Справа № 464/4104/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Горбань О.Ю.
Провадження № 22-ц/783/742/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.

за участі секретаря: Куцика І.Б.

з участю представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3, поданою в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 16 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третіх осіб Львівської міської ради, Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у львівській області про знесення самочинного будівництва та поділ будівельних матеріалів, які складають самочинне будівництво,-

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 16 лютого 2018 року зупинено провадження по справі № 464/4104/14 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третіх осіб: Львівської міської ради, Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про знесення самочинного будівництва та поділ будівельних матеріалів, які складають самочинне будівництво до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 464/2328/14 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Львівська міська рада про реальний поділ будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Ухвалу суду оскаржив адвокат ОСОБА_3, подавши апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_2Є

В апеляційній скарзі посилається на те, що зупинення провадження є допустимим лише у тому випадку, коли розглядати справу далі неможливо. Натомість в оскаржуваній ухвалі наявність наведених вище підстав обґрунтована не була.

Також зазначає, що суд в порушення вимог п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети спорів у справах і не вказав обставини, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про реальний поділ будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою дійсно виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими ОСОБА_2 обґрунтовує свої вимоги, і можливості знесення самочинного будівництва та поділ будівельних матеріалів, які складають самочинне будівництво, оскільки ОСОБА_5 пред'явлено позов саме з таким предметом і з таких підстав.

Вказує, що. межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 16 лютого 2018 року та направити справу для продовження розгляду до Сихівського районного суду м. Львова.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 нв підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах доводів скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Пунктом 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до Сихівського районного суду м. Львова від 16 лютого 2018 року суду із позовом до відповідача про знесення самочинного будівництва прибудови під літерою А'-1 та літньої кухні під літерою Б згідно з технічним паспортом на будинок від 31.07.2000 за адресою: м.Львів, вул.Межова, 22. Крім того, просив зобовязати сторони знести самочинне будівництво, визнати за сторонами у порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 право власності на будівельні матеріали, які складають самочинне будівництво прибудову під літерою А'-1 та літню кухню під літерою Б згідно з технічним паспортом на будинок від 31.07.2000 за адресою: м.Львів, вул.Межова, 22, по1/2 ідеальній частині за кожним із спадкоємців. Крім того, просить здійснити поділ будівельних матеріалів, які складають самочинне будівництво, у вартісному показнику по 160041,50 грн. для кожного співвласника будинку.

Крім цього встановлено, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 24 вересня 2015 року по справі № 464/2328/14 задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Львівська міська рада про реальний поділ будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою. Рішення не набрало законної сили, справа направлена для розгляду в апеляційну інстанцію.

Зупиняючи провадження по справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 464/2328/14 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Львівська міська рада про реальний поділ будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою суд першої інстанції виходив з того, що дане рішення може вплинути на прийняття рішення по даній справі.

Проте, з вказаним висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У цьому випадку провадження у справі зупиняється до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (пункт 5 частини першої статті 253 ЦПК).

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Відповідно до пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду Україн від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених статтею 251 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 6 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Проте суд, у порушення вимог пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, зазначивши іншу цивільну справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети та підстави спорів у справах, не вказав, у чому полягає пов'язаність справ, та не зазначив обставини, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про визнання права власності на житловий будинок виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи та обєктивну неможливість розгляду справи.

Крім того, зупиняючи провадження у справі, суд порушив право позивача на розумні строки розгляду справи.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, у порушення п. 6. ч. 1 ст. 251 ЦПК України, формально розглянув заяву ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі та дійшов помилкового висновку про її задоволення, оскільки таке зупинення суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, й перешкоджає подальшому провадженню у справі, відтак апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану в інтересах ОСОБА_2Є слід задовольнити, ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 16 лютого 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст., 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374 , 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3, поданою в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 16 лютого 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 27 липня 2018 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді Крайник Н.П.

ОСОБА_7