РІШЕННЯ № 384/396/18

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ №пр. 2/384/135/2018

09 серпня 2018 року Вільшанський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Галицького В.В.,

при секретарі судового засідання - Лалаян А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт. Вільшанка Кіровоградської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області про визнання права власності на будинок, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області про визнання права власності на будинок. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач народився та проживає у смт. Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області, його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідний дядько ОСОБА_4 який проживав в смт. Вільшанка, вул. Північна , 53, після смерті якого позивач є єдиним спадкоємцем і відповідно чинного законодавства має право на прийняття спадщини за законом, а саме отримати свідоцтво про право власності на будинок, який належав його дядьку. Для отримання свідоцтва про право власності позивач звернувся до Вільшанської нотаріальної контори, але йому було відмовлено в зв'язку з тим, що його покійний дядько ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5, який помер у 1983 році, та після своєї матері ОСОБА_6, яка померла в 1985 році, але за життя не оформив своїх спадкових прав. Факт родинних відносин між матір'ю позивача та покійним дядьком ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвами про народження матері та свідоцтвом про народження ОСОБА_4. Факт фактичного прийняття спадщини дядьком після батьків підтверджується довідкою Вільшанської селищної ради відповідно до якої, згідно з запису в по господарській книзі за №7, ОСОБА_4 на момент смерті батьків був зареєстрований та проживав разом з батьками. Той факт що родині ОСОБА_4 належав будинок з надвірними побудовами в АДРЕСА_1, підтверджується договором купівлі продажу від 4 вересня 1980 року, та архівною довідкою Ульянівського КП «БМБТІ». Позивач просить визнати за ним право власності на будинок по АДРЕСА_1, який належав його дядькові ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

До початку судового засідання позивач надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити.

До початку судового засідання представник позивача надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

До початку судового засідання представник Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області надав суду заяву в якій вказав, що вимоги викладені визнають повністю, не заперечують проти визнання права власності за набувальною давністю.

Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

У відповідності зі ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України вказує на те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України).

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У частині другій статті 1223 ЦК України зазначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ст.1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно до ч.1 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 22 вересня 1970 року Вільшанським райбюро ЗАГС Кіровоградської області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, народився в с.Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області. У вказаному свідоцтві про народження батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.13).

У відповідності до копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №3 від 27.09.2017 року, сформований Науменко Ф.С. Вільшанський районний нотаріальний округ, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кропивницький, Кіровоградська область, місце проживання АДРЕСА_2 (а.с.9-10).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого Вільшанським райвідділом ЗАГС Кіровоградської області 20.05.1985 року, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Вільшанка, Вільшанський район, Кіровоградська область, про що зроблено відповідний актовий запис №04 (а.с.6).

Згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_3, виданого Когутівською сільською радою Голованівського району Одеської області 22 серпня 1952 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, народився в с. Когутівка Голованівського району Одеської області. У вказаному свідоцтві про народження батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.11).

У відповідності до копії посвідки про народження №137075, виданої Когутівською сільською радою Голованівського району, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, народилася в с. Когутівка Одеській області. У вказаній посвідці про народження батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.12).

Судом встановлено, що позивач є племінником власника будинку ОСОБА_4, а тому, відповідно до ч.3 ст. 1266 ЦК України, має право на успадкування майна в порядку права представлення.

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серія НОМЕР_4, виданого Вільшанським сіль ЗАГС Добровеличківського району Кіровоградської області 24 січня 1964року, ОСОБА_3, 1937 року народження, одружилася 24.01.1964 року. Після реєстрації одруження присвоєні прізвища: ОСОБА_3 (а.с.38).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Вільшанського районного управління юстиції 17.07.2001 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в смт. Вільшанка, Вільшанський район, Кіровоградська область, про що зроблено відповідний актовий запис №59 (а.с.5).

У відповідності до копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №49452895 від 12.10.2017 року наданого приватним нотаріусом Науменко Ф.С., спадкодавець ОСОБА_4, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкова справа номер у нотаріуса 145/2017 (а.с. 7).

Згідно копії договору купівлі-продажу від 04.09.1980 року посвідченого державним нотаріусом Вільшанської державної нотаріальної контори 04.09.1980 року, зареєстрованого в реєстрі за №470, ОСОБА_5 купив жилий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться в АДРЕСА_2 (а.с. 19-20).

Відповідно до архівної довідки №132 від 25.10.2017 року виданої КП «БМБТІ», право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1, станом на 01.01.2013 року належало ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 04.09.1980 року (а.с. 8).

У відповідності до копії довідки Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області №1191 від 20.02.2018 року, згідно запису в погосподарській книзі за №7 ст. 96 за 1983-1985 роки в АДРЕСА_2 проживали та були зареєстровані батько - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, мати - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5. Згідно даних погосподарської книги ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_12, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2. На момент смерті батьків син ОСОБА_4 був зареєстрований за даною адресою (а.с. 22).

Згідно вимог ст. 549 ЦК Української РСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

У відповідності до листа приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу №40/02-14 від 25.01.2018 року, в провадженні приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу ОСОБА_7 знаходиться спадкова справа № 145/2017 після смерті рідного дядька позивача ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.21). За поданими позивачем документами вбачається, що до складу спадкового майна входить житловий будинок АДРЕСА_1, який належав батьку рідного дядька позивача ОСОБА_5. Рідний дядько ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5, який помер у 1983році, так який на день смерті проживав разом зі спадкодавцем, але-за життя не оформив своїх спадкових прав. Відомості про проживання ОСОБА_4 на день смерті з ОСОБА_5 підтверджується довідкою Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області №1191 від 20.02.2018 року.

Відповідно до норм Цивільного Кодексу, який діяв на момент відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_5, ОСОБА_4 прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в володіння спадковим майном.

Враховуючи вище наведене, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги позивача, оскільки право на житловий будинок фактично належало спадкодавцю. Позивач є спадкоємцем за законом в порядку представлення, у встановленому законом порядку прийняв спадщину, і відсутні будь-які докази на спростування законності заявлених позивачем позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 13, 206, 258, 259, 263-268, 279 ЦПК України, ст. ст. 1218, 1261, 1268 ЦК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області про визнання права власності на будинок, задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця смт. Вільшанка, Вільшанського району, Кіровоградської області, таким, що набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, який належав його дядькові ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене у судову палату у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Вільшанський районний суд Кіровоградської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Суддя: