Справа № 367/1748/18 Головуючий у І інстанції Карабаза Н. Ф.
Провадження № 22-ц/780/2906/18 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 1 18.07.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів: Приходька К.П., Таргоній Д.О.

за участю секретаря Дрозда Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 05 травня 2018 року про відмову в забезпеченні позову ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Южний електротехнічний завод», треті особи, які не заявляють позовних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: публічне акціонерне товариство «Ерде Банк», товариство з обмеженою відповідальністю «Кирсан ЛТД», реєстраційна служба Бучанського міського управління юстиції, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про скасування запису про право власності на земельну ділянку, визнання права власності на земельну ділянку і витребування її із чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2018 року ОСОБА_4 пред»явив в суді назвний позов посилаючись на те, що 04 жовтня 2011 року між ПАТ «Ерде Банк» та ТОВ «Юридична компанія «Консалтинг Груп» було укладено «Договір зростання» кредитний договір № 178/11-КЛ (надалі - Кредитний договір), згідно умов якого ТОВ «Юридична компанія «Консалтинг Груп» було відкрито кредитну лінію.

7жовтня 2011 року між ПАТ «Ерде Банк» та ОСОБА_2 було укладено Іпотечний договір б/н, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за № 1159 (надалі - Іпотечний договір).

Відповідно до умов Іпотечного договору, Позивач передав в іпотеку 3-ій особі - ПАТ «ЕРДЕ БАНК» в якості забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Юридична компанія «Консалтинг Груп» за Кредитним договором об'єкт нерухомого майна, а саме земельну ділянку (кадастровий номер - НОМЕР_1), площею 3,8452 га, яка розташована за адресою: Київська область, Бучанська селищна рада (на території міста) та належить ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого Бучанською селищною радою на підставі рішення 5 сесії V скликання (перше засідання) Бучанської селищної ради від 22.06.2006 року №

144-5-V.

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28.03.2013 року у справі № 367/145/13 позов ПАТ «ЕРДЕ БАНК» до ОСОБА_2 задоволено, звернуто стягнення на предмет іпотеки, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 178/11-КЛ від 04.10.2011 року, а саме: на земельну ділянку (кадастровий номер - НОМЕР_1) шляхом визнання права власності на неї за ПАТ «ЕРДЕ БАНК».

На підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області № 357/145/13-ц від 28.03.2013 року Державним реєстратором Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області Лозінським Артуром Юрійовичем внесено запис № 5738795 про право власності ПАТ «ЕРДЕ БАНК» на земельну ділянку (кадастровий номер - НОМЕР_1), площею 3,8452 га, цільове призначення: для колективного гаражного будівництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 13117306 від 17.05.2014 року.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 22 від 14.01.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 внесено запис № 12928867 про право власності ТОВ «Южний електротехнічний завод» на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1), площею 3,8452 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка розташована за адресою: Київська область, м. Буча на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 27821722 від 14.01.2016 року.

На підставі договору суперфіція б/н від 01.01.2017 року, укладеного між ТОВ «Южний електротехнічний завод» та ТОВ «Кирсан ЛТД», державним реєстратором Бучанської міської ради Київської області Лозінським Артуром Юрійовичем внесено запис про інше речове право № 21459207 щодо права забудови земельної ділянки (суперфіцій) за ТОВ «Кирсан ЛТД».

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 05.04.2017 року у справі № 367/145/13 заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28.03.2013 року скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позову ПАТ «ЕРДЕ БАНК» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

У зв'язку з тим, що земельна ділянка (кадастровий номер НОМЕР_1), площею 3,8452 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 та наразі перебуває у власності ТОВ «Южний електротехнічний завод» на підставі правочину (ч. 1 ст. 328 ЦК України), вибула з володіння, користування та розпорядження Позивача/Скаржника поза межами його волі, позивач звернувся до суду з позовом про визнання права та відновлення становища, яке існувало до порушення (ч. 2 ст. 16 ЦК України) - визнання права власності, витребування з володіння Відповідача спірної земельної ділянки та скасування записів про право власності.

03 травня 2018 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, якою він просив забезпечити позов шляхом:

накладення арешту на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1), площею 3,8452 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2

заборони здійснювати будь-яким особам будівельно-монтажні роботи з будівництва нерухомого майна на земельній ділянці (кадастровий номер - НОМЕР_1), площею 3,8452 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 05 травня 2018 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Вважає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, адже наявність судового спору між сторонами і щодо нерухомого майна дає обґрунтовані підстави вважати, що відповідач зможе відчужити майно на користь інших осіб, що у подальшому зможе утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суд першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку (кадастровий номер - НОМЕР_1), площею 3,8452 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 та перебуває у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Южний електротехнічний завод» ().

Забезпечити позов шляхом заборони здійснювати будь-яким особам будівельно-монтажні роботи з будівництва нерухомого майна на земельній ділянці (кадастровий номер - НОМЕР_1), площею 3,8452 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 та перебуває у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Южний електротехнічний завод» ().

Судові витрати стягнути на користь скаржника.

У порядку ст. 360 ЦПК України відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, які з'явилися в судове засідання доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, враховуючи таке.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що зазначена заява не містить належного мотивування необхідності накладення арешту на майно відповідача. Зі змісту заяви про забезпечення позову не вбачається наявність обставин, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду, а також зазначена заява не містить належного мотивування необхідності накладення арешту на майно відповідача, як цього вимагає Постанова Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року. Натомість, заявник не зазначає адресу розташування земельної ділянки на яку просить накласти арешт та не зазначає хто є власником даної земельної ділянки.

Проте із такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може погодитись .

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходами забезпечення позову, у відповідності до ст. 150 ЦПК України, є накладення арешту на майно, що належить відповідачеві і заборона вчиняти певні дії.

Враховуючи роз'яснення Верховного Суд України, що містяться в Постанові Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, що викладені у відповідній заяві та надані позивачем докази, то між сторонами існує реальний спір щодо права власності на спірну земельну ділянку. Відповідно, позивачем достатньо обґрунтовано своє припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду, якщо відповідач скористається своїм правом на відчуження земельної ділянки, або до рішення суду збудує на земельній ділянці багатоквартирний будинок.

Відповідач зможе відчужити майно на користь інших осіб, що у подальшому зможе утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

При цьому, обраний Позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав Відповідача, оскільки, арештоване майно фактично зберігається у володінні власника, а обмежується лише його можливість розпорядитися цим майном.

Відповідно до ч.ч. 9,10 cm. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сичи відповідним рішенням або ухвалою суду.

Тому накладання арешту - забезпечення позовних вимог Позивача у справі не носять дискримінаційного характеру по відношенню до відповідача у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вимога заборони здійснювати будь-яким особам будівельно-монтажні роботи з будівництва нерухомого майна на земельній ділянці (кадастровий номер - НОМЕР_1), площею 3,8452 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 мотивована тим, між Відповідачем та ТОВ «Кирсан ЛТД» укладено договір суперфіція б/н від 01.01.2017 року, а державним реєстратором Бучанської міської ради Київської області Лозінським Артуром Юрійовичем внесено запис про інше речове право № 21459207 щодо права забудови земельної ділянки (суперфіцій) за ТОВ «Кирсан ЛТД».

Відповідно до ч. З cm. 150 ЦК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність, зокрема, передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Рішенням Бучанської міської ради № 538-12-VII від 23.06.2016 року був затверджений детальний план території, орієнтовною площею 191,5 га, для розташування багатоквартирної забудови середньої поверховості, громадської забудови та для розташування об 'єктів енергетики в межах вулиць Депутатська, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в м. Буча Київської області.

Як вбачається з доданих до заяви позивача роздруківок з Публічної кадастрової карти України та карти Google, земельна ділянка (кадастровий номер НОМЕР_1), площею 3,8452 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, територіально розташована по вулиці Депутатській в м. Буча, Київської області та входить до складу території площею 191,5 га, для розташування багатоквартирної забудови середньої поверховості, громадської забудови та для розташування об 'єктів енергетики.

Разом із тим, арешт майна включає в себе не лише заборону відчуження, а також і вчинення будь-яких інших дій щодо спірного майна, в тому числі і користування ним. Таким чином додатково забезпечувати позов шляхом забороняти вчиняти дії щодо будівництва будинку є недоцільним.

Крім того, судом першої інстанції зазначено як підставу для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, ту обставину, що Позивачем не вказано адресу розташування земельної ділянки. Такі висновки суду першої інстанції також є помилковими виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 cm. 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадаструпередбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Як вбачається з п. 24 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ № 1051 від 17.10.2012 року, до Державного земельного кадастру вносяться такі відомості про земельні ділянки, зокрема: кадастровий номер згідно з п. ЗО цього Порядку), місцезнаходження (адреса), площа, цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель), інформація про власників, користувачів земельної ділянки відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Проте ідентифікатором земельної ділянки у Державному земельному кадастрі є її кадастровий номер (п. 26 Порядку).

До набрання чинності рішення про визнання права власності на спірну земельну ділянку та внесення запису про право власності, Позивач не має права ставити питання присвоєння адреси предмету спору. Виходячи із наведеного, для забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку достатньо зазначення лише її кадастрового номера, який є ідентифікатором її площі і місця розташування.

У відповідності до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст.. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів вважає доцільним заяву про забезпечення позову задовольнити частково та накласти арешт на земельну ділянку (кадастровий номер - НОМЕР_1), площею 3,8452 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 та перебуває у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Южний електротехнічний завод» ().

Відповідно до ст.. 157 ЦПК ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Враховуючи викладені норми права та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову була постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, ухвала суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 157, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 05 травня 2018 року про відмову в забезпеченні позову скасувати.

Заяву ОСОБА_9 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку (кадастровий номер - НОМЕР_1), площею 3,8452 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 та перебуває у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Южний електротехнічний завод» ().

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків визначених ст.. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови буде складено не пізніше 20 липня 2018 року.

Головуючий

Судді: