Справа №489/3723/17 24.07.2018
Провадження №22-ц/784/1103/18
Провадження 22ц/784/1103/18 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Постанова

Іменем України

24 липня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

із секретарем Яценко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі сторін цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва ухвалене 10 травня 2018 року суддею цього ж суду Тихоновою Н.С., у справі №489/3723/17, за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позові вказував, що між Банком та відповідачкою 25 травня 2006 року було укладено кредитний договір (у формі заяви), згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 відсотків на рік за користування кредитом. У порушення вимог закону та умов договору ОСОБА_3 зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконувала, а тому станом на 30 червня 2017 року утворилось 61390 грн. 19 коп. заборгованості, яку позивач просив суд стягнути на його користь.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 травня 2018 року в позові Банку відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, невірну оцінку доказів у справі та порушення норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом належним чином не досліджено право ПАТ КБ «ПриватБанк» на стягнення заборгованості з чергових місячних платежів, які є самостійними зобов'язаннями в межах загальної позовної давності, відповідно до статті 257 ЦК України. Крім того, суд не врахував, що строк дії картки не припиняє строку дії договору.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 травня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачкою заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

За умовами вищевказаного договору без номеру позичальник отримав платіжну картку №710241 з встановленням початкового кредитного ліміту на неї в сумі 5000 грн.

Оскільки ОСОБА_3 порушила умови кредитного договору, у неї утворилася заборгованість перед банком, яка станом на 30 червня 2017 року склала 61390 грн. 19 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 8982 грн. 06 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 49008 грн. 60 коп., штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн. та 2 899 грн. 53 коп. штраф процентна складова.

Згідно з пунктом 9.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонговується на такий самий термін.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимого цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж ОСОБА_3 на погашення кредиту було здійснено 23 серпня 2013 року.

ОСОБА_3 наполягала на застосуванні наслідків спливу строку позовної давності про що надавала відповідну заяву.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа.

Пунктом 3.1.3 Правил встановлено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії картки) не надійшла письмова заява держателя картки щодо закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг з виконання операцій по картковому рахунку, та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

Зі змісту п. 5.4 Правил вбачається, що строк погашення кредиту у повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці у полі «MONTH ».

Судом першої інстанції також було встановлено і таке вбачається з матеріалів справи, що строк дії картки закінчився у травні 2009 року.

Умови продовження строку дії картки визначені у розділі п. 3.1.3, яким зокрема передбачено, що по закінченню строку дії відповідна картка продовжується (лонгується) банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця строку дії) не надійшла письмова заява держателя про закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій по картрахунку (у передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

Доказів про те, що кредитна картка у травні 2009 року була перевипущена на новий термін, у зв'язку із чим змінився й строк дії картки, матеріали справи не містять.

За таких обставин, з урахуванням висновків викладених в постанові Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року, суд першої інстанції вірно вважав, що оскільки останній платіж відповідачкою здійснено у серпні 2013 року, строк дії картки закінчився у травні 2009 року, а з вказаним позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось лише 07 серпня 2017 року, тобто з пропуском строку позовної давності, у зв'язку з чим відмовив в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір на картковий рахунок укладено на невизначений строк, тому відсутні підстави для застосування строку позовної давності, є безпідставними.

Пунктом 9.3 визначено правила продовження дії картки зокрема, картка відкрита на невизначений строк, крім випадків, установлених пунктами 9.6, 9.7 Умов договору.

Пунктами 9.6, 9.7 договору (умов користування кредитною карткою) визначено за яких умов дія картки припиняється та з якого часу у кредитора виникає право на примусове стягнення заборгованості та в якому порядку.

Так, у разі ненадходження грошових коштів на кредитну карту на погашення заборгованості протягом 3 місяців з часу закінчення строку дії карти банк починає нараховувати комісію за користування рахунком, а при нульовому рахунку на картці на неактивному рахунку картка закривається. Кредитний рахунок також закривається при ненадходженні заробітної плати на карту протягом 6 місяців та дія кредитно картки не продовжується.

Таким чином, пункти 9.3, 9.4, 9.6, 9.7 кредитного договору свідчать про встановлення умов строку дії кредитної карти та початок перебігу строку, з якого дія кредитної карти припиняється, а банк набуває права вимоги за договором. Отже, зазначення у договорі, що картка відкрита на невизначений строк, не свідчить про те, що він не має строку виконання договору.

До того ж, як зазначалося вище, відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH).

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Відповідно до розрахунку наданого позивачем останній платіж був здійснений відповідачкою 23 серпня 2013 року, а ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом 07 серпня 2017 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності.

За наведених обставин колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 травня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий

Судді :

_____________________

Повний текст судового рішення виготовлено 26.07.2018 р.