Справа № 336/3975/18
Провадження № 2-н/336/393/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

23 липня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Марко Я.Р., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання з ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною заявою, в якій просить суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) батька, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

Розглянувши заяву із доданими документами, суддя дійшов висновку про те, що існують підстави для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 161 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано, якщо:1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку;2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів; 7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

За приписами частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (частина 3 статті 199 Сімейного кодексу України).

Крім цього, у відповідності до частини 2 статті 200 Сімейного кодексуУкраїни при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як вбачається з поданої заяви ОСОБА_1 заявлено, вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки остання, якій виповнилось на момент звернення з даною заявою до суду 19 років та яка не має правового статусу дитини, просить стягнути аліменти на своє утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) батька, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, у зв'язку з чим суддя вбачає підстави для відмови у видачі судового наказу.

Роз'яснити заявнику, що відповідно до частини 2 статті 166 Цивільного процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 161, 165, 166, 260-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання з ОСОБА_2.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Я.Р.Марко