Справа № 467/791/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді - Явіци І.В.,

з участю секретаря судового засідання Андросової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач подала до суду позов про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого посилалась на те, що з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебувала, але останній, визнавши себе батьком їх малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, добровільно дитину не утримує, матеріально не допомагає, проживає окремо.

Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач не зявилась, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги повністю і просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання також не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся за адресою, що зазначена в позовній заяві, яка збігається з адресою зареєстрованого місця його проживання, та за якою відповідач фактично проживає, що підтверджується довідкою Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 02 серпня 2018 року № 344.

Проте, відповідач направив до суду відзив на позовну заяву, додав до нього докази відправлення його копії позивачу, в якому, зокрема, посилався на те, що позивач дійсно не перебувала з ним в зареєстрованому шлюбі, проте має малолітню доньку ОСОБА_3, яка проживає з позивачкою.

При цьому відповідач заперечив щодо того, що він не утримує дитину, вказав, що надавав матеріальну допомогу, але на його утриманні перебуває ще двоє дітей, а тому просив суд врахувати ці обставини та стягнути з нього аліменти на користь ОСОБА_1 у розмірі 1/5 частки від усіх видів його заробітку (доходу).

В свою чергу суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створивши учасникам судового процесу всі умови для реалізації ними їхніх прав, виконавши всі необхідні процесуальні дії для повного і обєктивного розгляду справи, дослідивши надані ними докази та оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, достатності та взаємозвязку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів, керуючись законом, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини, зробивши такі висновки.

В судовому засіданні встановлено, що сторони у зареєстрованому шлюбі між собою не перебували, але із свідоцтва про народження серії Ш-ФП № 183973, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Арбузинського районного управління юстиції у Миколаївській області від 16 квітня 2013 року, вбачається, що ОСОБА_2 є батьком, а позивач ОСОБА_1 матірю дитини ОСОБА_3, яка народилась 09 квітня 2013 року.

Відповідно до довідки Арбузинської селищної ради Миколаївської області від 17 липня 2018 року № 2005 дитина ОСОБА_3 зареєстрована та проживає разом із своєю матірю та знаходиться на її утриманні.

В той же час, згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При цьому, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст. 181 СК України).

Тож, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом і у цьому разі кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким дитина проживає (ч.3 ст. 181 СК України).

У цьому випадку встановлено, що дитина ОСОБА_3 проживає разом з матірю ОСОБА_1, а відповідач, проживаючи окремо, згідно із ч.2 ст. 182 СК України не позбавлений права брати участь в утриманні дитини в грошовій і (або) натуральній формі.

Між тим, як слідує із позовної заяви та відзиву на неї, домовленості між батьками позивачем і відповідачем щодо способу виконання, зокрема, відповідачем, обовязку утримувати дитину не досягнуто, а тому позивач звернулась до суду, обравши спосіб стягнення аліментів у частці від доходу відповідача.

Щодо ж до доводів відповідача про надання ним матеріальної допомоги на утримання дитини, то суд вважає за необхідне вказати на те, що будь-яких доказів цьому до свого відзиву на позовну заяву відповідач не надав, як того вимагають норми ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, а навіть і за умови дійсності таких фактів вони не є визначальними в аспекті права особи на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів.

Як вказано вище, відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

За вимогою ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення.

Але у будь-якому випадку розмір аліментів має бути необхідним та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України).

Втім, у даному випадку позивач просить суд стягнути на її користь аліменти у частці від заробітку (доходу), однак не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу), зокрема, батька дитини врегульовано нормами ст. 183 СК України.

Так, згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Тож, у даному випадку, суд, визначаючи розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача, ураховує обставини, що визначені ч.1 ст. 182 СК України, зокрема, наявність у відповідача двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, які згідно довідки Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області № 412 від 25 вересня 2018 року проживають разом з відповідачем та знаходяться на його утриманні, а так само відсутність даних щодо незадовільного стану його здоровя, наявності у нього будь-яких хронічних захворювань чи інших тяжких захворювань, недоведеність позивачем, згідно із вимогами пункту 3-2 ч.1 ст. 182 СК України, факту витрат відповідача, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, вважає, що він здатний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/5 частки всіх видів його заробітку (доходу), з урахуванням наявності на його утриманні ще двох неповнолітніх дітей, проте, цей розмір за жодних обставин не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За такого, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

При прийнятті такого рішення, суд керується інтересами дитини та, окрім вищенаведених норм права, ураховував положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III, відповідно до яких кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

При цьому, суд, крім цього, враховував інтереси дітей відповідача, з якими останній проживає.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Суд приймає до уваги вимогу про стягнення аліментів з дня предявлення позову, оскільки дане відповідає положенням ч.1 ст. 191 СК України і на підставі п.1 ч.1 ст. 340 ЦПК України допускає негайне виконання цього рішення у межах суми платежу за один місяць.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, але враховуючи те, що при винесення рішення суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серії ЕР № 147918, виданий Первомайським РВ УМВС України в Миколаївській області 20 серпня 2004 року) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/5 (однієї пятої) частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серії ЕР № 147918, виданий Первомайським РВ УМВС України в Миколаївській області 20 серпня 2004 року) на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Явіца