Справа № 442/3576/18 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/811/2307/18 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року м.Львів

Справа № 442/3576/18

Провадження № 22-ц/811/2307/18

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Приколоти Т.І.,

суддів Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_2

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, ухвалене у м. Дрогобичі 27 вересня 2018 року (суддя Крамар О.В.)

у справі

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

встановив:

8 червня 2018 року ОСОБА_3 звернулася з позовом про стягнення з ОСОБА_2 в її користь аліментів на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, в розмірі 3000 грн. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем до 15 липня 2008 року. 17 грудня 2002 року, у них народився син ОСОБА_4, який проживає разом з нею, перебуває на її повному утриманні.Просить позов задоволити.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 вересня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто аліменти з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 на: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі по 1200 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 8 червня 2018 року і до досягнення сином повноліття.

В решті позову відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_3 Просить рішення суду змінити в частині визначення розміру стягуваних аліментів та в цій частині ухвалити нове рішення, яким стягувати аліменти з ОСОБА_2 в її користь на сина у твердій грошовій сумі, в розмірі 3000 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред»явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необгрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 12,76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Дрогобицького МУЮ Львівської області.

Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 pоку, батьки або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України).

Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

З урахуванням встановлених судом першої інстанції обставин на підставі наданих доказів, суд першої інстанції визначив аліменти на дитину з врахуванням вимог статтей 180-184 СК України. Іншими належними та допустимими доказами висновки суду першої інстанції не спростовано.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Залишити рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 вересня 2018 рокубез змін, апеляційну скаргу ОСОБА_3- без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 29 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді