Справа № 464/1516/18
Провадження № 2/444/763/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 22.09.2012 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів відділу державної реєстрації актів цивільного стану Жовківського районного управління юстиції Львівської області було зроблено актовий запис за № 110. Від цього шлюбу у них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стверджує, що перші роки їх сімейного життя складались добре. Проте поступово шлюбні відносини між ними почали погіршуватись, що в кінцевому результаті призвело до фактичного їх припинення, а тому з вересня 2017 року проживають окремо. На сьогоднішній день він проживає в м. Жовква, а відповідач фактично проживає у м. Львові разом із їх дочкою. Спільне господарство не ведеться.

Вказує, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Вони намагалися всіма силами зберегти сімю, але і народження доньки не допомогло це зробити. Переконалися, що є зовсім різними людьми і тому в їх інтересах і в інтересах їх дитини вони вирішили розірвати шлюб.

Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між ним та відповідачем вже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування.

Зазначає, що відповідач не вважає за потрібне змінювати свою поведінку та спосіб життя. За його глибоким переконанням подальшого сенсу формально підтримувати шлюбні відносини немає. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. А тому просить не встановлювати терміну для примирення. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю між ними немає. Вони досягли згоди щодо здійснення батьківських прав та виконання обовязків, а також що їх дочка ОСОБА_3 після розірвання шлюбу буде проживати разом із матірю- Радух ОСОБА_4, а він постійно братиме участь у вихованні доньки та до досягнення нею повноліття буде надавати матеріальну допомогу на утримання дитини для забезпечення умов її життя. А тому просить розірвати шлюб.

Позивач в підготовче судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задоволити.

Відповідач в підготовче судове засідання не зявилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги визнала, не заперечує проти їх задоволення.

А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справу без учасників, зважаючи на подані ними заяви.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно із ч. 1 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

З свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 194512 вбачається, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище- Вергун) ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 22.09.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Жовківського районного управління юстиції Львівської області.

За час перебування у шлюбі у сторін народилася одна дитина, а саме дочка- Радух ОСОБА_5 року, що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії 1-СГ № 412510 виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю, негативний характер відносин, відсутність нормального спілкування, втрата почуттів.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сімя розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові та поваги, сімя фактично не існує. Суд враховує, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, просить розірвати шлюб. А тому позов ОСОБА_1 слід задоволити.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Однак, суд враховує, що позивач просить витрати повязані з розірванням шлюбу покласти на нього. А тому питання стягнення судового збору з відповідача судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. 258-259, 264-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 105, 110, 112 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та Радух (дошлюбне прізвище- Вергун) ОСОБА_4, який зареєстровано 22.09.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Жовківського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 110.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Зеліско Р. Й.