У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2018 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В. вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1, про поновлення немайнового права, скасування недопустимих ухвал з моральною шкодою, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник - ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із заявою по справі № 308/1465/17, як сам зазначив у тексті заяви, за якою просить суд:

-справу (заяву) прийняти до розгляду (ст. 277 ЦПК);

-застосувати ст. 277 ЦПК по справі № 308/1465/17, яка є похідна разом із справою № 2-2288;

-за невиконання п. 1 ст. 276 ЦПК призначити моральну шкоду згідно п. 2 ст. 276 - суму (ціну позову) - 80 тис. разом з затримкою оплати по лікарняному (зарплата), яка немає строку давності;

-з викликом прокурора та адвоката.

Зазначену заяву подано ОСОБА_1 як особою з правами ч. 2 ст. 57.

Як зазначено у ст. 277 ЦПК України, на яку посилається заявник, питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. У випадку, передбаченому частиною другою статті 274 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може:

1) задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; або

2) відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження.

Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про:

1) залишення заяви відповідача без задоволення;

2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Якщо відповідач не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин.

Якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Частини 1, 2 статті 276 ЦПК України, на які посилається заявник, також передбачають, що клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження подається у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститися у ній. Таке клопотання має стосуватися розгляду в порядку спрощеного позовного провадження всієї справи і не може стосуватися лише певної частини позовних вимог, інакше суд не приймає його до розгляду, про що зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 2 ст. 57 ЦПК України, на яку посилається заявник, відмова органів та інших осіб, які відповідно до статті 56 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб, від поданої ними заяви або зміна позовних вимог не позбавляє особу, на захист прав, свобод та інтересів якої подано заяву, права вимагати від суду розгляду справи та вирішення вимоги у первісному обсязі.

Слід зазначити, що ця заява подана заявником саме у межах справи № 308/1465/17.

При цьому, у справі № 308/1465/17, Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ухвалою від 15.02.2017 року було відмовлено у відкритті окремого провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, про встановлення факту що заявник є особа, яка діє згідно п. 2 ст. 46 ЦПКУ з доступом до правосуддя.

За ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 02.08.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково, ухвалу судді Ужгородського міськрайоннного суду від 15 лютого 2017 року скасовано, питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому апеляційна інстанція зазначила наступне: як вбачається з матеріалів справи, суддя першої інстанція ухвалою від 15 лютого 2017 року відмовив ОСОБА_1 відкритті провадження за його заявою, дійшовши висновку про наявність спору про право, вирішення якого відноситься до компетенції адміністративних судів, оскільки заявником фактично оскаржується рішення Прокуратури Закарпатської області.

Зазначена ухвала, була постановлена суддею передчасно, оскільки з урахуванням вищевикладеного, суддею не постановлялася ухвала про залишення заяви без руху, з наданням заявнику строку для усунення недоліків заяви, чим порушено вимоги процесуального закону.

За таких обставин, ухвала судді Ужгородського міськрайонного суду від 15 лютого 2017 року підлягає скасуванню.

За ухвалою від 11.09.2017 року Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області було заяву ОСОБА_1, про встановлення факту що заявник є особа, яка діє згідно п. 2 ст. 46 ЦПКУ з доступом до правосуддя було залишено без руху. Повідомлено позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в строк не більше п'яти днів з дня отримання копії даної ухвали, а саме: те, що заявником всупереч ст. 258 ЦПК України не зазначено у заяві наступні відомості: який факт заявник просить встановити та з якою метою; докази, що підтверджують факт. Крім того заявником не сплачено судовий збір у встановленому порядку і розмірі, або не додано до заяви доказів, на підтвердження наявності підстав для його звільнення від сплати судового збору.

Проте, зазначені недоліки усунуті не були, тому за ухвалою від 22.09.2017 року Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області було постановлено заяву ОСОБА_1, про встановлення факту що заявник є особа, яка діє згідно п. 2 ст. 46 ЦПКУ з доступом до правосуддя - вважати неподаною та повернути позивачу.

За ухвалою від 06.12.2017 року апеляційного суду Закарпатської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2, було відхилено. Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 22 вересня 2017 року про повернення заяви, було залишено без зміни.

При цьому апеляційна інстанція зазначила, що колегія судів відхиляє твердження апелянта про те, що не є обов'язковим зазначення заінтересованої особи з посиланням на ст. 258 ЦПК України, оскільки такі заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 119 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 258 ЦПК. Таким чином, виходячи з приписів ст.ст. 119, 234 і 258 ЦПК України у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення в будь-якому разі слід вказувати заінтересовану особи.

Розгляд справи за відсутності такої заінтересованої особи, тобто виключно з одним заявником як учасником процесу, взагалі суперечить засадам цивільного процесу, позаяк справа в порядку цивільного судочинства (незалежно від виду провадження), не може розглядатися за участі лише одного учасника. Така ситуація суперечить приписам ст.ст. 1, 3, 15, 26 ЦПК України.

Узагальнюючи наведене суд правомірно виходив із того, що подана в поряду окремого провадження заява без зазначення заінтересованої особи є такою, що не відповідає вимогам ЦПК України, а зважаючи на те, що вказаний недолік заявником усунуто не було, то у суду першої інстанції були наявні правомірні підстави для визнання заяви ОСОБА_1 неподаною та повернення її заявнику. Зазначене, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення ухвали суду першої інстанції без зміни.

За ухвалою від 24.01.2018 року апеляційного суду Закарпатської області було відмолено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 6 грудня 2017 року.

За ухвалою від 02.04.2018 року апеляційного суду Закарпатської області було заяву про роз'яснення ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 24 січня 2018 року у справі № 308/1465/17 повернуто ОСОБА_1 без розгляду.

За ухвалою від 02.04.2018 року апеляційного суду Закарпатської області заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 05 грудня 2017 року про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги у справі №308/1465/17 за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами було повернуто заявнику без розгляду.

За ухвалою від 03.10.2017 року Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області було заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами - залишено без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ними ухвали суду, оскільки дана заява не відповідає вимогам ст.364 ЦПК України, зокрема, заявником м не сплачений судовий збір у відповідності до п. 1.10 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року, згідно якого ставка судового збору за подання до суду заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з ново виявленими обставинами становить 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, а також заявником у заяві не вказана, яка саме нововиявлена обставина є підставою для перегляду ухвали суду від 22 вересня 2017 року.

За ухвалою від 20.10.2017 року Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області було постановлено позовну заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами вважати неподаною та повернути позивачу через не усунення вищезазначених недоліків.

За ухвалою від 23.11.2017 року Апеляційного суду Закарпатської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 жовтня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення за ново виявленими обставинами, було залишено без руху, про що повідомлено апелянта та надано йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ним ухвали, але не пізніше ніж 04 грудня 2017 року.

А за ухвалою від 05.12.2017 року Апеляційного суду Закарпатської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 жовтня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, було визнано неподаною та повернуто апелянту.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що на цей час у провадженні суду, як першої, так і апеляційної інстанції, відсутня справа № 308/1465/17.

При цьому заявником подана нова заява саме у межах справи № 308/1465/17, що є неприпустимим, оскільки подання такої заяви взагалі не передбачено ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Як зазначено у ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

З поданої заявником заяви чітко вбачається спір про право, оскільки ним ставиться питання про стягнення моральної шкоди, відтак зазначена заява не може бути предметом розгляду саме у межах справи № 308/1465/17 та у порядку окремого провадження, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі у відповідності до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, за заявою ОСОБА_1, про поновлення немайнового права, скасування недопустимих ухвал з моральною шкодою.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 260, 293, 294, ч. 4 ст. 315, ст.ст. 353, 354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі у відповідності до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, за заявою ОСОБА_1, про поновлення немайнового права, скасування недопустимих ухвал з моральною шкодою.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: відмови у відкритті провадження у справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно пп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду;

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Дергачова