Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 року Хортицький районний суд м. Запоріжжяу складі:

головуючого судді Нещеретної Л.М.

за участю секретаря Шварцер Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої в результаті ДТП, пені та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 26.03.2017р. по вул..Хортицьке шосе м.Запоріжжя сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено належний йому автомобіль ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1. ДТП сталося з вини водія ОСОБА_2, що встановлено постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 14.04.2017р. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» згідно з полісом ОСЦПВ №АЕ/8852871 від 14.06.2016р. У завязку з відсутністю на території м.Запоріжжя експерта страховика, він звернувся до ТОВ ПЕП «Стандарт-Сервіс» для визначення розміру матеріального збитку, спричиненого в результаті ДТП його майну. Згідно з висновком авто-товарознавчого дослідження №42 від 11.04.2017р. розмір матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля в результаті ДТП, склав 35 817,567грн. За проведення такого дослідження він сплатив 500,00грн. 15.05.2017р. він направив на адресу страховика заяву про виплату страхового відшкодування. Однак протягом встановлених Законом 90 днів з моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування страхова компанія не здійснила виплату страхового відшкодування, у звязку з чим він має право на нарахування пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла протягом періоду, за який нараховується пеня. З його розрахунком за період з 13.08.2017р. по 09.01.2018р. розмір пені становить 3800,52грн. Також у звязку з невиконанням страховиком свого грошового зобовязання він має право на отримання 3% річних та інфляційних втрат, які відповідно становлять суму 439,00грн. та 1450,18грн.

Крім того, в результаті ДТП йому спричинена моральна шкода, оскільки він переніс сильне душевне хвилювання з приводу пошкодження свого автомобіля, був порушений звичний спосіб його життя, погіршилось самопочуття, сон, стосунки з членами родини. Він змушений звертатись за допомогою до фахівців з приводу вирішення питання щодо отримання страхового відшкодування, витрачати на цей свій час та сили. Моральну шкоду оцінює в 10 000,00грн. і вважає, що компенсувати її повинні обидва відповідача в рівних частках.

Просить стягнути з ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» страхове відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої в результаті ДТП, в сумі 35 817,57грн., пеню за прострочення сплати страхового відшкодування в сумі 3802,55грн., 3% річних в сумі 439,00грн.,витрати від інфляції в сумі 1450,18грн., моральну шкоду в сумі 5000,00грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1409,20грн., витрати на проведення авто-товарознавчого дослідження в сумі 500,00грн., витрати на правничу допомогу в сумі 900,00грн.

Також просить стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 5000,00грн.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_3 позов підтрималаповністю, просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов до нього в частині стягнення моральної шкоди не визнав повністю і пояснив, що його відповідальність за шкоду, спричинену в ДТП, застрахована, тому таку шкоду відшкодувати повинна саме страхова компанія. Позивач не надав доказів на підтвердження спричинення йому моральної шкоди.

Представник відповідача ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» за наявними у справі матеріалами.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно з ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням свого майна.

Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно з ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Разом з тим, відповідно до вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники наземних транспортних засобів зобовязані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ст.6 вказаного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи (п.22.1 ст.22 Закону).

Відповідно до п.34.1, 34.2 ст.34 Законустраховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки

страхового випадку, розпочати її розслідування; протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до п.34.3 ст.34 Закону, якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або

експерта для визначення розміру шкоди.

Відповідно до п.35.1 ст.35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом

30днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортнупригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до п.36.1, 36.2 ст.36 Закону страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування

(регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним

розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до п.36.5 ст.36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Крім того, згідно із ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд встановив, що 26.03.2017р. по вул..Хортицьке шосе м.Запоріжжя сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено належний позивачу ОСОБА_1 автомобіль ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1.

Згідно з постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 14.04.2017р., яка набрала законної сили 25.04.2017р., винуватим в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за вищевказаним фактом ДТП, визнано відповідача ОСОБА_2

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яке набрало законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, обставини, встановлені постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 14.04.2017р., зокрема, чи мало місце ДТП та чи вчинено воно з вини ОСОБА_2, не підлягають доказуванню при розгляді даної справи, яка стосується цивільно-правової відповідальності за наслідки цих дій.

Також судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» згідно з полісом ОСЦПВ №АЕ/8852871 від 14.06.2016р., ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого, 50 000,00 грн.

Згідно з висновком авто-товарознавчого дослідження ТОВ ПЕП «Стандарт-Сервіс» №42 від 11.04.2017р. розмір матеріальної шкоди, спричиненої позивачу ОСОБА_1 в результаті ДТП, склав 35 817,567грн.

За проведення такого дослідження позивач сплатив ТОВ ПЕП «Стандарт-Сервіс» 500,00грн.

15.05.2017р. позивач ОСОБА_1 направив на адресу ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» заяву про виплату страхового відшкодування.

До теперішнього часу страхове відшкодування позивачу страховою не виплачено.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Зясувавши повно, всебічно та обєктивно усі обставини даної справи, дослідивши надані сторонами докази на їх підтвердження з точки зору їх належності, допустимості, достатності та взаємозвязку, проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що ДТП, в якому було пошкоджено належний позивачу автомобіль, у звязку з необхідністю відновлення якого він зазначав матеріальної шкоди, сталося з вини відповідача ОСОБА_2

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 за спричинену третім особам шкоду була застрахована відповідачемПАТ «Страхове товариство «Іллічівське», останній відповідно до вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та умов укладеного між ним та відповідачем ОСОБА_2 договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зобовязаний сплатити потерпілій особі - позивачу ОСОБА_1 страхове відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої з вини ОСОБА_2 в результаті ДТП 26.03.2017 р.

На підтвердження розміру такої шкоди позивач надав висновок авто-товарознавчого дослідження, який суд вважає належним та допустимим доказом. Згідно з цим висновком розмір відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача з урахуванням фізичного зносу становить 35 817,57 грн.

Як встановлено судом, позивач 15.05.2017 р. подав страховій компанії заяву про виплату страхового відшкодування матеріальної шкоди, однак протягом встановленого ст.36.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»90-денного строку і до теперішнього часу страхова компанія виплату страхового відшкодування не здійснила.

При цьому, суд враховує, що представник відповідача ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське», будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив, жодних обґрунтованих заперечень проти позовних вимог ОСОБА_1 з відповідними доказами суду не подав, доводи позивача не спростував.

Таким чином, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, суд вважає необхідним стягнути страхове відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої позивачу ОСОБА_1 в результаті вказаного ДТП, з відповідача ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» в розмірі 35 817,57грн.

Також суд вважає необхідним стягнути з відповідача ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» на користь позивача пеню за прострочення сплати страхового відшкодування, оскільки судом достовірно встановлено, що страхове відшкодування страховою компанією протягом 90 днів з моменту отримання заяви позивача про його виплату і до теперішнього часу не сплачено.

Оскільки заява позивача про виплату страхового відшкодування отримана страховою компанією 15.05.2017р., що нею не спростовано, встановлені 90 днів для виплати страхового відшкодування сплили 13.08.2017р.

Таким чином, строк прострочки сплати страхового відшкодування за період з 14.08.2017р. по 09.01.2018р. становить 149 днів.

В період з 03.08.2017р. по 26.10.2017р. облікова ставка НБУ становила 12,5% річних, з 27.10.2017р. по 09.01.2018р. 13,5% річних.

Розмір пені за період з 14.08.2017р. по 26.10.2017р. становить: 35817,57грн. х 12,5% х 2/365дн. /100% х 74дн. = 1815,41грн.

Розмір пені за період з 27.10.2017р.по 09.01.2018р. становить: 35817,57грн. х 13,5% х 2/365дн. /100% х 75дн. = 1987,14грн.

Загальний розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське»на користь позивача ОСОБА_1 становить 3802,55грн. (1815,41грн. + 1987,14грн.).

Крім того, суд вважає, що правовідносини з виплати страхового відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої в результаті ДТП, є грошовим зобовязанням, у звязку з чим на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобовязання.

В даному випадку судом встановлено, що страхова компанія як особа, відповідальна за виплату страхового відшкодування спричиненої в результаті ДТП матеріальної шкоди, не здійснивши таку виплату в строк до 13.08.2017р., на вимогу позивача зобовязана сплатити 3% річних та інфляційні втрати.

Розмір 3% річних, які підлягають стягненню з відповідача ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» на користь позивача ОСОБА_1, становить: 35 817,57грн. : 100% х 3% :365дн. х 149дн. = 439,00 грн.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991р. (далі Закон №1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Сума індексації визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації на розмір приросту індексу споживчих цін, поділений на 100%.

Відповідно до ст.4 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється у розмірі 103 відсотка.

Перевіривши наданий позивачем розрахунки суми індексації, суд вважає, що він не відповідає вищевказаним вимогам закону та є невірним, у звязку з чим суд не бере його до уваги.

Виходячи з вищевикладених вимог законодавства, суд вважає, що підстав для проведення індексації суми неотриманого позивачем доходу у вигляді страхового відшкодування немає, оскільки індекс споживчих цін за період з серпня 2017р. по грудень 2017р. не перевищував порогу індексації у розмірі 103%. Тому в частині позовних вимог про стягнення інфляційних втрат слід відмовити.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з страхової компанії на користь позивача моральної шкоди, суд виходить з того, що відповідно до ст.26-1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»моральна шкода відшкодовується страховиком потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої в результаті ДТП майну позивачу. Питання щодо відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої здоровю позивача, останнім не ставилось і жодні обставини справи не свідчать, що йому була спричинена така шкода.

