АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» липня 2018 року

м. Харків

справа № 615/813/18-ц

провадження № 22ц/790/4124/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Кіся П.В., Яцини В.Б.,

учасники справи:

позивачОСОБА_2.,

відповідач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія-Агро»,

розглянув в порядку письмового позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Валківського районного суду Харківської області від 04 червня 2018 року в складі судді Товстолужського О.В.,

в с т а н о в и в:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія-Агро» про повернення передоплати за договором поставки та просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 348750,00 грн., отриманих в якості оплати за договором поставки №ХВ-45/18-Д від 22 лютого 2018 року, які підлягають поверненню; грошові кошти в сумі 15593,42 грн. - пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми непоставленого товару за кожен день прострочення; грошові кошти в сумі 3683,43 грн. понесених судових витрат; грошові кошти в сумі 4000,00 грн. - витрати, пов'язані з наданням професійної правничої допомоги.

Ухвалою судді Валківського районного суду Харківської області від 04 червня 2018 року позов ОСОБА_2 передано на розгляд до Центрального районного суду м. Миколаєва.

Не погоджуючись з ухвалою судді ОСОБА_2. подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу судді скасувати, справу направити до Валківського районного суду Харківської області для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд порушив та неправильно застосував норми процесуального права.

Вказав, що суд не звернув уваги на те, що він зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1; що його батькам на праві власності належать земельні ділянки сільськогосподарського призначення та він, проживаючи разом з ними, спільно використовує землі для особистих потреб та домашнього підсобного господарства, що не має не меті одержання прибутку; що станом на момент подання апеляційної скарги ані позивач, ані члени його сім'ї як суб'єкти підприємницької діяльності не зареєстровані; що відповідно до умов договору місцем виконання спірного договору є адреса поставки товару, а саме, АДРЕСА_1; що судовий захист прав споживачів здійснюється шляхом пред'явлення позову за місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З частини 2 статті 369 ЦПК України вбачається, що апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно задовольнити, ухвалу судді - скасувати.

Ухвала судді мотивована тим, що позовна заява має бути подана за загальними правилами підсудності.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія-Агро» про повернення передоплати за договором поставки, в якому просив стягнути з відповідача на його користь отримані в якості оплати за договором поставки №ХВ-45/18-Д від 22 лютого 2018 року грошові кошти в сумі 348750,00 грн.; пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми непоставленого товару за кожен день прострочення - 15593,42 грн.; понесені судові витрати - 3683,43 грн.; витрати, пов'язані з наданням професійної правничої допомоги - 4000,00 грн.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» у рішенні від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Зі змісту статті 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами

.

Відповідно до частини 2 статті 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно частини 8 статті 28 ЦПК України, позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливості можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

Згідно пункту 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» правила визначення місця виконання зобов'язання передбачено статтею 532 ЦК України. При цьому слід ураховувати, що правила цієї статті застосовуються до зобов'язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, пункт 4 частини першої статті 532 ЦК України) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

З матеріалів справи вбачається, що предметом договору поставки №ХВ-45/18-Д від 22 лютого 2018 року є продукція виробничо-технічного призначення, а саме насіння соняшника Естрада Круїзер (пос. од.) у кількості 15 мішків; насіння соняшника СИ Ласкала Круїзер (пос.од.) у кількості 15 мішків; насіння соняшника СИ Купава Круїзер (пос. од.) у кількості 15 мішків; насіння соняшника СИ Неома Круїзер (пос. од.) у кількості 17 мішків, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар на умовах передбачених договором.

Відповідно до пункту 5 специфікації №1 від 22 лютого 2018 року до договору поставки №ХВ-45/18-Д від 22 лютого 2018 року, яка є невід'ємною частиною договору, поставка (передача) товару здійснюється в строки, вказані в пункті 1 даної Спеціфікації відповідно до правил ІСС з використанням термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі «Інкотермс 2010» на умовах EXW або за погодженням сторін на умовах DAP, за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, сторонами зазначено місце виконання договору, а саме, АДРЕСА_1.

З матеріалів справи вбачається, що АДРЕСА_1 територіально відноситься до юрисдикції Валківського районного суду Харківської області.

Як вбачається зі змісту позову та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Імперія-Агро» зареєстрований за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Велика Морська, будинок №143, що територіально відноситься до юрисдикції Центрального районного суду м. Миколаєва.

Отже, позивач мав право на свій вибір звернутися до Валківського районного суду Харківської області в порядку вимог частини 8 статті 28 ЦПК України або до Центрального районного суду м. Миколаєва в порядку вимог частини 2 статті 27 ЦПК України.

Враховуючи, що альтернативна підсудність є пільговою, специфіка цього виду підсудності полягає в тому, що в залежності від характеру матеріальних правовідносин та предмету спору, особистих обставин, позивач може обирати серед двох, трьох чи більшої кількості судів, які будуть компетентними розглянути таку справу, тому звернення позивача до Валківського районного суду Харківської області не є порушенням правил підсудності.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції на зазначене та вимоги закону уваги не звернув та дійшов помилкового висновку щодо передачі справи за підсудністю.

Виходячи з того, що ухвалу судді постановлено з порушенням норм процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, судова колегія вважає за необхідне відповідно до статті 379 ЦПК України апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу судді скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст.374, ст.379, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу судді Валківського районного суду Харківської області від 04 червня 2018 року - скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий І.В.Бурлака

Судді П.В. Кісь

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 17 липня 2018 року.