АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 211/5172/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого- судді Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.,

сторони : позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 27 квітня 2018 року, ухвалене суддею Сарат Н.О. у місті ОСОБА_3, повний текст судового рішення складений 04 травня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживача.

В мотивування заявлених вимог зазначила, що 01.03.2017 року невідома їй особа, в мережі Інтернет користуючись сервісом «Миттєва розстрочка» на сайті «Eurogold» оформила на її імя договори на придбання товару №6475, №6626 на загальну суму 27502 грн., шляхом списання коштів з кредитного рахунку відкритого на її імя в ПАТ КБ «ПриватБанк». Вона 02.03.2017 року з факту шахрайських дій звернулась до ПАТ КБ«ПриватБанк» з проханням не здійснювати оплату товару, що нею особисто не замовлявся та який вона не мала наміру придбати. Також звернулась до провоохоронних органів зі заявою про вчинення відносно неї злочину. За її зверненням 22.03.2017 року відкрито кримінальне провадження, в якому вона є потерпілою. ПАТ КБ«ПриватБанк» їй повідомив що вона повинна сплатити кредитну заборгованість та проценти за користуванням кредитом. Також позивач звернулась до Інтернет магазину «Eurogold» з повідомленням про недійсність вищезазначених договорів, але останній проігнорував. Після уточнення позовних вимог позивач просить суд, захистити її права споживання на прийняття самостійних рішень під час придбання товару відповідно до своїх потреб, шляхом визнання недійсним договорів №6475 на суму 20351грн., та №6626 на суму 7151грн. з моменту їх укладення та застосувати наслідки недійсності оспорюваних правочинів.

Рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 27 квітня 2018 рокуОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із рішенням суду позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування обставин справи та порушення норм матеріального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В мотивування апеляційної скарги зазначає, що судом прийнято до уваги заперечення на позов та докази відповідача, які є неналежними та доданими у порушення вимог процесуального законодавства. Судом не прийнято до уваги, що відповідач заволодів її кредитними коштами через недобросовісне ведення господарської діяльності. Спірні договори було укладено із використанням її персональних даних, проте згоду на їх поширення та обробку позивач не надавала.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_3.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_3.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що за допомогою кредитної картки №593447 оформленої на імя позивача ОСОБА_1 01.03.2017 року через придбання товару в мережі Інтернет користуючись сервісом «Миттєва розстрочка» на сайті «Eurogold» за договором №6475 придбано золоті вироби на суму 20351грн. та за договором №6626 на загальну суму 7151 грн. , кошти списано з кредитного рахунку позивача відкритого у ПАТ КБ «ПриватБанк» у загальній сумі 27502 грн.(а.с.10-22).

Спір між сторонами виник з приводу правомірності дій відповідача при укладенні через мережу інтернет угоди на придбання товару за рахунок кредитних коштів розміщених на рахунку відкритому на імя позивача.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, надавши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з процесуальним і матеріальним законом, постановив рішення про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог через їх недоведеність.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як підставу для визнання недійсними договорів купівлі продажу товару в мережі інтернет, позивач посилалась на відсутність в неї волевиявлення на укладання спірних угоди та неправомірні дії відповідача щодо відмови в поверненні коштів за не укладеною нею особисто угодою.

Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Оспорювані договори купівлі-продажу виконані сторонами, продавець ФОП ОСОБА_2 після перерахування коштів за придбаний товар, які надійшли 01 березня 2018 року на рахунок відкритий в її імя у ПАТ КБ «ПриватБанк» видала покупцю в ювелірному магазині Eurogold, розташованому у м.Дніпро 02 березня 2018 року особі, яка повідомила дані заказу : прізвище замовника - ОСОБА_4, номер замовлення та суму оплати, придбані в мережі інтернет ювелірні вироби.

