АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/5722/2018 р. Головуючий у 1 інстанції - Астахова О.О.
Справа № 755/8234/17 Доповідач - Мараєва Н.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2018 р. Апеляційний суд міста Києва в складі суддів судової палати з розгляду

цивільних справ :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у порядку письмового провадження

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 2.04.2018 р.

в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про захист прав споживачів

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 2.04.2018 р. частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захисти прав споживачів, а саме, визнано протиправною відмову ФОП ОСОБА_2 у наданні ОСОБА_1 книги відгуків і пропозицій ФОП ОСОБА_2, у наданні йому реквізитів суб»єкта господарювання, який надає послуги з прокату; визнано протиправною відсутність куточка споживача станом на 26.05.2017 р. у пункті прокату за адресою : АДРЕСА_1; стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1000,00 грн., в іншій частині позовних вимог - відмовлено; стягнуто на користь держав судовий збір 640,00 грн.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить це рішення змінити у частині суми стягнутої на його користь моральної шкоди, яку він вважає заниженою, і постановити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIIІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України в реакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративної-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одинець), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402- VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду в порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 25 травня 2017 р. ОСОБА_1 через мережу інтернет звернувся до фізичної особи-підприємець ОСОБА_2 з наміром укласти договір прокату фото-відеотехніки (а.с. 26-27).

26 травня 2017 р. під час відвідування пункту прокату, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, при укладанні договору прокату позивачу було відмовлено, з причин відсутності техніки у пункті прокату, яку він мав намір замовити.

За викликом «102» 26.05.2017 р. було здійснено виїзд наряду поліції. По приїзді представників правоохоронних органів було зафіксовано відсутність куточка споживача, книги відгуків і пропозицій, та у присутності представників поліції позивачу було запропоновано ознайомитись із відомостями про суб'єкта господарювання, який надає послуги прокату у даному пункті.

Дані обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, а також визнаються сторонами, а тому у розумінні ч.1 ст.82 ЦПК України, не підлягають доказуванню, з підстав добровільності їх визнання сторонами.

Відповідно до п.22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця).

Згідно із п. 10 Порядку здійснення торгової діяльності і правил торгового обслуговування на ринку споживчих товарів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 року № 833 передбачено, що суб'єкти господарювання повинні забезпечити зокрема: наявність на видному та доступному місці куточка покупця, в якому розміщується інформація про найменування власника або уповноваженого ним органу, книга відгуків та пропозицій, адреси і номери телефонів органів, що забезпечують захист прав споживачів.

На вимогу споживача (покупця) відповідальний працівник суб'єкта господарювання повинен надати йому цей Порядок, Закон України &q?и ;Про захист прав споживачів&q?ів;, санітарні норми, правила продажу окремих видів товарів відповідно до спеціалізації суб'єкта господарювання.

Під час судового розгляду встановлено, що позивачу було відмовлено відповідальним працівником суб'єкта господарювання у наданні книги скарг і пропозицій. За місцезнаходженням пункту прокату був відсутній куточок споживача, який зокрема має містити відомості щодо повного юридичного найменування суб'єкта господарювання, що підтверджується листом Управління патрульної поліції м. Києва від 09 червня 2017 року (а.с. 80,82), дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, показами в якості свідка ОСОБА_1 та поясненнями учасників.

Для відновлення своїх невизнаних прав, позивач звернувся із заявою до Держпродспоживслужби в м.Києві для здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю).

Проте, листом від 20.07.2017 р. ОСОБА_1 було відмовлено у зв'язку із ненаданням ним інформації щодо повного юридичного найменування суб'єкта господарювання (а.с. 56-57).

Відповідно до ст.4 ЦПК України , кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оцінивши надані докази, суд дійшов обгрунтованого висновку про доведеність обставин того, що 26.05.2017 р. на вимогу позивача, який мав намір замовити відео-техніку для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю, йому було неправомірно відмовлено у наданні книги відгуків і пропозицій фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та реквізитів суб'єкта господарювання, який надає послуги прокату. А також був відсутній куточок споживача у пункті прокату за адресою: АДРЕСА_1, а тому у цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача обладнати у місці підприємницької діяльності з побутового прокату (АДРЕСА_1) куточок споживача, суд вважає її необгрунтованою, оскільки, позивачем на надано доказів, що станом момент ухвалення судового рішення такий куточок позивача не обладнаний ФОП ОСОБА_2

Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодува моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також діл з репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізігз або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуєм особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою з статті.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зазначено, що при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здор потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, діли репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до виписки із картки амбулаторного хворого, 30 червня 2017 р. ОСОБА_1 звернувся за медичною допомогою із скаргою на підвищену нервозність, внаслідок чого поставлено діагноз : астено-невротичний синдром та призначено медикаментозне лікування (а.с. 52-55).

Тому, суд обґрунтовано дійшов висновку, що протиправність дій відповідача, знаходиться у причинному зв'язку із заподіяною позивачу немайновою шкодою, та визначив розмір відшкодування моральної шкоди відповідно до вимог чинного законодавства, у розмірі 1 000 грн.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо часткового задоволення позову.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.268, 352, 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 2.04.2018 р. - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 27.07.2018 р.

Головуючий :

Судді :