ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6267/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.

при секретарі Івашків О.В.

за участю позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідачі не з'явилися

представник третьої особи не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Центр надання адміністративних послуг Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

встановив:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач 1, ОСОБА_2) та ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач 2, ОСОБА_3) звернулися до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4 (далі по тексту - відповідач 1, ОСОБА_4) та ОСОБА_5 (далі по тексту - відповідач 2, ОСОБА_5), третя особа - Центр надання адміністративних послуг Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації (далі по тексту - третя особа), про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги мотивували тим, що відповідач ОСОБА_4 є рідною сестрою ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_2, а відповідач ОСОБА_5 є сином ОСОБА_4 Позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1. Відповідачі з вересня 2016 року не проживають у вказаній квартирі, не сплачують комунальні послуги, не здійснюють поточний ремонт. У позивачів виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за відповідачів, чим об'єктивно порушуються права позивачів, тому вони змушені були звернутись до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20 липня 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судовому засіданні.

В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги, вважали їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, відзив на позов не надіслали, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило.

Третя особа в судове засідання свого представника не направила, однак надала заяву про розгляду справи за її відсутністю.

Заслухавши пояснення позивачів, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 27 вересня 1993 року, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 20.10.2007 року та договором купівлі-продажу 1/4 частки квартири від 27 вересня 2016 року, копії яких наявні в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. А ч. 1 ст. 317 цього Кодексу встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до витягу наданого Реєстром територіальної громади м. Києва від 09 листопада 2018 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані в АДРЕСА_1.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. А відповідно до ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Тобто, за аналізом вказаної правової норми право користування житлом членом сім'ї власника житла втрачається виключно у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З наданих в судовому засіданні пояснень позивачів вбачається та встановлено судом, що відповідачі з вересня 2016 року у спірній квартирі квартирі не проживають, квартплату та комунальні послуги не сплачують, квартирою не цікавляться, поточний ремонт не здійснюють.

Крім того, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у своїх показах зазначили, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не проживають в квартирі позивачів протягом тривалого часу, речей їх в квартирі не має.

Аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи, що відповідачі більше року не проживають у квартирі позивачів, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачів про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені.

Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідачів.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 83, 141, 258, 263, 265, 268, 354-356 ЦПК України, на підставі ст. 405 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частках на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1409 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце реєстрації: АДРЕСА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, місце реєстрації: АДРЕСА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3.

Відповідач: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1.

Повний текст рішення виготовлено 13 грудня 2018 року.

Суддя: