УХВАЛА

18 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 755/214/17

провадження № 61-35725ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду міста Києва від 4 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про визнання укладеним типового договору про постачання електроенергії,

ВСТАНОВИВ:

5 травня 2018 року подана до Верховного Суду касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду міста Києва від 4 квітня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 21 червня 2018 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків касаційної скарги.ОСОБА_1 необхідно було подати до суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України, уточнивши у ній судові рішення, які оскаржуються, і вимоги касаційної скарги, та надати копії виправленої касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Копія ухвали Верховного Суду від 21 червня 2018 року направлялася заявнику рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, зазначену ним у касаційній скарзі.

Втім, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення разом із копією зазначеної ухвали суду від 21 червня 2018 року повернулося до касаційного суду без вручення адресату з незалежних від суду причин із відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Суд касаційної інстанції повторно направив заявнику рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення копію ухвали від 21 червня 2018 року про залишення його касаційної скарги без руху на адресу, зазначену у скарзі.

Проте поштове відправлення із зазначеною ухвалою повторно повернулося на адресу суду без вручення із відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Стаття 131 ЦПК України закріпила обов'язок учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Заявник у встановленому цією статтею порядку до Верховного Суду із заявою про зміну місця проживання (перебування, знаходження) або про визначення іншої адреси для листування не звертався.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (стаття 44 ЦПК України).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України»).

Заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (справа «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).

Подавши касаційну скаргу у травні 2018 року, заявник тривалий час не цікавиться її розглядом, поштову кореспонденцію від суду, направлену за зазначеною ним у касаційній скарзі адресою, не отримує, будь-яких заяв чи клопотань, зокрема щодо зміни місця проживання (перебування, знаходження), від нього не надходило.

Станом на 18 грудня 2018 року ОСОБА_1 не усунув недоліки касаційної скарги, які стали підставою для залишення її без руху ухвалою Верховного Суду від 21 червня 2018 року, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Суд касаційної інстанції вчинив усі можливі дії для належного забезпечення прав заявника на касаційне оскарження та двічі направив йому копію ухвали про залишення його касаційної скарги без руху на зазначену заявником адресу.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

За таких обставин є підстави для визнання цієї касаційної скарги неподаною та повернення її заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду міста Києва від 4 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про визнання укладеним типового договору про постачання електроенергії вважати неподаною і повернути заявнику.

Заявнику надіслати копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами, іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко