Постанова

Іменем України

19 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 355/1521/17

провадження № 61-36534св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Крата В. І.,

Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

представники позивача: Чепіга Дмитро Олексійович, Литвиненко Олена Леонідівна,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 25 квітня 2018 року у складі судді Сліпченка О. І.

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Баришівського районного суду Київської області від 29 січня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 4 204,17 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 16 березня 2018 року

ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, яка ухвалою Апеляційного суду Київської області від 03 квітня 2018 року залишена без руху, оскільки апеляційна скарга подана після закінчення строків на апеляційне оскарження та підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, вказані заявником, визнано неповажними.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25 квітня 2018 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Баришівського районного суду Київської області від 29 січня 2018 року відмовлено.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив із того, що недоліки апеляційної скарги не усунуто, а саме не наведено поважних причин поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

У червні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк»подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не врахував, що

копія рішення позивачем отримана 14 березня 2018 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, а завірена належним чином копія рішення на адресу позивача не надходила, отже з даної дати обчислюються процесуальні строки на оскарження рішення суду в апеляційному порядку.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, ПАТ КБ «ПриватБанк» на поважність причин пропуску строку посилалось на те, що копія рішення суду першої інстанції отримана представником позивача з Реєстру 14 березня 2018 року, належним чином завірена копія рішення на адресу позивача не надходила, в електронному виді не отримана.

За змістом частин 1, 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» (у редакції від 15 червня 2012 року) кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення можуть опубліковуватися в друкованих виданнях, поширюватися в електронній формі з дотриманням вимог цього Закону.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

При цьому частиною 3 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» встановлено, що суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (стаття 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Апеляційним судом встановлено, що оскаржуване рішення було виготовлено 29 січня 2018 року та 30 січня 2018 року надіслано на електронну адресу позивача, яка була ним зазначена в заяві про отримання процесуальних документів в електронному вигляді.

Указане рішення надіслано судом до Реєстру 30 січня 2018 року, зареєстровано - 30 січня 2018 року та оприлюднено 01 лютого 2018 року.

Апеляційна скарга подана 16 березня 2018 року.

Враховуючи вказані положення чинного законодавства, апеляційний суд, враховуючи те, що заявником будь-яких інших обставин, які є об'єктивно непереборними та переконливо підтверджують неможливість оскарження рішення суду першої інстанції, не указано, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що заявник мав можливість безперешкодно ознайомитись з текстом заочного рішення від 29 січня 2018 року у будь-який момент з дати її офіційного оприлюднення в Реєстрі, на підставі чого обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження.

У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 389, 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 25 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: В. І. Журавель

В. М.Коротун

В. І.Крат

В. П.Курило