Дата документу 27.09.2018
Справа № 334/8751/17
Провадження № 2/334/1820/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Баруліна Т.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договорів позики та іпотеки.

20 вересня 2018р. ОСОБА_1звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - житловий будинок № 12-а по вул. Валльманна Андреаса (Літвінова) в м. Запоріжжя, яка обґрунтована тим, що вказаний будинок належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 21.07.1999 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, ОСОБА_4,реєстровий №2390.

25.02.2016 року ОСОБА_2 було укладено договір позики з ОСОБА_3, згідно якого позивачка отримала від відповідача 36000 доларів США, що за курсом НБУ становить 979200,00 грн. Також, 30.01.2017р. між ними було укладено ще один договір позики, за яким ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_3 44000 доларів США, що за курсом НБУ становить 1254000,00 грн.

18 березня 2016р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було підписано іпотечний договір в забезпечення договору позики від 25.02.2016р. в сумі 36000 доларів США (979200,00 грн.). Предметом іпотеки є житловий будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул. Литвинова, 12-а, який належить на праві власності ОСОБА_1. Також, 07.02.2017р. між цими ж сторонами було укладено ще один Іпотечний договір в забезпечення договору позики від 30.01.2017р. в сумі 44000 доларів США (1254000,00 грн.) Предметом іпотеки є є житловий будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул. Литвинова, 12-а, який належить на праві власності ОСОБА_1

11.09.2018 року за вих. № 50657 на адресу позивача ОСОБА_1 була направлена постанова державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання Виконавчого напису № 1026 від 27.12.2017р., що видав приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про звернення стягнення на житловий будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул. Валльманна Андреаса (Літвінова), 12-А, а також Постанова державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ВП № 57193070 від 11.09.2018р. про стягнення з нього виконавчого збору в сумі 237 970,00 грн.

На сьогоднішній день заявник має побоювання з приводу того, що житловий будинок, який є предметом іпотеки, без його згоди може бути відчужено державним виконавцем на користь будь-якої іншої особи, що в подальшому може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду, тому ОСОБА_1 звернувся з заявою про забезпечення позову та просив його задовольнити.

Невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України у забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як розяснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Не перевіряючи обставини, які мають значення для справи, а лише запобігаючи ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову, приймаючи до уваги наявність реальних ризиків відчуження рухомого майна на користь третіх осіб, суд приходить до висновку, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому суд враховує, що такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на майно, спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами.

Оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, та на підставі вищенаведеного, проаналізувавши у сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову шляхом накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: житловий будинок № 12-а по вул. Валльманна Андреаса (Літвінова) в м. Запоріжжя, який належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 21.07.1999 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, ОСОБА_4, реєстровий №2390.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Суддя: Баруліна Т. Є.