Справа № 0438/763/2012
Провадження № 6/192/25/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2018 Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Щербини Н.О.,

за участю секретаря судового засідання - Савчукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 про затвердження мирової угоди на стадії виконання судового рішення у цивільній справі №0438/763/2012 провадження №2/0438/162/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2018 року заявник звернувся до суду з заявою про затвердження мирової угоди на стадії виконання судового рішення по виконавчому провадженню №32399322, відкритого державним виконавцем Сазановим С.О. Солонянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Заяву мотивує тим, що державний виконавець Сазанов С.О. прийняв від нього заяву і примірник мирової угоди, а другий примірник, який він повинен був відправити до Солонянського районного суду Дніпропетровської області, відмовився прийняти, оскільки це не його обовязок.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду заяви без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 49 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб; сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

Частиною 1 статті 434 ЦПК України встановлено, що мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ.

Судом встановлено, що рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2012 року у цивільній справі №0438/763/2012 провадження №2/0438/162/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки Анастасії, ІНФОРМАЦІЯ_3, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі у розмірі по 378 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 03 березня 2012 року до досягнення дітьми повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, відмовивши в задоволенні іншої частини позову, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 214 гривень 60 копійок (а.с. 31-32).

На виконання рішення суду за заявою стягувача від 23 квітня 2013 року було видано виконавчий лист про стягнення аліментів у розмірі місячного платежу по даній цивільній справі (а.с. 33).

Частина 4 статті 207 ЦПК України вказує, що укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди.

Як вбачається з примірника мирової угоди від 18 червня 2018 року, укладеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, заявник не надав суду відповідного документа, де були б зазначені умови, за якими сторони дійшли згоди до укладання мирової угоди.

Крім того, судом не встановлено, чи взагалі перебуває на виконанні у державного виконавця виконавче провадження по виконанню рішення суду, на яке посилається заявник в своїй заяві, будь-яких доказів, щодо наявності заборгованості про стягнення аліментів в розмірі 41 397 гривень 08 копійок до суду не надано, а судом не встановлено, як не надано і доказів отримання державним виконавцем Сазановим С.О. від заявника ОСОБА_1 примірника мирової угоди та його відмови від подання такої угоди для затвердження до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно з ч. 3 ст. 434 ЦПК України суд має право відмовити у затвердженні мирової угоди у процесі виконання рішення з підстав, визначених статтею 207 цього Кодексу.

Статтею 207 цього Кодексу передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обовязків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Виходячи з того, що суд зобов'язаний перевірити всі доводи сторін та враховуючи, що затвердження мирової угоди впливає на права та інтереси неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що у затвердженні мирової угоди слід відмовити. Крім того, суд вважає, що було порушено процесуальний порядок звернення з заявою про затвердження мирової угоди, який передбачено вимогами ст. 434 ЦПК України.

Таким чином, для затвердження мирової угоди від 18 червня 2018 року та закриття виконавчого провадження відсутні законні підстави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 434ЦПК України, суд

П О С ТА Н О В И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про затвердження мирової угоди на стадії виконання судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Ухвали, що постановлені судом в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складений 09 жовтня 2018 року.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина