Номер провадження 2/754/7070/18
РІШЕННЯ

Іменем України

22 грудня 2018 року м.Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря судового засідання Козловець К.П.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю відповідача ОСОБА_2

за участю третьої особи ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 02 листопада 2018 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 05 березня 1994 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 322. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 23 серпня 2000 року серії НОМЕР_4, виданого відділом реєстрації актів громадського стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 205. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 15.05.2015 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Спільна дитина за усною домовленістю між позивачем та відповідачем, проживає разом з позивачем за місцем його проживання та реєстрації. ОСОБА_3 навчається у Київському університеті туризму, економіки і права на платній денній формі навчання. Відповідач хоч і надає дитині матеріальну підтримку, але робить це не систематично, щоразу в різних розмірах (сумах). Позивач не має можливості в повному обсязі сплачувати навчання дочки, так як заробітна плата невелика. У зв'язку з вищевикладеним позивач, просить стягнути на його користь оплату на навчання дитини в розмірі 1/3 частини доходів відповідача щомісячного.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на навчання дитини.

Відповідач ОСОБА_2 заперечувала проти позовних вимог, так як надає дитині матеріальну підтримку та не має матеріальної можливості платити аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Третя особа - ОСОБА_3 заперечувала проти позовних вимог, зазначила, що її мама ОСОБА_2 і так надає їй матеріальну допомогу, яку вважає достатньою.

Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, заслухавши учасників справи, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

5 березня 1994 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 322.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 23 серпня 2000 року серії НОМЕР_4, виданого відділом реєстрації актів громадського стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 205.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 15.05.2015 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Спільна дитина за усною домовленістю між позивачем та відповідачем, проживає разом з позивачем за місцем його проживання та реєстрації.

ОСОБА_3 навчається у Київському університеті туризму, економіки і права на платній денній формі навчання. Термін навчання з 01.09.2017 по червень 2021 року, що підтверджується відповідною довідкою вказаного навчального закладу № 239/18 від 30.05.2018 року.

Згідно договору про надання освітніх послуг №270ГРСд від 08.02.2018, загальна вартість освітньої послуги становить 65100,00грн.

Відповідно до довідки № 05-37/15 від 27.09.2018, дохід (сукупний дохід) ОСОБА_1 з січня 2018 по серпень 2018 (включно), становить 54748,29грн.

Відповідно до довідки № МС-01/369 від 14.12.2018, дохід (сукупний дохід) ОСОБА_2 з січня 2018 по серпень 2018 (включно), становить 52621,842рн.

За змістом статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (стаття 200 СК України).

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що дочка проживає разом з батьком. Однак, позивач не один несе витрати по утриманню дочки. Відповідачка у добровільному порядку виконує свої батьківські обов'язки.

Як установлено судом, а саме з пояснень дочки сторін ОСОБА_3, про те, що її мама ОСОБА_2 надає їй матеріальну допомогу, яку вважає достатньою, а тому не потребує примусового стягнення з матері аліментів на своє утримання. Також зазначила, що вона заперечує проти стягнення аліментів на навчання з ОСОБА_2.

Отже, аналізуючи викладене вище і те, що позивачем не було надано суду доказів підтвердження потреби в матеріальній допомозі на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, доказів про можливість відповідачкою надавати таку допомогу, та відмову доньки ОСОБА_3 від матеріальної допомоги на навчання, суд приходить до висновку про відмову в позовних вимогах.

На підставі викладеного, керуючись статтями 180, 183, 185, 193, 198, 199, 200 СК України, статтями 12, 13, 76-81, 141, 263, 265, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код: НОМЕР_2, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2.

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_3, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1.

Повний текст складено та підписано 29 грудня 2018 року.

Суддя В.В. Бабко