідності та честі.

За приписом частини третьої статті 273 Кодексу діяльність фізичних та юридичних осіб не може порушувати особисті немайнові права.

Відповідно до частини першої статті 277 Кодексу фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Статтями 297, 299 Кодексу встановлено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі; гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації; фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

4.2. Суд констатує, що поширена відповідачем інформація про те, що позивач є агентом ФСБ і співпрацює зі спецслужбами Російської Федерації, фактично є звинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, а правдивість цієї інформації може бути підтверджена лише обвинувальним вироком суду.

Враховуючи те, що у відношенні позивача обвинувальний вирок судом не ухвалювався, поширена відповідачем інформація ввається неправдивою і такою, що ображає його честь, гідність і ділову репутацію, а тому підлягає спростуванню.

4.3. Поширені відповідачем на адресу позивача висловлювання: «брехун», «мерзотник», «дебіл» та «гніда» не містять інформаційного навантаження, не вважаються оціночними судженнями, а носять явно образливий характер і є такими, що принижують честь і гідність людини.

4.4. Таким чином, по справі доведено порушення відповідачем особистих немайнових прав позивача, які виражаються в поширенні відповідачем неправдивої інформації, яка ображає честь, гідність та принижує ділову репутацію, а також образливих висловлюваннях на адресу позивача, які ображають його честь і гідність, чим в сукупності завдано моральної шкоди.

4.5. Згідно з частинами першою-третьої статті 23 Кодексу особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

4.6. Суд вважає, що вимога позивача про відшкодування моральної шкоди повністю ґрунтується положеннях Кодексу, а визначений ним розмір сатисфакції - відповідає характеру вчиненого відповідачем цивільного правопорушення, глибині завданих фізичних та душевних страждань і засадам розумності та справедливості, в зв'язку з чим підлягає відшкодуванню в повному розмірі.

4.7. Водночас, вимога позивача про зобов'язання відповідача публічно вибачитися не узгоджується з приписами цивільного законодавства України, яке не передбачає можливість примушування фізичної особи вибачатися за поширену неправдиву інформацію та образливі висловлювання як спосіб захисту порушеного особистого майнового права, а тому не може бути задоволена судом.

4.8. За таких обставин, пред'явлений позов підлягає частковому задоволенню.

4.9. Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

4.10. Враховуючи наведені положення ЦПК України та часткове задоволення судом позову, який складається з трьох позовних вимог немайнового характеру (на 66.3%), а також ступінь складності цієї справи, суд вважає доцільним застосувати часткове відшкодування відповідачем понесених позивачем витрат на правову допомогу адвоката шляхом стягнення з нього на користь позивача 3000 грн.

Керуючись статтями 81, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України,

с у д в и р і ш и в:

позов задовольнити частково. Визнати, що поширена 23.03.2018 року в аудиторії № 454 Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою ОСОБА_3 інформація про те, що ОСОБА_1 є агентом ФСБ і співпрацює зі спецслужбами Російської Федерації є неправдивою і такою, що ображає його честь, гідність і ділову репутацію.

Визнати, що поширені 23.03.2018 року в аудиторії № 454 Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою ОСОБА_3 на адресу ОСОБА_1 висловлювання «брехун», «мерзотник», «дебіл» та «гніда» носять явно образливий характер і є такими, що ображають честь і гідність ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце поживання: АДРЕСА_2; РНОКПП НОМЕР_2) 5000 грн у відшкодування завданої моральної шкоди та 3000 грн у відшкодування витрат на правову допомогу адвоката, а всього 8000 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 2446 грн 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів від дня складання повного тексту, через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Повний текст рішення складено та підписано 30.07.2018 року.

Суддя В. О. Коверзнев