АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у суді першої інстанції:Яровенко Н.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд м.Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: ПрокопчукН.О.

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.,

при секретарі: Булах А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 23 січня 2018 року

в цивільній справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Дніпровський районний у м. Києві відділ реєстрації актів цивільного стану про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернулася із даною заявою до Дніпровського районного суду м. Києва та просила встановити юридичний факт, що національність її матері ОСОБА_4, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 р. в с. Стасева Малинського району Житомирської області - &q?ть;полячка&quГо;; встановити юридичний факт того, що національність ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Києві - &qu;;;полячка&q? ю;; зобов'язати Дніпровський районний у м. Києві відділ РАЦС ГТУЮ у м. Києві внести зміни до актового запису № 2964 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року про народження ОСОБА_5, вказавши в графі «національність» матері - ОСОБА_4 національність «полячка»; зобов'язати Дніпровський районний у м. Києві відділ РАЦС ГТУЮ у м. Києві внести зміни до актового запису № 1431 від 14.10.1952 року про одруження ОСОБА_4, вказавши в графі «національність» нареченої «полячка»; зобов'язати Дніпровський районний у м. Києві відділ РАЦС ГТУЮ у м. Києві внести зміни до актового запису № 1431 від 19.07.1975 року про одруження ОСОБА_5, вказавши в графі «національність» нареченої «полячка».

Зазначала, що її матір - ОСОБА_4 була уродженою полячкою, разом з тим, при отриманні паспорта громадянина СРСР їй автоматично було прописано національність «українка» по оцінці територіальної осілості. 14.10.1952 року матір заявника - ОСОБА_4 вийшла заміж за її батька - ОСОБА_6, про що було зроблено актовий запис № 1431, в графі «національність» нареченої також було зазначено «українка».

Заявник, ОСОБА_3, народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м. Києві. ІНФОРМАЦІЯ_3 року Подільським районним бюро ЗАГС було видано свідоцтво про її народження, в якому не було зазначено її національності, а національність її батьків була визначена як українці. На сьогодні в жодному документі, що видавалися заявнику, не вказано її національності, а єдиним документом, який підтверджує її народження в сім'ї польських римо-католиків, є архівна довідка № В/336 від 20.02.2017 р. Враховуючи ту обставину, що в позасудовому порядку внести зміни у актові записи щодо національності заявника та її матері є неможливим, а сама заявниця вважає себе полячкою, ОСОБА_3 просила задовольнити вимоги її заяви в повному обсязі.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.01.2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення вимог заяви в повному обсязі. Посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, вважає, що оскаржуване рішення ухвалене без повного та всебічного з'ясування обставин, на які посилалася заявник як на підставу своїх вимог. Вказує, що встановлення факту приналежності до польської національності породжує юридичні наслідки та дає підстави для отримання нею «карти поляка».

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України ( у редакції Закону № 2147- VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIIIапеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із вищевикладеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 двічі не з&qun:;явилася,повідомлялася за адресами наявними у справі та на офіційному сайті Апеляційного суду м.Києва.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги,перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Звертаючись із даною заявою ОСОБА_3 зазначала, що вона відносить себе до польської національності і на даний час бажає відновити та підтвердити свою дійсну національність, як це передбачено ст. 11 ЗУ «Про національні меншини в Україні».

Відмовляючи у задоволенні заяви суд зазначав, що встановлення факту національності не тягне для заявника правових наслідків, що підтверджується і відсутністю у заяві вказівки на конкретне наслідкове значення встановлених фактів. Також заявником не було долучено жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що встановлення факту її національності породжує для неї правові наслідки, передбачені іноземним законодавством.

Колегія суддів з такими висновками суду погоджується.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом, заявник ОСОБА_3 (ОСОБА_3.) народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Києві. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 4), батьками заявника є ОСОБА_6 (національність українець) та мати ОСОБА_4 (національність українка).

Уклавши 19.07.1975 року шлюб з ОСОБА_7, змінила прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_4

Заявник зазначає, що вона з дитинства виховувалася відповідно до польських традицій, сповідає римо-католицьку віру, святкує польські свята та вважає себе полячкою, оскільки її дід та баба були поляками.

Згідно відповіді начальника Дніпровського районного у м. Києві відділу РАЦС ГТУЮ у м. Києві ВоротніковоїО.О. на заяву ОСОБА_7 про внесення змін до актового запису цивільного стану від 11.08.2017р. №2260/16.6-20, з огляду на те,що батько та матір заявниці мають національність українці, дід та баба мають різні національності, а при отриманні паспорту заявниця визначилася з національністю «українка», яка в подальшому і була зазначена в актовому записі про її шлюб, а відтак у відділу відсутні підстави для внесення змін до запису про національності її матері з &q? а;українка&q?сі; на &q?лю;полька&q?к ; в актовому записі про народження № 2964 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року та рекомендовано звернутись з позовом в суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з вимогами ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Зі змісту заяви ОСОБА_3 вбачається, що вона відносить себе до польської національності, й тому вона бажає відновити та підтвердити свою дійсну національність.

Статтею 24 Конституції України закріплено рівність громадян та відсутність будь-яких привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про національні меншини в Україні» громадяни, які належать до національних меншин, вільні у виборі обсягу і форм здійснення прав, що надаються їм чинним законодавством, і реалізують їх особисто, а також через відповідні державні органи та створювані громадські об'єднання.

Згідно з ч. 2 ст. 300 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національності, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

А відтак, судом першої інстанції було вірно встановлено, що не зазначення в документах заявника національності «полячка» не перешкоджає їй вільно дотримуватися польських звичаїв, традицій та культури і встановлення даного факту в судовому порядку не породжує жодних правових наслідків для заявника.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на ту обставину, що ним не може бути взято до уваги посилання заявника в апеляційній скарзі на те, що встановлення факту приналежності до польської національності необхідне їй для отримання «карти поляка», оскільки ОСОБА_3 не посилалася на вказану обставину як на мету встановлення факту, що має юридичне значення, при зверненні до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою.

Верховний Суд України у листі від 01.01.2012 року щодо «Судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз&q? у;яснив, що в судовому порядку не може бути встановлений факт належності особи до певної національності.

Колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вимоги про внесення змін до актових записів про народження та укладення шлюбу не підлягають задоволенню з огляду на те, що вони є похідними від вимоги про встановлення факту приналежності до національності «полячка», а вирішення питання про зобов'язання органу РАЦС вчинити певні дії неможливе в порядку окремого провадження з огляду на необхідність забезпечення судом рівності прав сторін.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України , суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення .

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 23 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного її тексту може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач :

Судді :