Колегія суддів не може погодитися із посиланнями позивача про заволодіння відповідачем її кредитними коштами через недобросовісне ведення господарської діяльності.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Матеріали справи не містять доказів фінансового становища відповідача, неможливість його за станом здоровя, чи з інших підстав працевлаштуватися та сплачувати аліменти.

Жодних доказів порушення відповідачем ведення господарської діяльності при укладанні спірних договорів ні позивачем, ні її представником не надано.

Згідно матеріалів справи, відповідач здійснює свою підприємницьку діяльність на підставі отриманого дозволу, ліцензійного договору від 11 лютого 2014 року, свідоцтва, угоди, із веденням книги обліку доходів, відомості в якій підтверджені випискою з карткового рахунку, відкритого ФОП ОСОБА_2 у ПАТ КБ «ПриватБанк» про рух коштів. ( а.с.62-70).

Дані факти свідчать про дотримання відповідачем законодавства при веденні господарської діяльності та відсутності достатніх, достовірних доказів, для висновку про недобросовісну господарську діяльність.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що між сторонами не виникли правовідносини, що регулюються ЗУ «Про захист прав споживачів».

Позивачем не ставляться вимоги про якість реалізованого відповідачем товару, чи якість наданих послуг, які реалізує відповідач.

Придбання товару в мережі інтернет по оспорюваним договорам купівлі-продажу проведено особою, з використанням персональних даних доступу до карткового кредитного рахунку позивача, за зберігання якого відповідає власник.

Відповідач, як продавець, не несе відповідальності за збереження персональних даних покупця, оскільки ними не володіє. Він володіє лише тою інформацією, яку надає покупець. Тому, доводи апеляційної скарги позивача про використання відповідачем її персональних даних не можна визнати обгрунтованими. Відповідач лише отримує кошти за придбаний покупцем товар, тому жодних дій стосовно надходження коштів на його рахунок не вчиняє.

Оскільки, як зазначає позивач та підтверджено матеріалами справи, кошти , що були розміщені на її картковому рахунку використані невідомими особами в мережі інтернет з приводу чого, порушено кримінальне провадження.

Як видно з матеріалів справи, для замовлення та проведення оплати за оспорюваними угодами, замовнику слід зазначити, зокрема, номер карти, дату її дії, спеціальний CVV код, що не ній розміщений. Повідомити прізвище та контактний номер ( а.с.76-78).

Оскільки, особа, що здійснила замовлення та придбала товар назвала себе ОСОБА_4, яка в подальшому його й отримала. Тобто, ідентифікація особи була проведена по даним зазначеним при замовленні товару, жодних дій відповідачем по використанню персональних даних позивача здійснено не було. При розрахунку за придбаний товар зазначається лише номер кредитної карти, без зазначення прізвища власника, на якого відкритий рахунок. Отже, посилання в апеляційній скарзі на використання відповідачем персональних даних позивача, також є недоведеними.

Також, слід зазначити, що позивачу завдано шкоду в результаті злочинних дій, з приводу чого відкрито кримінальне провадження.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Матеріали справи не містять достатніх та достовірних доказів винних дій відповідача в спричинені ОСОБА_1 майнової шкоди.

Також колегія суддів не вбачає порушення судом першої інстанції вимог процесуального законодавства, щодо прийняття зауваження відповідача на позовну заяву. Згідно матеріалів справи, вперше копію позовної заяви представник відповідача отримала 13 грудня 2017 року. Заперечення проти заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, згідно штампу вхідної кореспонденції суду надійшло 22 грудня 2017 року. Також від 22 грудня 2017 року в матеріалах справи міститься заява позивача про ознайомлення із матеріалами справи. 17 січня 2018 року позивачем надано уточнений позов. Тому жодних порушень процесуального законодавства, щодо обізнаності позивача із наданими відповідачем запереченнями та додатками до нього, судом не допущено.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду обґрунтоване і підтверджується матеріалами справи, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 27 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 30 серпня 2018 року.

Головуючий:

Судді: