Справа №203/4572/14-ц
Провадження №2/0203/908/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2018 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

з участю:

-представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

09 липня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.04.2008 року між сторонами було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти, зобовязавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідач не виконує свої зобовязання за кредитним договором, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 54 958,07 грн. з урахуванням процентів за користування коштами та неустойки, а також компенсацію судових витрат (а.с.а.с. 2 7).

19 листопада 2014 року судом у справі було ухвалено заочне рішення про задоволення позову (а.с. 58).

05 червня 2018 року суд за заявою відповідача постановив ухвалу про скасування заочного рішення від 19.11.2014 року, призначення справи до нового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 84).

Представник позивача до суду не зявився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності (а.с. 53).

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову, звернувшись із заявою про застосування позовної давності.

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 03.04.2008 року між сторонами було укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачеві кредит в сумі 20 000,00 грн. під 30,0% на рік у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.а.с. 13 26).

Відповідач неналежно виконує свої зобовязання з повернення кредитних коштів та процентів за ними, і у нього перед позивачем станом на 30.04.2014 року утворилася заборгованість у сумі 54 958,07 грн. відповідно до доданого позивачем розрахунку (а.с.а.с. 8 12), а саме:

-основна заборгованість 17 306,53 грн.;

-проценти 31 596,81 грн.;

-комісія 2 961,49 грн.;

-штраф (фіксована частина) 500,00 грн.;

-штраф (процентна складова) 2 593,24 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори й інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За кредитним договором позивач передав відповідачеві певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК, було укладено.

У відповідності зі статтею 610 ЦК порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Ураховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обовязки з повернення кредиту та процентів за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобовязань у розумінні приведеної норми.

За правилами, встановленими статтями 256, 257, частиною 1 статті 260 ЦК, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 255 цього Кодексу.

Частинами 1, 3 статті 254 ЦК передбачено, що строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

За змістом частини 1 статті 261 ЦК перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частин 3, 4 статті 267 ЦК позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом встановлено, що за кредитним договором від 03.04.2008 року позовна давність закінчилася, оскільки почалася 22.03.2011 року (наступного дня після здійснення останнього платежу 21.03.2011 року) і закінчилася відповідно 21.03.2014 року. Останній платіж відбувся 21.03.2011 року в сумі 400,00 грн. і був спрямований позивачем на погашення процентів (а.с. 10).

Після цього позовна давність у розумінні статті 164 ЦК не переривалася, про що свідчить розрахунок заборгованості, наданий позивачем. Інші активні дії, що мали б ознаки визнання відповідачем позову, останнім також не вчинялися.

Таким чином, оскільки відповідач звернувся до суду із заявою про застосування позовної давності, а позивач подав позов з порушенням вказаного строку (09.07.2014 року), суд, керуючись приписами частини 4 статті 267 ЦК, вважає за необхідне у позові відмовити.

Керуючись статтями 5, 7, 10 13, 19, 23, 76 81, 89, 209 211, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» (ідентифікаційний номер 14360570; 01001, Україна, місто Київ, вулиця Грушевського, 1Д) у позові до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1; 49000, Україна, місто Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, 20Б/18) про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 18 липня 2018 року.

Суддя М.О. Католікян