20 вересня 2018 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Клочко І.В.
секретаря судового засідання Нескородяної О.Д.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, вимоги якого було уточнено під час розгляду справи, до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач ОСОБА_2 є матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона (позивач) є тіткою дитини та рідною сестрою батька дитини. Батько дитини ОСОБА_4 помер.
Як вказує позивач, з січня 2014 року відповідач проживає від дитини окремо, жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, веде аморальний спосіб життя, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні дитини. Відповідач жодним чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості у його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Жодного разу з січня 2014 року відповідач не поцікавилась станом чи справами дитини. Спосіб життя відповідача є антисоціальним, вона неодноразово притягувалась до адміністративної та кримінальної відповідальності, лікувалась в наркологічному диспансері.
Як зазначає позивач, з січня 2014 року всі питання щодо виховання дитини вирішувались дідусем ОСОБА_5 та бабусею ОСОБА_6, в яких на той час проживала дитина. З квітня 2017 року дитина проживає з нею (позивачем) та перебуває на її утриманні.
В зв'язку з наведеним позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, щомісячно, з урахуванням індексації, до досягнення дитиною повноліття.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив про їх задоволення.
Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання.
За даних обставин суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України, проти чого не заперечував представник позивача.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надавши суду листа, в якому підтримав висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини, а також просив розглянути справу у його відсутність.
Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника третьої особи на підставі наявних матеріалів.
Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).
Згідно висновку Органу опіки та піклування Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації від 01.08.2017 року № 102/04/31-6783 визнано доцільним позбавити відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6-8).
Згідно зазначеного висновку, малолітня дитина проживає разом з родиною позивача. ОСОБА_4 подано нотаріально посвідчену заяву про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Мати дитини, ОСОБА_2, вихованням дитини не займається, веде аморальний образ життя, за місцем реєстрації не проживає, її фактичне місце проживання невідоме.
ІНФОРМАЦІЯ_3 батько малолітньої дитини ОСОБА_4 помер.
Позивач просить задовольнити її вимоги в повному обсязі, вказуючи на те, що відповідач жодним чином не приймає участі у житті дитини, нехтує покладеними на неї обов'язками, як матері дитини.
Суд вважає, що доводи позивача знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.
Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього . Кожна дитина має право на проживання сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження.
Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття .
Згідно ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав зазначених у частині 1 цієї статті у випадках їх винної поведінки. Зокрема, однією з підстав зазначено ухилення батьків від виконання обов'язків по вихованню дітей, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя (п.2 ч. 1).
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, і способом захисту прав та інтересів дитини.
Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей.
Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в п. 16 роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не створюють умов отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінюватись, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Відповідно до положень ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як встановлено судом, з наданих письмових доказів, долучених до позовної заяви вбачається, що відповідач не здійснює належне виховання своєї дитини, матеріально дитину не утримує, її життям не цікавиться.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини ухиляється, нехтує батьківськими правами, не піклується про дитину, не вживає заходів для вирішення питання виконання батьківських обов'язків по її вихованню.
Що стосується вимог позивача про стягнення аліментів, то суд не вбачає підстав для їх задоволення, виходячи з наступного.
Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Так, позивач згідно заяви про уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, щомісячно, з урахуванням індексації, до досягнення дитиною повноліття. При цьому позивачем не конкретизовано ані особу, на чию користь необхідно стягнути аліменти, ані їх розмір, що позбавляє суд можливості задоволення таких вимог. Уточнень до позову в цій частині не надано і представником позивача в судовому засіданні.
З урахуванням наведеного, суд частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
З урахуванням вказаної норми з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.164, 165, 166 СК України, ЗУ «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 89, 132,141, 263-265, 280, 285, 289 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя