Справа №488/2667/16-ц 25.07.2018
Провадження №22-ц/784/1258/18
Справа № 488/2667/16-ц
Провадження № 22-ц/784/1258/18
Суддя-доповідач апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Бондаренко Т.З., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання - Лівшенком О.С.,

за участю: представника відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»

на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 5 квітня 2018 року, постановлену під головуванням судді - Селіщевої Л.І. в приміщені того ж суду о 11 годині 52 хвилин по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (надалі - ТОВ «Порше Мобіліті» про захист прав споживача та визнання недійсним кредитного договору,

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року ТОВ «Порше Мобіліті» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову ТОВ «Порше Мобіліті» зазначав, що 20 жовтня 2014 року між ним та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 50011915, за умовами якого останній отримав грошові кошти у розмірі 200 457 грн. 58 коп., що еквівалентно 15 479,35 доларів США та додатковий кредит у розмірі 58 958 грн. 10 коп., що еквівалентно 4 552,75 доларів США строком на 60 місяців до 15 жовтня 2019 року зі сплатою змінної процентної ставки 10,5%.

Згідно умов укладеного кредитного договору ОСОБА_6 поручилася перед позивачем за належне виконання ОСОБА_5 своїх кредитних зобов'язань.

Посилаючись на те, що позичальник належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором щодо сплати грошових коштів не виконує, у зв'язку з чим станом на 14 червня 2016 року утворилась заборгованість на загальну суму - 395 988 грн. 40 коп., позивач просив суду стягнути з відповідачів в солідарному порядку вказану суму заборгованості.

В подальшому позивач збільшив позовні вимоги та остаточно просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 50011915 від 20.10.2014 р. станом на 11 жовтня 2017 року на загальну суму - 537 823,17 грн., із яких: 7 103,43 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 48 156,56 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 37 756,27 грн. - заборгованість за тілом та процентами за додатковим кредитом; 808,13 грн. - сума 3% річних за час прострочення по тілу за кредитом; 1 261,81 грн. - сума 3% річних за час прострочення по процентам за кредитом; 925,61 грн. сума 3% річних за час прострочення по тілу та процентами за додатковим кредитом; 3 268,72 грн. - сума інфляційних втрат за час прострочення по тілу за кредитом; 2 642,92 грн. - сума інфляційних втрат за час прострочення по тілу та процентами за додатковим кредитом; 1 752,51 грн. - пеня за час прострочення по тілу кредиту; 3 593,68 грн. - пеня за час прострочення по процентам за кредитом; 3 184,68 грн. - пеня за час прострочення по тілу та процентам за додатковим кредитом; 321 690,16 грн. - заборгованість із дострокового повернення за тілом кредиту; 14 965,20 грн. - сума 3% річних за час прострочення по тілу за кредитом; 32 169,02 грн. - пеня за час прострочення по тілу кредиту; 40 091,51 грн. - штраф відповідно до п. 8.2 кредитного договору; 12 000 грн. - збитки відповідно до п. 8.5 кредитного договору; 5 539,20 грн. - інші витрати відповідно до п. 8.5 кредитного договору; 913,76 грн. - штраф в порядку п. 8.3 кредитного договору.

18 квітня 2017 року ОСОБА_6 звернулась до суду із зустрічним позовом до ТОВ «Порше Мобіліті» в якому посилаючись на порушення прав споживача під час укладення кредитного договору просила суд визнати недійсним кредитний договір №50011915 від 20 жовтня 2014 року та загальні умови кредитування до вказаного кредитного договору.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 червня 2017 року зустрічний позов прийнятий до розгляду та об'єднаний в одне провадження з первісним позовом.

5 квітня 2018 року представник відповідача - ОСОБА_7- ОСОБА_2 заявив клопотання про призначення судово-економічної експертизи.

В обґрунтування даного клопотання він вказав, що фактичний розмір простроченої заборгованості за кредитним договором № 50011915 від 20.10.2014 р. є значно меншим, ніж вказано позивачем у розрахунку позовних вимог та надав свій розрахунок заборгованості, тому для об'єктивного та всебічного розгляду даної справи необхідні спеціальні знання.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 5 квітня 2018 року клопотання про призначення судово-економічної експертизи задоволено. По справі призначена судово-економічна експертиза, проведення якої доручено експертам Миколаївського відділення Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз. На вирішення експертам поставлені наступні питання: чи відповідає наданий позивачем - ТОВ «Порше Мобіліті» розрахунок заборгованості за кредитним договором № 50011915 від 20.10.2014р., умовам цього кредитного договору? У випадку невідповідності розрахунку, навести відповідні розміри заборгованості за тілом кредиту, процентами, 3% річних, інфляційним витратам, пені та інших складників кредитної заборгованості.

Не погодившись з ухвалою суду, ТОВ «Порше Мобіліті» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, недоцільність призначення експертизи та затягування розгляду справи, просило ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що, постановляючи ухвалу про призначення у справі судово-економічної експертизи, судом не враховано, що клопотання про призначення такої експертизи не містить належного обґрунтування того, що суму заборгованості за кредитним договором неможливо встановити без спеціальних знань експерта.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про призначення у справі судово-економічної експертизи суд першої інстанції виходив з того, що відповідач заперечує проти нарахованої позивачем суми заборгованості, а для визначення достовірності наданого банком розрахунку потрібні спеціальні знання, тому наявні підстави для призначення у даній справі судово-економічної експертизи.

За положеннями статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

В силу принципу диспозитивності, закріпленого ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України обов'язок доказування і подання доказів визначений наступним чином: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 3 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Порше Мобіліті» звернулось з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погоджуючись із розміром заборгованості, представник відповідача подав клопотання про призначення судово-економічної експертизи з метою з'ясування дійсного розміру кредитної заборгованості.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

З позовної заяви вбачається, що і ТОВ «Порше Мобіліті» зазначає про існування у ОСОБА_8 кредитної заборгованості та надає свій розрахунок заборгованості станом на 11 жовтня 2017 року на загальну суму 537 823,17 грн.

В той же час, відповідач у своїй зустрічній позовній заяви посилається на порушення позивачем приписів чинного законодавства.

Крім того, заперечуючи проти позову посилається на невірний розрахунок суми кредитної заборгованості, що має значення для вирішення спору та на підтвердження цих доводів надає свій розрахунок.

Отже, оскільки розмір заборгованості за кредитним договором відноситься до предмета доказування у справі, то для встановлення розміру значеної заборгованості необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право.

Враховуючи викладені обставини та вимоги закону, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності призначення у справі судово-економічної експертизи.

За такого доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ЦПК України, є необґрунтованими.

Відповідно до положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» - залишити без задоволення.

Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 5 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.З. Бондаренко

В.І. Темнікова

Повний текст складено 26 липня 2018 року.