Таким чином, суд не знаходить підстав для покладання на відповідача ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» відповідальності за спричинену позивачу в результаті ДТП моральну шкоду.

Виходячи з вимог ст.1167,1187 ЦК України, суд вважає, що таку відповідальність повинен нести відповідач ОСОБА_2 як особа, з вини якої сталося ДТП.

Також суд вважає встановленим та доведеним факт спричинення позивачу ОСОБА_1 протиправними діями відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди, яка в даному випадку полягає у душевних стражданнях, які він зазнав через пошкодження належного його автомобіля, необхідність його відновлення, звернення до страхової компанії з приводу отримання відповідного страхування, витрачання на це свого часу, понесення додаткових матеріальних затрат. Суд вважає, що вказані обставини вплинули на психічний стан позивача, він хвилювався, нервував, порушився звичний спосібйого життя і він вимушений докладати додаткових зусиль для його організації.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховуєвимоги ст.23 ЦК України, відповідно до якої розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, а також вимог розумності і справедливості.

Також суд виходить з того, що не може бути точних критеріїв майнового виразу фізичного і душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз і його визначення не піддається математичним формулам.Крім того, розмір моральної шкоди незалежить від розміру майнової шкоди.

Тому, виходячи з вищевказаних обставин, принципу розумності, виваженості і справедливості, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1000,00грн.

Визначену позивачем суму відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000,00грн. суд вважає перебільшеною і такою, що не відповідає вимогам ст.23 ЦК України та обставинам даної справи.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково, стягнувши на його користь з ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське»страхове відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої в результаті ДТП, в сумі 35 817,57 грн., пеню за прострочення сплати страхового відшкодування в сумі 439,00 грн., 3% річних в сумі 3802,55 грн. З ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути моральну шкоду в сумі 1000,00 грн. В іншій частині позовних вимог суд вважає необхідним відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» на користь позивача ОСОБА_1 сплачений останнім судовий збір за позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, пені,3% річних, які є вимогами майнового характеру, в сумі 704,80грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 сплачений останнім судовий збір за позовні вимоги про стягнення моральної шкодив сумі 704,80грн.

Також на підставі ст.137,141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з обох відповідачів на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 900,00грн., оплата яких позивачем підтверджується наданими ним договором про надання правової допомоги від 04.01.2018р., розрахунком витрат на правову допомогу, довідкою про сплату витрат, які суд вважає належними та допустимими доказами. Витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з обох відповідачів в рівних частках.

Крім того, відповідно до ст.139,141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» на користь позивача ОСОБА_1 понесені ним витрати на проведення експертного дослідження вартості матеріальної шкоди, спричиненої в результаті ДТП, в розмірі 500,00грн., здійснення яких підтверджено наданою позивачем квитанцією.

Керуючись ст.15,16,22,23,1166,1167,1184 ЦК України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.2,4,5,12,13,76-82,89,137,139,141,154,258,263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське», ЄРДПОУ 25186738, місце знаходження: м.Київ, вул. Саксаганського, буд.38-б офіс 12, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, місце реєстрації: м.Запоріжжя, вул. Дибенка, буд.45, страхове відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої в результаті ДТП, в сумі 35 817, 57 грн., пеню за прострочення сплати страхового відшкодування в сумі 3802,55 грн., 3% річних в сумі 439, 00 грн., витрати на проведення авто-товарознавчого дослідження в сумі 500,00 грн., в рахунок повернення судових витрат по сплаті судового збору 704,80 грн., усього 41 263, 92 грн. (сорок одна тисяча двісті шістдесят одна гривня 92 копійки).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_3, місце реєстрації: Запорізька обл., Запорізький р-н, с. Новопетрівка, вул. Молодіжна, буд.66, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, місце реєстрації: м. Запоріжжя, вул. Дибенка, буд.45, моральну шкоду, спричинену в результаті ДТП, в сумі 1 000,00 грн., в рахунок повернення судових витрат по сплаті судового збору 704,80 грн., усього 1 704,80 грн. (одна тисяча сімсот чотири гривні 80 копійок).

Стягнути з ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське», ЄРДПОУ 25186738, місце знаходження: м.Київ, вул. Саксаганського, буд.38-б офіс 12, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_3, місце реєстрації: Запорізька обл., Запорізький р-н, с. Новопетрівка, вул. Молодіжна, б.66, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, місце реєстрації: м.Запоріжжя, вул.Дибенка, буд.45,в рахунок повернення судових витрат по оплаті правничої допомоги в сумі 900,00грн. з кожного по 450,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Нещеретна