Справа № 182/786/18
Провадження № 2/0182/1575/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13.08.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Тихомирова І.В.

при секретарі - Гавриленко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Нікополі Дніпропетровської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Нікопольської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Нікопольської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 27 грудня 2003 року, який було розірвано за рішенням суду від 28 серпня 2007 року.

Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з матір'ю та повністю знаходиться на її утриманні.

Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, з 2008 року не спілкується з ним та не підтримує жодних стосунків, не цікавиться життям та здоров'ям сина, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, тобто не дбає про його нормальне самоусвідомлення.

До того ж, відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до свого неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується його заявою від 08 жовтня 2008 року, реєстровий № 7395, посвідченою в м. Костанай, Костанайської області, Республіки Казахстан нотаріусом Осипенко Т.М., яка діє на підставі державної ліцензії № 0001209, виданої 14 листопада 2002 року Міністерством юстиції Республіки Казахстан.

Враховуючі те, що ОСОБА_2 фактично ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню свого неповнолітнього сина, позивач просить суд позбавити його батьківських прав по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку, щомісячно до досягнення сином повноліття.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с.32).

Відповідач ОСОБА_2 з позовом ознайомлений, в судове засідання не з'явився, від нього надійшла письмова заява в якій він зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, оскільки обставини викладені в позовній заяві відповідають дійсності.

Представник Служби у справах дітей Нікопольської міської ради Філяровська О.П. в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, не заперечила проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 (а.с.41,42).

Оскільки відповідач в повному обсязі визнав позов ОСОБА_1 суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як встановлено судом, сторони перебували у шлюбі з 27 грудня 2003 року, який був розірваний за рішенням суду від 28 серпня 2007 року (а.с. 4,5).

Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6), який після розірвання шлюбу між сторонами залишився проживати разом з матір'ю ОСОБА_1 та повністю знаходиться на її утриманні.

ОСОБА_2 не виконує свої батьківські обов'язки, не займається вихованням, навчанням та утриманням сина, не цікавиться його життям та здоров'ям, не пітримує з ним жодних стосунків, тобто фактично самоусунувся від виховання та утримання своєї дитини, не надає жодної матеріальної та моральної підтримки.

Крім того, в своїй заяві від 08 жовтня 2008 року, реєстровий № 7395, посвідченою в м. Костанай, Костанайської області, Республіки Казахстан нотаріусом Осипенко Т.М., яка діє на підставі державної ліцензії № 0001209, виданої 14 листопада 2002 року Міністерством юстиції Республіки Казахстан, відповідач ОСОБА_2 зазначив, що він не приймає участі у вихованні та матеріальному утриманні сина (а.с.7).

Рішенням Виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 26 червня 2018 року № 467 затверджено висновок Служби у справах дітей Нікопольської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до його неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.37,38).

Враховуючи те, що ОСОБА_2 ухиляється від виховання сина, а саме: не піклується про його фізичний і духовних розвиток, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає йому доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти, тому суд приходить висновку, що ОСОБА_2 підлягає позбавленню батьківських прав по відношенню до свого неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Оскільки ОСОБА_2 підлягає позбавленню батьківських прав, з нього мають бути стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину певного віку, щомісяця, починаючи з 07 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

З урахуванням викладених обставин, суд знаходить позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.)

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 12,13,18,62,64,76,81,89,141,200,263-265, ЦПК України, 164-166, 181,181 СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Костанай, Костанайської області Республіки Казахстан, батьківських прав по відношенню до його неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Костанай, Костанайської області Республіки Казахстан на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (РНОКПП НОМЕР_1), аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 07 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Костанай, Костанайської області Республіки Казахстан судовий збір в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.) на користь держави.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набув чинності 15 грудня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: І. В. Тихомиров