Справа №: 398/2754/17
провадження №: 2/398/347/18
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

"27" вересня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В. з участю секретаря судового засідання Колісник О.В., розглянувши у відкритомі судовому засіданні у м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження будинком шляхом виселення,

встановив:

30 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом виселення. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до договору дарування від 06.09.1995 р. йому на праві приватної власності належить будинок № 23, який розташований по вул. Жовтневій с. Червона Камянка Олександрійського району Кіровоградської області. 17 квітня 2012 року позивач надав відповідачу у користування вказаний вище будинок та отримав від відповідача 1500 гривень, 21.04.2016 р. відповідач за чотири роки користування будинком передав позивачу гроші у сумі 10000 грн., що підтверджується розпискою ОСОБА_1 про отримання цих коштів. Позивач зазначає, дії відповідача порушують права позивача як власника, оскільки він змінив замок у будинку і не впускає позивача, відповідач не є членем родини позивача та те, вказаний вище будинок був переданий виключно у користування, відповідач для позбавляє позивача можливості користуватися своїм майном, позивач просить усунути йому перешкоди у користуванні його житловим приміщенням та виселити ОСОБА_3

28 листопада 2017 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області було зупинено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом виселення до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_3 Зіновієвича до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку.

21 березня 2018 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області було винесено рішення, яким було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку.

10 липня 2018 року Апеляційним судом Кіровоградської області було винесено постанову за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.03.2018 року у складі судді Крімченко С.А. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, якою вказане вище рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області було залишено без змін.

16 серпня 2018 року ухвалою суду відновлено провадження у справі.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали позов із зазначених у ньому підстав та просили його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву, заяв і клопотань до суду не подав.

За відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 6 вересня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом, будинок № 23, який розташований по вул. Жовтневій с. Червона Камянка Олександрійського району Кіровоградської області на праві власності належить ОСОБА_4. Це право зареєстроване в Олександрійському МБТІ 3 січня 2003 року за № 744/3.

З огляду на те, що 10 липня 2018 року Апеляційним судом Кіровоградської області було винесено постанову за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.03.2018 року у складі судді Крімченко С.А. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, якою вказане вище рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області було залишено без змін, суд відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, які були встановлені вказаним вище рішеннями суду у цивільній справі, що набрали законної сили, вважає такими, що не доказуються при розгляді справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, відповідно до положень ст. 391 ЦК України позивач ОСОБА_1 як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, оскільки відповідач добровільно не погоджується усувати такі перешкоди та виселятися з будинку.

ОСОБА_3 не є членом сімї ОСОБА_4 і не був членом сімї на момент вселення. Також, як встановлено зазначеними рішеннями судів, у ОСОБА_3 відсутні будь-які інші правові підстави користування зазначеним вище будинком, зокрема відсутній договір найму.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Таке тлумачення законодавства відповідає правовому висновку Верховного суду України, викладеному у постанові від 16 листопада 2016 р. № 6-709цс16.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 не є членом сімї позивач та чинить перешкоди у користуванні житловим приміщенням, не має права користування будинком, зокрема договору найму, позовні вимоги відповідають закону, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12,13, 78-80, 141, 258 - 268, 280-283, 284, 352 ЦПК України, суд

вирішив:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження житловим будинком та виселення.

Усунути перешкоди у користуванні власником ОСОБА_1 своїм будинком, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Червона Камянка, вул. Жовтнева, 23, та виселити ОСОБА_3, з будинку що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Червона Камянка, вул. Жовтнева, 23, без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 640 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач може оскаржити рішення протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області у порядку, передбаченому ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна і резолютивна частина рішення складена у нарадчій кімнаті і проголошена 27 вересня 2018 року.

Повний текст рішення складений 5 жовтня 2018 року.

Суддя В.В. Орловський