Ухвала

Іменем України

02 липня2018 року

м. Київ

справа № 456/2805/15-ц

провадження № 61-37450ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 грудня 2017 року, постанову Апеляційного суду Львівської області від 15 травня 2018 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 жовтня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління соціально-гуманітарної політики Моршинської міської ради Львівської області, третя особа - навчально-виховний комплекс «Середня загальноосвітня школа-ліцей» м. Моршина, про стягнення невиплаченої компенсації при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Управління соціально-гуманітарної політики Моршинської міської ради Львівської області, третя особа - навчально-виховний комплекс «Середня загальноосвітня школа-ліцей» м. Моршина, який в подальшому уточнив та остаточно просив стягнути з відповідача 1 371,00 грн компенсації за 6 днів невикористаної щорічної додаткової відпустки (3 календарні дні за 2011-2012 навчальний рік та 3 календарні дні за 2012-2013 навчальний рік).

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 грудня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 31 березня 2016 року рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 грудня 2015 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з Управління соціально-гуманітарної політики Моршинської міської ради Львівської області на користь ОСОБА_4 1 371,00 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 жовтня 2016 року рішення Апеляційного суду Львівської області від 31 березня 2016 року скасовано, а рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 грудня 2015 року залишено в силі.

У березні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами та скасування рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 грудня 2015 року.

Як на нововиявлену для перегляду рішення суду обставину заявник посилався надодаток № 1 до Колективного договору, який, на його думку,має істотне значення для правильного вирішення даної справи, оскільки цим додатком підтверджено його право на додаткову відпустку за роботу з ненормованим робочим днем, а відтак, і право на отримання при звільненні компенсації за невикористану відпустку. ОСОБА_4 зазначає, що про існування цього додатку він повідомляв суд, однак відповідач безпідставно його не надав.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 грудня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовлено. Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21грудня 2015 року залишено в силі.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 15 травня 2018 рокуухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21грудня 2017 року залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що вказана заявником обставина не є нововиявленою, оскільки про неї було відомо усім учасникам справи під час її розгляду в усіх судових інстанціях.

01 червня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 грудня 2017 року, постанову Апеляційного суду Львівської області від 15 травня 2018 року, а також ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 жовтня 2016 року.

Касаційна скарга ОСОБА_4 мотивована тим, що однією з підстав для відмови у позові стала відсутність додатку № 1 до Колективного договору за 2012-2015 роки, який він випадково знайшов, переглядаючи свої папери. Вказує, що зазначений додаток зберігався у відповідача, однак останній під час розгляду справи зумисне його не подав до суду. Вважає, що цей додаток як доказ має важливе значення для ухвалення законного рішення у даній справі та задоволення його позову.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 361 ЦПК Українив редакції, чинній на час звернення позивача до суду із вказаною заявою, було визначено, що рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 361 ЦПК України).

Аналогічні за змістом положення передбачені частинами першою та другою статті 423 ЦПК України у редакції, чинній на час ухвалення судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявникові, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другоїстатті 361 ЦПК України, є те, щоб вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів, не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4, як на підставу для перегляду вказаного вище судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилався на те, що він знайшов додаток до Колективного договору, що є одним із доказів, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги та доводи в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій.

Оскільки про цю обставину заявникові було відомо на момент розгляду даної справи, вона не є нововиявленою у розумінні положень ЦПК України, а тому суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд судового рішення.

У відповідності до частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судами першої та апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають, а є лише незгодою заявника з їх змістом.

Разом з тим, згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 жовтня 2016 року відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України не підлягає оскарженню у касаційному порядку, у відкритті касаційного провадження в цій частині слід відмовити на підставі пункту 1 частини 2 статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктами 1, 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 грудня 2017 року, постанову Апеляційного суду Львівської області від 15 травня 2018 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 жовтня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління соціально-гуманітарної політики Моршинської міської ради Львівської області, третя особа - навчально-виховний комплекс «Середня загальноосвітня школа-ліцей» м. Моршина, про стягнення невиплаченої компенсації при звільненні.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник

Г. І. Усик