Справа № 523/5514/18
Провадження №2/523/3134/18
Суворовський районний суд м.Одеси в складі:
головуючого судді - Середи І.В.,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі заяву представника відповідача ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_4 про скасування заходу забезпечення позову,
В провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа ОСОБА_6, про зобовязання здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором №ОД14/05/2008/840-К/156, укладеним між ОСОБА_5 та публічним акціонерним товариством комерційний банк «Надра» 20 травня 2008р..
Представник відповідача звернувся з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову посилаючись на те, що вжиття вказаних заходів є фактично ухваленням рішення по суті, що не відповідачє меті застосування правового інституту забезпечення позову. Ухвала є необгрунтованою та не вмотивованою, крім того в ухвалі не вирішувалося питання про зустрічне забезпечення.
Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
23.04.2018 року судом було розглянуто заяву позивача про забезпечення позову, задоволено частково, накладено арешт на квартиру №171, розташовану в будинку №58 на вул.Академіка Заболотного у м.Одесі, що належить ОСОБА_5.
Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Під час розгляду заяви позивача судом було враховано предмет позову та наявність спору між сторонами, враховано норми, які регулюють питання про забезпечення позову та розяснення Пленуму Верховного Суду України в постанові №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»
Звертаючись до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову представником відповідача не надано доказів, з яких суд міг би встановити наявність підстав для скасування арешту.
Крім того, суд звертає увагу на те, що предметом спору є зобовязання здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором, тому накладення арешту на квартиру не свідчить про фактичне ухвалення рішення по суті, а є тимчасовим заходом до вирішення справи по суті.
Також, необхідно зазначити, що судом були враховувані обгрунтування заяви позивача, де вона посилалася на повідомлення від 26.02.2018р, та здійснення реалізації майна ПАТ КБ «Надра», в тому числі права вимоги за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_5, та підстави вважати, що треті особи можуть наполягати на сумі заборгованості, яка зазначена в публічному паспорті активів, яка відрізняється від суми заборгованості, вказаному у листі Уповноваженої особи ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» від 22.03.2018р., що може потягнути за собою вчинення відповідного виконавчого напису нотаріусом на підставі неправомірно встановленої суми боргу, що унеможливить виконання рішення суду у даній справі та може призвести до порушення як житлових прав позивача, так і майнових її прав на вказану вище квартиру, яка є предметом іпотеки.
Що стосується доводів про застосування зустрічного забезпечення, то необхідно зазначити наступне.
За нормами ч.1 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).
Відповідно до вимог ч.3 ст.154 ЦПК України суд зобовязаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.
Отже, вказаними нормами визначено, коли суд має підстави для обов'язкого забезпечення, бо в інших випадках це є лише правом суду.
На момент розгляду заяви підстав для обов'язкового застосування зустрічного забезпечення не встановлено, тому це питання не вирішувалося.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що на теперішній час підстав для скасування заходів забезпечення позову не має.
Керуючись ст. ст.149-153, 154, 158, 260,261,353 ЦПК України
Відмовити представнику відповідача ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_4 в задоволенні заяви про скасування заходу забезпечення позову .
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня складення повної ухвали.
Повна ухвала складена 03.08.2018 р.
Суддя: