ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5111/18
провадження № 2/753/4395/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2018 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Комаревцевої Л.В.,

за участю секретаря - Гаврилюк О.В.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного Управління Національної Поліції в Одеській області, третя особа: ОСОБА_3 про зняття арешту з нерухомого майна,

в с т а н о в ив:

У березні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного Управління Національної Поліції в Одеській області, третя особа: ОСОБА_3, в якому просив зняти арешт з 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності позивачу та третій особі, що був накладений постановою слідчого СУ ГУМВС України в Одеській області Слуцького К.В. від 15.03.2012 в рамках кримінального провадження №0001162 від 17.06.2013.

Обґрунтовуючи вимоги позивач зазначає, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 17.01.2005 НОМЕР_5, 1/4 частина квартири АДРЕСА_1 належать позивачу та третій особі.

Маючи намір продати вказану квартиру, позивач звернувся до приватного нотаріуса та отримавши відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно дізнався, що відповідачем накладено арешт на вищевказане нерухоме майно згідно постанови слідчого СУ ГУМВС України в Одеській області Слуцького К.В. від 15.03.2012.

З метою зняття арешту позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою від 14.11.2017.

У відповіді на заяву позивача було зазначено, що СУ ГУМВС України в Одеській області проводилось досудове розслідування у кримінальній справі №3 за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, про що до ЄРДР внесено відомості 17.06.2013 за №0001162 . В ході проведення досудового розслідування було накладено арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_2. З метою зняття арешту позивачу було рекомендовано звернутися до суду.

Так, позивач зазначає, що кримінальна справа порушена проти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в той час як датою народження позивача є ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто обвинувачений є повним тезкою позивача.

Враховуючи, що сам позивач не являється учасником кримінального провадження, він позбавлений права оскаржувати дії або бездіяльність слідчого в порядку, передбаченому КПК України, разом з тим, накладений арешт позбавляє його права вільно розпоряджатися власним майном, а тому просить позов задовольнити.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву заперечував проти зняття арешту з квартири позивача, що за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те, що 22.07.2014 вироком Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України та призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі та позбавлення права обіймати організаційно-розпорядні посади на строк 2 роки. Разом з тим, відповідно до ст. 2 ст. 14 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 зі змінами від 06.05.2014 їх звільнено від відбуття призначеного основного та додаткового виду покарання, з урахуванням відбутого строку. Вироком також передбачено, що згідно зі ст. 100 КПК України, речові докази - залишити зберігатися при матеріалах справи.

У своїй відповіді на відзив на позовну заяву позивач зазначив, що при зверненні до приватного нотаріуса була отримана інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідно до якого накладено арешт на майно ОСОБА_2, ІПН: НОМЕР_1 та за цим кодом було встановлено, що це особа ІНФОРМАЦІЯ_1

Крім того, третьою особою ОСОБА_2 було здійснено запит та отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно щодо майна за ІПН: НОМЕР_1, відповідно до якої майно обвинуваченого у кримінальній справі №3 знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та перебуває в іпотеці з 2010 року.

Позивач та третя особа надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав відзив на позов.

Суд,вивчивши заяви сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їx сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що позивач та третя особа є власниками квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 17.01.2005 НОМЕР_5. (а.с.9)

Постановою слідчого СУ ГУМВС України в Одеській області Слуцького К.В. від 15.03.2012 було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 в рамках кримінального провадження №0001162 від 17.06.2013, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.11.2017. (а.с. 11)

Відповідно до листа заступника начальника СУ ГУНП в Одеській області від 08.12.2017, слідчим управлінням проводилось досудове розслідування у кримінальній справі №3 за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, про що до ЄРДР внесено відомості 17.06.2013 за №0001162.

В ході проведення досудового розслідування було накладено арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_2. (а.с.14)

22.07.2014 вироком Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України та призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі та позбавлення права обіймати організаційно-розпорядні посади на строк 2 роки. Разом з тим, відповідно до ст.. 2 ст. 14 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 зі змінами від 06.05.2014 їх звільнено від відбуття призначеного основного та додаткового виду покарання, з урахуванням відбутого строку. Вироком також передбачено, що згідно зі ст. 100 КПК України, речові докази - залишити зберігатися при матеріалах справи.

Згідно паспорта серії НОМЕР_3 позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с. 6) Ідентифікаційний номер позивача- НОМЕР_2, відповідно до довідки про присвоєння ідентифікаційного номера. (а.с. 8)

Відповідно до інформаційної довідки відповідачем накладено арешт згідно постанови слідчого СУ ГУМВС України в Одеській області Слуцького К.В. від 15.03.2012 на квартиру АДРЕСА_1, де власником зазначено ОСОБА_2 з ІПН: НОМЕР_1. (а.с. 11)

Як передбачено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує.

Відповідно до висновку Верховного Суду України від 15.03.2013 у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_2 не є обвинуваченим у кримінальній справі №3, а ? квартири АДРЕСА_1 належить йому на праві власності, що підтверджується належними доказами, суд приходить до висновку, що арешт, накладений на майно позивача порушує його право щодо розпорядження власним майном, а відтак позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16, 391 ЦК України ст.ст. 11, 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Головного Управління Національної Поліції в Одеській області, третя особа: ОСОБА_3 про зняття арешту з нерухомого майна- задовольнити.

Зняти арешт (звільнити з-під арешту) та заборону на відчуження 1/4 квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Харківським РУГУ МВС України в м. Києві 31.01.1997 року, ІПН: НОМЕР_2) накладений на підставі постанови слідчого СУ ГУМВС України в Одеській області Слуцького К.В. від 15.03.2012.

Виключити відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про арешт та заборону на відчуження 1/4 квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Харківським РУГУ МВС України в м. Києві 31.01.1997 року, ІПН: НОМЕР_2) накладений на підставі постанови слідчого СУ ГУМВС України в Одеській області Слуцького К.В. від 15.03.2012.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Дарницький районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 08.10.2018

Суддя Комаревцева Л.В.