ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1949/18
Провадження № 2/210/1229/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"06" липня 2018 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Літвіненко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без участі сторін, та без фіксування судового засідання звукозаписувальним пристроєм, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину, яка досягла 18 років, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину, яка досягла 18 років, який в подальшому був уточнений.

В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначає, що відповідно свідоцтва про народження його батьком є ОСОБА_3 В даний час він проживає разом з матірю ОСОБА_4, батько від них проживає окремо. Він є студентом і навчається на другому курсі Запорізького інституту економіки та інформаційних технологій. Його мати самостійно оплачує його навчання, а також утримує його матеріально. Однак, на сьогодні мати не в змозі самостійно його утримувати, так як працює в бюджетній сфері викладачем в коледжі і має не високу заробітну плату. Його батько офіційно не працює, але має високий дохід, так як він виїздить в Польшу на заробітки. Заробіток в Польщі складає орієнтовно 800 доларів США, що еквівалентно 20 тисяч гривен. Тому звернувся до суду з позовною заявою та просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання в розмірі 3000,00 грн., до закінчення ним навчання, а також 500,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 24.05.2018 року вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

В судове засідання сторони не викликалися, клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши що позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

Третя особа також надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши що позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач позовну заяву з додатками та ухвалу суду про відкриття провадження отримав 08.06.2018 року. Правом на відзив не скористався.

Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком, а ОСОБА_4 є матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Відділом РАГС виконкому Саксаганської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.07.1999 року (а.с. 4).

Як вбачається з довідки від 10.05.2018 року № 89, ОСОБА_2, навчається в на другому курсі денної форми навчання напрямку «Філологія» Запорізького інституту економіки та інформаційних технологій, відокремлений підрозділ у м. Кривий Ріг. Навчається на контрактній основі. Стипендію не отримує. Період навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року (а.с. 14).

Як зазначено в позовній заяві та не оспорено відповідачем, ОСОБА_3проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання не надає.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 , 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі ( або ) у частці від заробітку ( доходу ) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в ст. 182 цього Кодексу ; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружино , чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи, що відповідач офіційно не працевлаштований, має мінливий, нерегулярний дохід, тому вимоги позивача про стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі на його утримання, не суперечать вимогам закону.

Відповідач є молодою особою працездатного віку, інших утриманців немає, коштів на утримання сина не надає, ОСОБА_2 проживає з матірю, а тому відповідно до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України аліменти, які будуть стягуватись з відповідача ОСОБА_3 слід визначити у твердій грошовій сумі в сумі 3000,00 гривень щомісячно.

Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених уст. 7 СК України.

Частиною 2 ст. 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України підлягає індексації в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Таким чином обовязок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобовязує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення.

З урахуванням вище наведеного, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в частині розміру стягнення аліментів у повному обсязі.

Що ж стосується вимог позивача про стягнення на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 500,00 грн., то суд відмовляє з наступних підстав.

Так, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу в сумі 500,00 грн., надавши суду квитанцію № б/н від 23.04.2018 року, видану адвокатом ОСОБА_5 за складення позовної заяви 500,00 грн.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, ОСОБА_2 не було надано суду договору про надання правничої допомоги, адвокатського ордеру на підтвердження повноважень відповідного адвоката.

Таким чином, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу за звернення до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, а тому компенсації такі витрати з відповідача на користь позивача, не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Позивач згідно закону звільнений від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача, та стягнути на користь держави судовий збір в розмірі, який складав на час звернення з позовною заявою до суду, тобто 704,80 грн. грн.

На підставі ст. ст. 141, 182, 184, 199, 200 СК України, ст. ст. 19, 76, 81, 141, 206, 258, 259, 263-265, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину, яка досягла 18 років задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1, аліменти на його утримання, у розмірі 3000,00 (три тисячі гривень), щомісячно починаючи з дня подання позову, тобто з 23 квітня 2018 року, і до закінчення ним навчання, а саме до 30.06.2020 року, але не більше як до досягнення ним 23 років.

В іншій частині позовних вимог позивачу - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1, на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення копії цього рішення.

Суддя: Н. А. Літвіненко