Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 317/3110/17 Головуючий у 1-й інстанції Громова І.Б.
Номер провадження 22-ц/778/1945/18 Суддя-доповідач ОСОБА_1

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 20 лютого 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом, який в процесі розгляду справи уточнив, до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В позові позивач зазначав, що відповідно до укладеного договору №б/н від 04.11.2008 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 1000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Банк, на підставі п.п. 3.2 та 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, може змінювати кредитний ліміт.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу ОСОБА_3 кредит у розмірі встановленому договором.

Відповідач, у порушення норм закону та умов договору, свої зобовязання належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 31.08.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 10763,11 грн., яка складається з наступного: 998,00 грн. заборгованість за кредитом; 6254,49 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2760,00 грн. - заборгованість за пенею та комісія. А також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 500,62 грн., - штраф (процентна складова).

На підставі викладеного, позивач просив суд, стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 10763,11 грн. та судовий збір в розмірі 1600 грн.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 20 лютого 2018 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» загальну суму боргу за кредитним договором б/н від 04.11.2008 року в розмірі 10012,49 грн. та понесені судові витрати у загальному розмірі 1488,42 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» та стягуючи з відповідача на його користь 10012,49 грн. заборгованості за кредитним договором та понесені судові витрати, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належним чином не виконував свої зобовязання за кредитним договором.

Проте такий висновок суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вимогам закону.

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст.ст. 526, 611, 623, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що 04.11.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 1000,00 грн. на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Із матеріалів справи вбачається, що підписавши заяву - анкету, відповідач ОСОБА_3 ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розміщеними на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Також в заяві зазначено, що відповідачу було надано для ознайомлення Умови та Правила в письмовому вигляді, для ознайомлення, що засвідчується підписом ОСОБА_3 в Заяві про приєднання.

Згідно Заяви-анкети відповідач зобов'язався самостійно ознайомлюватися зі всіма змінами Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів на сайті ПАТ КБ «Приватбанк».

Відповідач тримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно з п. 3.2 та п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг кредитний ліміт на платіжну картку встановлюється за рішенням банку, клієнт надає право банку у будь-який момент змінювати кредитний ліміт.

Кредитний ліміт за картковим рахунком не змінювався, а довідка про рух за картковим рахунком свідчить про те, що з кредитної картки знімались грошові кошти та частково здійснювалось погашення, тобто кредитною карткою користувались (а.с. 4, 5).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що неналежне виконання позичальником зобов'язань за договором підтверджене належними та допустимими доказами, та виходячи із встановлених ст. 526 ЦК України загальних умов виконання зобов'язання і передбаченого ст. 629 ЦК України принципу обов'язковості договору, суд дійшов вірного висновку, що з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 998,00 грн.

Разом із тим, як вбачається з довідки тимчасово виконуючого обовязки начальника Управління Служби безпеки України в Запорізькій області ОСОБА_4 № 59/13/104 від 06 березня 2018 року ОСОБА_3 у період з 11 серпня 2014 року по теперішній час проходить військову службу в Управлінні Служби безпеки України в Запорізькій області, має статус учасника бойових дій (витяг з протоколу Комісіїї з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Службі Безпеки України № 9/VII/2016 від 28 липня 2016 року) (а.с. 77).

Відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII від 20.12.1991 року, військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов'язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов'язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 1 Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначено, що мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, а в разі оголошення стану війни - воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. В умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації, чи закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє.

Як видно з уточненого розрахунку заборгованості за кредитним договором від 04 листопада 2008 рок, який був наданий представником позивача в судовому засіданні, борг за кредитним договором станом на 11.08.2014 року включно становить 3349,23 грн., а саме: заборгованість за наданим кредитом 998,00 грн., заборгованість за відсотками - 893,65 грн., заборгованість за пенею 1060,00 грн., заборгованість по судовим штрафам 397,58 грн.

Отже, враховуючи вищенаведені положення Закону № 2011-XII від 20.12.1991 року, рішення суду вимоги банку щодо стягнення з відповідача заборгованості пені та процентів підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 998 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 893.65 грн., заборгованості за пенею в розмірі 1060.00 грн.

Окрім цього, відповідно до ст. 548 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Умовами кредитного договору передбачено застосування штрафу та пені як виду цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань.

Колегією суддів встановлено порушення відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором і прав банку на повернення кредиту, а також наявність підстав для притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності за неповернення боргу, проте за положеннями ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення.

Встановлені обставини справи вказують, що позивач вимагає подвійного стягнення з відповідача за одне і те саме правопорушення, тобто просить стягнути з нього неустойку у вигляді штрафу і пені одночасно.

А тому вимоги банку про стягнення штрафу задоволенню не підлягають.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо безпідставного незастосування п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та помилкового нарахування у період з 11.08.2014 року по теперішній час (в межах заявлених позовних вимог) знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За таких обставин колегія судів вважає за необхідним апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати, позов ПАТ КБ « Приватбанк» задовольнити частково.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України на ПАТ КБ « Приватбанк» підлягає покладенню судовий збір за подання ОСОБА_3 апеляційної скарги 2400 грн. ( а.с.86) відповідно до пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 1741.89 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 20 лютого 2018 року у цій справі скасувати. Прийняти нову постанову наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 04.11.2008 року в розмірі 2951.65 коп., яка складається з: 998,00 грн. за кредитом, 893,65 грн. заборгованість за відсотками, 1060,00 грн. пені.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1741.89 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20.07.2018 року.

Головуючий

Судді: