Справа № 456/2391/18 Головуючий у 1 інстанції: Гула Л.В.
Провадження № 22-ц/811/944/18 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи, без їх виклику, за наявними у справі матеріалами, у письмовому провадженні, в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_2- ОСОБА_3 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 липня 2018 року, постановлену в складі головуючого судді Гули Л.В., у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення доказів,-

в с т а н о в и л а:

В червні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення доказів, зазначивши, що звертається з такою з метою відновлення її прав як відповідача по справі №2-1032/2000 та зібрання всіх належних доказів, які допоможуть їй визначити, в якому розмірі порушені її особисті права. Просить витребувати зазначену в заяві інформацію з міського відділу РАЦС, Стрийського міськрайонного суду, Державного нотаріального архіву, Регіонального відділення Державної реєстраційної служби Міністерства юстиції України, Державної нотаріальної контори, Стрийського міського відділення Державної міграційної служби.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 липня 2018 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення доказів повернуто заявниці. Роз'яснено заявниці, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 липня 2018 рокуоскаржив представник заявника ОСОБА_3, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що подана заява про забезпечення доказів відповідає вимогам ч. 1 ст. 117 ЦПК України. Зазначає, що обґрунтування необхідності забезпечення доказів ним наведено в основному змісті заяви. Так, суддя в мотивувальній частині ухвали зазначає, що нібито апелянт не зазначив, який саме документ необхідно витребувати із Стрийського міськрайонного суду Львівської області, однак, на думку останнього з суду можна витребувати лише рішення, ухвалу, постанову. Вважає дії судді та покликання на те, що нібито заява про забезпечення доказів, яка оформлена від імені ОСОБА_2 є необґрунтованою - необ'єктивними та упередженими.

Просить ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 липня 2018 рокускасувати як необ'єктивну, і упереджену за своїм змістом, постановити нову ухвалу, зобов'язавши Стрийський міськрайонний суд Львівської області направити за юридичними адресами державних установ, зазначеними в заяві на витребування копій документів.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий - Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

А відтак, справа розглядається Львівським апеляційним судом у межах територіальної юрисдикції якого перебуває районний суд, який постановив ухвалу, що оскаржується.

Ухвалою про призначення справи до розгляду в апеляційному суді від 25 жовтня 2018 року вирішено проводити розгляд справи з повідомленням учасників справи, без їх виклику.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Таким чином, дана справа, у якій переглядається ухвала про повернення заяви, відповідно до вимог ст. ст. 274, 368, 369 ЦПК України розглядаються судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦПК України, розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи але без їх виклипку за наявними у ній матеріалами ( у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається в порядку передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформувала учасників справи також шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Встановлено, що в червні 2018 року заявник ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення доказів. Просила витребувати інформацію з міського відділу РАЦС, Стрийського міськрайонного суду, Державного нотаріального архіву, Регіонального відділення Державної реєстраційної служби Міністерства юстиції України, Державної нотаріальної контори, Стрийського міського відділення Державної міграційної служби.

Згідно зі ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу. У разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв'язку та адреси електронної пошти; докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

За подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Повертаючи заяву заявниці ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що вказана заява не відповідає вимогам ст. ст. 116, 117 ЦПК України, а саме: заявницею не зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

Крім цього, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі вірно зазначив і те, що у заяві про забезпечення доказів ОСОБА_2 не вказано обставини, для доказування яких вони необхідні, відсутнє обґрунтування необхідності забезпечення доказів, не вказано підстав для витребування даної інформації до подання відповідного позову, зокрема, не зазначено обставин, які б давали підставу припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Окрім цього, заявницею не зазначено, які саме докази вона просить витребувати зі Стрийського міськрайонного суду, Державного нотаріального архіву, Державної нотаріальної контори.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що заява про забезпечення доказів підлягає поверненню заявниці.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі є вірними та відповідають нормам процесуального права, ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні поданих суду матеріалів. Доказів на спростування висновків суду першої інстанції суду апеляційної інстанції не надано.

Відповідно до приписів ч. 1 п.1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за наслідками розгляду скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З висновками суду слід погодитись, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, вірно застосовано закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 липня 2018 року відсутні.

У відповідності до вимог ст. 268 ч. 5 абзацу 2 датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 29 грудня 2018 року.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 268, 367-369, 372, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2- ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 липня 2018 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та в силу вимог ст. 389 ЦПК України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 29 грудня 2018 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.