РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/162/18

Провадження №2/568/355/18

30 серпня 2018 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Саган В.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду м. Радивилів позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дітей,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить розірвати шлюб, стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у розмірі 1 000,00 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення ними повноліття,

Мотивуючи тим, що 28.02.2006 р. вони з відповідачем уклали шлюб, під час якого у них народилися троє дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Однак, спільне життя з відповідачем не склалося, а вони фактично припинили шлюбні відносини. З наведених вище підстав просить суд розірвати шлюб між сторонами. Також, з посиланням на приписи ст.ст. 180, 181 СК України, позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання їхніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 1 000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше у твердій грошовій сумі 1 000 (одна тисяча) гривень щомісячно, на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Відповідач, якого підтримав його представник, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував щодо розірвання шлюбу і стягнення з нього аліментів у заявленому позивачкою розмірі та спосіб.

Ухвалою суду від 13.08.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження із призначенням підготовчого засідання.

Інших процесуальних дій не вчинялося.

З урахуванням того, що відповідач у підготовчому засіданні заявив про визнання позову, судом постановлено ухвалу про розгляд справи по суті та ухвалення рішення у справі з підстав визнання відповідачем позову, і прийняття такого визнання судом.

Суд, заслухавши пояснення у вступному слові позивача, відповідача, його представника, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, встановив наступні фактичні обставини, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 28 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Радивилівського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 11, про що свідчить Свідоцтво про шлюб серії 1-ГЮ № 008823, видане 28 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Радивилівського районного управління юстиції Рівненської області (а.с. 4).

Під час шлюбу у сторін народилися: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком яких зазначено ОСОБА_2, а матірю ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвами про народження: серії І-ГЮ № 240413, виданий 24.09.2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радивилівського районного управління юстиції у Рівненській області (повторне) (а.с. 7), серії 1-ГЮ № 059009, виданий 19.10.2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Радивилівського районного управління юстиції Рівненської області (а.с. 8), серії 1-ГЮ № 118757, виданий 19.04.2010 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Радивилівського районного управління юстиції Рівненської області (а.с. 6).

З пояснень сторін, наданих у судовому засіданні та з матеріалів справи вбачається, що сімя фактично розпалася, подружжя спільного господарства не веде, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у звязку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення.

Відповідно до поданого позову, суд вбачає наявність між сторонами спору, який виник у сімейних правовідносинах та предметом спору є право на вільне перебування у шлюбі та на утримання, вважаючи за необхідне розірвати шлюб та стягнути аліменти, з підстав, вказаних у позові, позивач звернувся до суду.

Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів:

Відповідно до змісту ст. 51 Конституції України, ст. 5 СК України, держава охороняє сімю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сімї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Як вбачається із ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з сімейних правовідносин.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

З огляду на встановлене, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 28.02.2006 року ВРАЦС Радивилівського РУЮ Рівненської області, актовий запис № 11.

Щодо вимоги про стягнення аліментів, суд зазначає наступне.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З огляду на те, що дитина проживає з позивачкою та у суду відсутні відомості про досягнення домовленості між нею і відповідачем про способи та обсяг участі матері в утриманні дитини (грошова або натуральна форма, розмір аліментів, першочергові потреби, які необхідні дітям з урахуванням їх віку та рівня розвитку, тощо), а тому суд вважає, що існують підстави для стягнення аліментів в судовому порядку.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідач, не приймає участі в утриманні дітей, а отже він зобовязаний сплачувати аліменти на користь позивача, яка проживає разом з дітьми, з огляду на що суд вбачає підстави для задоволення позовної вимоги щодо стягнення аліментів у розмірі та способі, визначених позивачкою.

Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 15.01.2018 року, а тому за правилами ст. 191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з того, що відповідально до ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається із квитанції квитанції № 7, дата здійснення операції 11 січня 2018 року, о 09:18:08, ТВБВ 10017/0129, роб. стан 5129, призначення платежу: *; 101; НОМЕР_1; для оплати судового збору у розмірі, ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 704,80 грн. за подання позову щодо розірвання шлюбу.

А відтак, з огляду на визнання позову до початку розгляду справи по суті та задоволення позовних вимог у повному обсязі, наявні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 352,4 грн., та стягнення з відповідача на користь позивача іншої частини сплаченого судового збору, що становить 352,4 грн.

Як вбачається із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

А відтак, враховуючи, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, зокрема, у справах про стягнення аліментів, при цьому відповідач не звільнений від сплати такого, з огляду на задоволення вимог про стягнення аліментів, наявні підстави для стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судового збіру у розмірі 704,80 грн.

На підставі вищевказаного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 5, 105, 110, 112, 114, 181, 191 СК України, ст.ст. 12, 13, 89, 141-142, 206, 259, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України,

вирішив:

позов ОСОБА_1 (35500, Рівненська область, м. Радивилів, вул. О. Невського, 10/21, НОМЕР_2, виданий 12.08.2008 р. Радивилівським РВ УМВС України в Рівненській області) до ОСОБА_2 (35500, Рівненська область, м. Радивилів, вул. Почаївська, 117, ідентифікаційний код НОМЕР_3) про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 28.02.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Радивилівського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 11.

Стягнути з ОСОБА_2 (35500, Рівненська область, м. Радивилів, вул. Почаївська, 117, ідентифікаційний код НОМЕР_3), аліменти на користь ОСОБА_1 (35500, Рівненська область, м. Радивилів, вул. О. Невського, 10/21, НОМЕР_2, виданий 12.08.2008 р. Радивилівським РВ УМВС України в Рівненській області) на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі 1 000 (одна тисяча) гривень щомісячно, на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 15.01.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Повернути ОСОБА_1 (35500, Рівненська область, м. Радивилів, вул. О. Невського, 10/21, НОМЕР_2, виданий 12.08.2008 р. Радивилівським РВ УМВС України в Рівненській області) з Державного бюджету судовий збір у розмірі 352 (триста п?ятдесят дві) гривні 40 копійок, сплачених ОСОБА_1 згідно квитанції № 7, дата здійснення операції 11 січня 2018 року, о 09:18:08, ТВБВ 10017/0129, роб. стан 5129, призначення платежу: *; 101; НОМЕР_1; для оплати судового збору у розмірі 704,80 грн.

Виконання рішення у частині повернення судового збору з Державного бюджету в розмірі 352,40 грн. доручити управлінню Державної казначейської служби України у Радивилівському районі Рівненської області.

Стягнути з ОСОБА_2 (35500, Рівненська область, м. Радивилів, вул. Почаївська, 117, ідентифікаційний код НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 (35500, Рівненська область, м. Радивилів, вул. О. Невського, 10/21, НОМЕР_2, виданий 12.08.2008 р. Радивилівським РВ УМВС України в Рівненській області) сплачену нею при зверненні до суду суму судового збору в розмірі 352 (триста п?ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (35500, Рівненська область, м. Радивилів, вул. Почаївська, 117, ідентифікаційний код НОМЕР_3) на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Рівненської області безпосередньо або через Радивилівський районний суд Рівненської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 31 серпня 2018 року.

Суддя М.В. Панчук