Провадження № 2-з/522/325/18
УХВАЛА

20 липня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у судовому засіданні без повідомлення учасників справу заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 26.06.2018 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.07.2018 року справу було прийнято до провадження та ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження.

До суду 18.07.2018 року представником позивача до суду було подано заяву про забезпечення позову, згідно якої просив накласти арешт на частку в статутному капіталі ТОВ «ПІТ СТОП ФУД СЕРВІС», власником істотної участі якого є ОСОБА_2.; заборонити відповідачу вчиняти будь-які юридично значимі дії, наслідком яких може бути відчуження майнових прав на частку в статутному капіталі ТОВ «ПІТ СТОП ФУД СЕРВІС»; заборонити усім особам, які виконують повноваження субєктів державної реєстрації згідно з Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», в тому числі будь-яким державним реєстраторам, державним та приватним нотаріусам, а також іншим акредитованим субєктам, вчиняти реєстраційні дії щодо відчуження майнових прав на частку в статутному капіталі ТОВ «ПІТ СТОП ФУД СЕРВІС».

В обґрунтування заяви зазначили, що спір стосується стягнення боргу за договором позики від 01.04.2018 року у розмірі 1 541 692,81 грн.. Посилаючись на те, що оскільки спірна сума є досить значною, а відповідач може відчужити на користь третіх осіб корпоративні права ТОВ «ПІТ СТОП ФУД СЕРВІС», а на сьогоднішній день це єдине майно, на яке може бути звернено стягнення (через відповідну процедуру), вважають, що заявлені заходи забезпечення позову є обґрунтованими. При цьому просили не застосовувати зустрічне забезпечення.

Вивчивши матеріали справи, подану заяву, суд приходить до висновку до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 150 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Суд вбачає, що предметом спору є стягнення заборгованості з відповідача за договором позики від 01.04.2018 року у розмірі 1 541 692,81 грн..

Заходи забезпечення позову стосуються частки у статутному капіталі ТОВ «ПІТ СТОП ФУД СЕРВІС», власником істотної участі якого є ОСОБА_2.

Положеннями ч. 3 ст. 153 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови № 9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 83 ЦПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 115 ЦК України, господарське товариство є власником: 1) майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; 2) продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; 3) одержаних доходів; 4) іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч. 1ст. 149 ЦК України, звернення стягнення на частину майна товариства з обмеженою відповідальністю, пропорційну частці учасника товариства у статутному капіталі, за його особистими боргами допускається лише у разі недостатності у нього іншого майна для задоволення вимог кредиторів. Така сама норма закріплена в ч.1 ст. 57 Закону України «Про господарські товариства».

Положення цієї статті спочатку розділяють борги Учасника - Боржника ОСОБА_3 і борги самого ОСОБА_3. При цьому, залишають можливість Кредитору задовольнити свої вимоги за рахунок майна ОСОБА_3 в тому випадку, коли у Боржника (Учасника ОСОБА_3) відсутнє інше майно, на яке можливо звернути стягнення, в рахунок погашення боргів.

У своїй заяві про забезпечення позову представник позивача посилався на те, що частка в статутному капіталі товариства є єдиним майном відповідача, на яке може бути звернуто стягнення.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 19.07.2018 року, вбачається, за відповідачем зареєстровано право власності на вісім обєктів нерухомості, що розташоване на території України, у тому числі, домоволодіння в м. Балта, Одеської області; квартира в м. Нова Каховка, Херсонської області. Таким чином, спростовується посилання представника позивача стосовно того, що у відповідача відсутні майно, на яке можливо звернути стягнення.

При цьому, задля задоволення вимоги про забезпечення позову стосовно частки у статутному капіталі ТОВ «ПІТ СТОП ФУД СЕРВІС», заявник посилається на те, що відповідач є власником істотної участі в статному капіталі, проте не визначає розмір цієї частки та фактично просить забезпечити позов на всі корпоративні права товариства.

Отже, з урахуванням викладеного суд позбавлений можливості встановити співмірність заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Крім того, суд враховує, що спір між сторонами є майновим та не стосується корпоративних прав.

Накладення арешту на частку у статутному капіталі ТОВ «ПІТ СТОП ФУД СЕРВІС», власником істотної участі якого є ОСОБА_2.; заборони відповідачу вчиняти будь-які юридично значимі дії, наслідком яких може бути відчуження майнових прав на частку в статутному капіталі ТОВ «ПІТ СТОП ФУД СЕРВІС»; заборони усі особам, які виконують повноваження субєктів державної реєстрації згідно з Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», в тому числі будь-яким державним реєстраторам, державним та приватним нотаріусам, а також іншим акредитованим субєктам, вчиняти реєстраційні дії щодо відчуження майнових прав на частку в статутному капіталі ТОВ «ПІТ СТОП ФУД СЕРВІС», можуть створити перешкоди в господарській діяльності останнього.

Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є не обґрунтованою, так як відсутні докази того, що невжиття арешту корпоративних прав, які належать відповідачу, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення, так як відповідач має інше майно, на яке може бути звернуто стягнення по рішенню суду.

Крім того, стосовно заходів зустрічного забезпечення позову, суд вбачає, що позивачу необхідно належним чином визначити вартість належного їй майна 1/2 належної їй частини квартири для визначення співмірності відповідності можливим заходам забезпечення позову.

Таким чином, суд робить висновок про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 83, 151-153, 223, 247, 260, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на частку в статутному капіталі ТОВ «ПІТ СТОП ФУД СЕРВІС» - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Дата складання повну тексту ухвали суду 20.07.2018 року.

Суддя Л.В. Домусчі