Справа № 204/5026/18
Провадження № 2/204/1488/18
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Сорокіної А.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю відповідачки ОСОБА_2

за участю представника відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С ТА Н О В И В:

У липні 2018 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просив зменшити розмір аліментів, встановлених судовим наказом Красногвардійського талонного суду м. Дніпропетровська по справі № 204/2586/18 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів зі ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 від заробітку (доходу) на 1/6 від заробітку (доходу) платника аліментів. В обґрунтування позову зазначає, що 24 травня 2008 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, сімейне життя сторін не склалось та 05 січня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано. У квітні 2018 року відповідач звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, у зв'язку з чим 03 травня 2018 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська винесено судовий наказ за заявою ОСОБА_2, яким призначено стягнути зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18 квітня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8. Позивач вимушений звернутись до суду з даною позовною заявою про зменшення розміру аліментів, оскільки від першого шлюбу зі ОСОБА_6 він має малолітнього сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якого на підставі рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2007 року він також сплачує аліменти у розмірі ј частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 12 листопада 2007 року до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, 27 квітня 2018 року позивач втратив постійне місце роботи та станом на теперішній час є не працевлаштованим, постійного заробітку (доходу) не має. Вказані обставини не були досліджені судом під час видачі судового наказу, однак вони прямо впливають на встановлення розміру аліментів на утримання дитини та є підставами для зменшення судом встановленого розміру для забезпечення позивача можливістю утримувати обох дітей в рівних умовах. У зв'язку з цим, виходячи зі встановлених законодавством розмірів стягнення аліментів на двох дітей, позивач просить змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_5, з 1/4 від заробітку (доходу) на 1/6 від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно. У зв'язку з цим, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

27 грудня 2018 року представник відповідача - ОСОБА_3 надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає та заперечує проти задоволення позову з огляду на наступне. З 24 травня 2008 року по 05 січня 2016 року позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі. На момент укладення шлюбу з відповідачкою у позивача від першого шлюбу вже була дитина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. На момент народження спільної доньки позивач вже мав аліментні зобов'язання по відношенню до першої дитини. Оскільки позивач після розірвання шлюбу з відповідачем не приймав фінансової участі у житті спільної дитини ОСОБА_5, то відповідач ОСОБА_2 18 квітня 2018 року була вимушена звернутись до суду в порядку наказного провадження з заявою про стягнення аліментів, у зв'язку з чим 03 травня 2018 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ. Твердження позивача про те, що він втратив постійне місце роботи не відповідає дійсності, адже звільнення за п. 1 ст. 36 КЗпП України є добровільним, що відповідач трактує як намагання ухилитись від сплати аліментів. Позивачем не надано доказів поважності втрати роботи. Позивач є особою працездатного віку, без встановлених вад, які б не дозволяли йому працювати, а тому посилання позивача на те, що він не працює, не є підставою для зменшення розміру аліментів. Після розлучення позивач майже не спілкується з донькою, на зустрічах не наполягає та не прагне проводити з нею час. Крім того, донька ОСОБА_5 окрім відвідування шкільного закладу додатково відвідує курси англійської мови, танці, на які її водить виключно мати - відповідач у справі. Отже позивач не приймає участі не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а й також у її повноцінному зростанні, вихованні та розвитку. За таких обставин вважає, що підстав для задоволення позову немає, у зв'язку з чим просить суд у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити в повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач та її представник - ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З пояснень сторін та їх представників судом встановлено, що у період з 24 травня 2008 року по 05 січня 2016 року позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають спільну малолітню доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судовим наказом Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2018 року (справа № 204/2586/18, провадження № 2-н/204/59/18) за заявою ОСОБА_2 було стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18 квітня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 11).

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з даним позовом про зменшення розміру аліментів позивач ОСОБА_4 обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що під час видачі судового наказу не було враховано, що позивач від першого шлюбу зі ОСОБА_6 має ще одну дитину - малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якого на підставі рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2007 року він також сплачує аліменти, а також 27 квітня 2018 року позивач втратив постійне місце роботи та на теперішній час він постійного заробітку (доходу) не має.

Так, судом встановлено, що від спільного шлюбу зі ОСОБА_6 позивач ОСОБА_4 має також малолітнього сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 24 жовтня 2006 року, актовий запис № 433 (а.с. 13). У вищевказаному свідоцтві про народження батьком дитини зазначений позивач ОСОБА_4.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2007 року по цивільній справі № 2-2298/2007 було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ј зі всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 12 листопада 2007 року до повноліття дитини (а.с. 14-15).

Отже, судом встановлено, що винесення судового наказу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2018 року (справа № 204/2586/18, провадження № 2-н/204/59/18) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, призвело до стягнення аліментів з позивача на двох дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у загальному розмірі 1/2 частина від усіх видів його заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з наданих позивачем - платником аліментів доказів, на теперішній час загальний розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання малолітніх дітей, становить 1/2 частину, тобто половину, його заробітку (доходу), та саме у зв'язку з цим, не погоджуючись з розміром аліментів, які стягуються з нього, позивач вирішив звернутись до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Як вже було встановлено вище, на утриманні позивача перебуває також інша дитина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На теперішній час позивач є не працевлаштованим, оскільки 27 квітня 2018 року він був звільнений з посади експедитора відділу транспорту СНС (Дніпро Запоріжжя) Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Омега-Автопоставка» на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП за угодою сторін, що підтверджується Витягом з наказу № 504-к від 27 квітня 2018 року (а.с. 16), а також відповідним записом у трудовій книжці ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 (а.с. 17).

При цьому, позивач перебуває в працездатному віці, а отже суд вважає, що він спроможний надавати відповідачу аліменти на утримання спільної дитини.

Малолітня дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, має добрий стан здоров'я.

Відповідач ОСОБА_2 згідно довідки № 8 від 23 листопада 2018 року, працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Бітекс» на посаді заступника директора з фінансових питань та на теперішній час (з 25 вересня 2017 року по 31 липня 2020 року знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим і індивідуальним.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Беручи до уваги встановлені обставини, суд приходить до переконання про наявність підстав для зменшення розміру аліментних зобов'язань ОСОБА_4, оскільки стягнення з нього аліментів за двома окремо судовими рішеннями по 1/4 частині на кожну дитину, призвело до стягнення з нього аліментів у загальному розмірі який дорівнює 1/2 частині від його заробітку, в той час як стягнення аліментів на двох дітей повинно відбуватися у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу.

За таких обставин, суд, керуючись приписами ч. 2 ст. 183 СК України приходить до обґрунтованого переконання, що частку, яка була визначена судовим наказом Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 3 травня 2018 року слід зменшити з 1/4 до 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_4 щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу, що посилання відповідача в обґрунтування заперечень проти позову на те, що малолітня донька сторін відвідує курси англійської мови та танці, суд до уваги не бере, оскільки такі витрати пов'язані з розвитком здібностей дитини та у розумінні ч. 1 ст. 185 СК України відносяться до додаткових витрат на дитину. Слід враховувати, що аліменти необхідні щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини, а додаткові витрати обумовлені особливими обставинами, до яких законодавством віднесено, зокрема, понесення додаткових витрат у зв'язку з розвитком здібностей дитини.

Вирішуючи питання про розмір зменшення аліментів суд виходить перш за все з принципу верховенства права, а також вимог закону про те, що кожен з батьків повинен виконувати свій обов'язок з утримання дитини належним чином та у рівній мірі нести витрати на дитину, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та зі ОСОБА_4 слід стягнути аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь матері ОСОБА_2, починаючи з дня вступу рішення у законну силу і до її повноліття.

Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 180-183, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 2, 4, 76-82, 128, 141, 142, 170, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 (адреса місце проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2) про зменшення розміру аліментів - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів з 1/4 до 1/6 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що стягуються за наказом Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 3 травня 2018 року з ОСОБА_4 на утримання його малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути аліменти з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь матері ОСОБА_2, починаючи з дня вступу рішення у законну силу і до її повноліття.

Наказ виданий Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська від 3 травня 2018 року відкликати після набрання рішення законної сили та сплати заборгованості по ньому.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір за подачу позову у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т. О. Дубіжанська