Ухвала

Іменем України

05 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 442/2869/16-ц

провадження № 61-42909ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І., розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», яка підписана представником Стасівим Андрієм Михайловичем, на постанову апеляційного суду Львівської області від 24 липня 2018 року у складі суддів: Шандри М. М., Левика Я. А., Струс Л. Б., у справі за скаргою публічного акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України» про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, заінтересована особа - ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Державний експертно-імпортний банк України» (далі - ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України», банк) звернулося до суду із скаргою щодо визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві

Скарга мотивована тим, що банком 23 березня 2016 року отримано постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві Усатюк Т. А. від 13 лютого 2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 50172516 з примусового виконання виконавчого листа № 442/6688/14-ц від 21 січня 2016 року, виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області на виконання рішення цього суду у справі №442/6688/14-ц, яке набрало законної сили 10 грудня 2015 року. Згідно з пунктом 2 постанови про відкриття провадження, державним виконавцем надано банку 7-ми денний строк з дня винесення цієї постанови на добровільне виконання (тобто до 21 лютого 2016 року), тоді як постанова про відкриття виконавчого провадження направлена банку лише 23 березня 2016 року, тобто більше ніж через місяць після спливу встановленого державним виконавцем строку.

ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» вважало, що державний виконавець при проведенні виконавчих дій з виконання рішення зобов'язаний пересвідчитись чи отримана копія постанови про відкриття виконавчого провадження боржником (частина перша статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час відкриття виконавчого провадження). Всупереч цьому, не повідомивши боржника про відкриття виконавчого провадження належним чином, державним виконавцем Усатюк Т. А. 21 березня 2016 року (тобто до часу відправлення, а не тільки отримання постанови про відкриття виконавчого провадження) винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» вважає, що державний виконавець не мав права виносити постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника, а тому просив визнати протиправними та скасувати указані постанови.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 травня 2018 року скаргу ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» задоволено. Визнано протиправними та скасовано постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Усатюк Т. А. від 13 лютого 2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 50172516 та постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві Усатюк Т. А. від 21 березня 2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, як такі, що винесені з порушенням вимог чинного законодавства України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що виконавче провадження було відкрито з порушення норм законодавства, зокрема, у матеріалах виконавчого провадження відсутня заява про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, а сам виконавчий лист не узгоджується за змістом в частині найменування боржника, що відповідно до статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час відкриття виконавчого провадження) є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження. Задовольняючи скаргу в частині щодо визнання протиправною і скасування постанови державного виконавця від 21 березня 2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, суд виходив з того, що вказану постанову було винесено до отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження.

Оскарженою постановою апеляційного суду Львівської області від 24 липня 2018 року ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 травня 2018 року скасовано та прийнято постанову, якою у задоволенні скарги ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про відсутність заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження є необґрунтованим, оскільки з матеріалів виконавчого провадження ВП № 50172516 вбачається, що ОСОБА_1 подав 13 лютого 2016 року до відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві заяву про відкриття виконавчого провадження, в якій просив прийняти до примусового виконання виконавчий лист, виданий Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 10 грудня 2015 року про стягнення з ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 20 000 доларів США, що становить 317 388,90 грн. Оригінал вказаного виконавчого листа було долучено до заяви. Наданий ОСОБА_1 виконавчий лист виданий 21 січня 2016 року. Рішення, на підставі якого видано виконавчий лист, набрало законної сили 10 грудня 2016 року. Виконавчий лист, який надано ОСОБА_1 для примусового виконання, не визнано таким, що не підлягає виконанню. Стосовно визнання протиправною і скасування постанови державного виконавця від 21 березня 2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, судом не було ураховано положення частини другої статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачена можливість накладення арешту на майно та кошти боржника одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача, про що просив ОСОБА_1 у заяві про відкриття виконавчого провадження від 13 лютого 2016 року.

ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося через засоби поштового зв'язку 20 серпня 2018 року до Верховного Суду з касаційною скаргою, яка підписана представником Стасівим А. М., на постанову апеляційного суду Львівської області від 24 липня 2018 року. Посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 03 вересня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 03 вересня 2018 року ці недоліки було усунуто.

Касаційна скарга мотивована тим, що постанову державного виконавця від 13 лютого 2018 року про відкриття виконавчого провадження отримана банко лише 25 березня 2016 року. У заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження та постанові державного виконавця про відкриття виконавчого провадження зазначено різні дати видачі виконавчого листа. Окрім цього, назва боржника, зазначена у заяві ОСОБА_1 не відповідає назві боржника, зазначеній у оскаржених постановах державного виконавця. Отже, висновки суду першої інстанції про те, що у матеріалах виконавчого провадження відсутня заява ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, який видано саме 21 січня 2016 року відповідають фактичним обставинам справи і наявним у ній доказам. ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» зазначає, що факт невизнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, жодним чином не впливає на рішення у справі.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Встановивши, що постанови державного виконавця від 13 лютого 2016 року про відкриття виконавчого провадження та від 21 березня 2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, винесені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час їх винесення), апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні вимог скарги.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GУMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

З урахуванням того, що рішення касаційного суду за наслідками розгляду скарги ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, тому на підставі частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», яка підписана представником Стасівим Андрієм Михайловичем, на постанову апеляційного суду Львівської області від 24 липня 2018 року, у справі за скаргою публічного акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України» про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, заінтересована особа - ОСОБА_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель