Справа № 713/2163/18
Провадження №2/713/785/18
РІШЕННЯ

іменем України

20.12.2018 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря Мірчева О.І., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, інтереси якої за договором представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, Вижницького району Чернівецької області, де третьою особою без самостійних вимог щодо предмету спору є Головне Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1, інтереси якої за договором представляє ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом до відповідача ОСОБА_3 міської ради, Вижницького району Чернівецької області, де третьою особою без самостійних вимог щодо предмету спору є Головне Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області. Посилається на те, що 28.03.2005 року померла ОСОБА_4, яка проживала та була зареєстрована за місцем постійного проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1. На день смерті у будинку проживав та був зареєстрований син - ОСОБА_5, який прийняв спадщину, але не встиг оформити своїх спадкових прав, 22.11.2008 року помер. На день смерті ОСОБА_5 у даному будинку проживала та була зареєстрована ОСОБА_6. 25 липня 2016 року померла її сестра ОСОБА_6, яка проживала та була зареєстрована за місцем постійного проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із сертифікату на право на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у колективній власності колгоспу ім. О. Кобилянської, розміром 2.0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в м.Вашківці, Вижницького району Чернівецької області, посвідченого Сертифікатом на право на земельну частку (пай), Серія ЧВ №0113347, зареєстрований 05 лютого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) №71, який виданий на підставі рішення Вижницької районної державної адміністрації від 05.02.1997 року. Вона є єдиним спадкоємцем за законом яка подала заяву про видачу свідоцтва. Як спадкоємець за законом звернулася до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_7 із заявою, щоб оформити спадщину та видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається із права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності ім.О.Кобилянської м.Вашківці Вижницького району Чернівецької області, розміром 2,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в м.Вашківці, Вижницького району Чернівецької області, що належав померлій ОСОБА_4, яка померла 28.03.2005 року, спадкоємцем якої за законом була її донька ОСОБА_6, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових справ.

Однак, нотаріус своєю постановою №605/02-31 від 02.10.2018 року відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що вчинення так як нотаріальної дії суперечить законові, так як вона у встановлений законом строк не подала заяви про прийняття спадщини і відповідно до ст. 1270 ЦК України пропустила строк для прийняття спадщини, не надала доказів про постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і вважається такою, що не прийняла спадщину. А також нотаріус роз'яснив, що факт проживання однією сім'єю необхідно встановити в судовому порядку.

У 2013 році ОСОБА_6 тяжко захворіла, останні три роки постійно лежала і її стан здоровя значно погіршився, не могла обходитись без сторонньої допомоги, тому вона була змушена її постійно доглядати та переїхати проживати до покійної ОСОБА_6. Після смерті ОСОБА_6 вступила в управління спадковим майном. Встановлення даного факт необхідно для оформлення спадщини.

Просить встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини ОСОБА_1, разом із спадкодавцем ОСОБА_6, яка померла 23.07.2016 року та визнати право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, розміром 2,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в м.Вашківці, яка перебуває у колективній власності ім. О.Кобилянської м.Вашківці Вижницького району Чернівецької області, що належала ОСОБА_4, на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЧВ №0113347, яку успадкувала ОСОБА_6, яка померла 23.07.2016 року.

В підготовче засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не зявились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку підготовчого судового засідання представник позивачки ОСОБА_2 скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

В підготовче засідання представник відповідача ОСОБА_3 міської ради, не зявився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від представника відповідача ОСОБА_3 міської ради надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають в повному обємі та просять справу розглядати без участі представника міської ради.

В підготовче засідання представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області не зявився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від представника третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області надійшли письмові пояснення.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши визнання позову відповідачем, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обємі.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 28.03.2005 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_8 І-МИ №000888, виданого 29.03.2005 року виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №24.

Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із права на земельну частку (пай), розміром 2,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в м.Вашківці, Вижницького району Чернівецької області, яка перебуває у колективній власності ім. О.Кобилянської м.Вашківці, Вижницького району Чернівецької області, що підтверджується копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЧВ №0113347, зареєстрованого 05 лютого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) №71.

З довідки Відділу ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області №904/0/191-18 від 04.10.2018 року вбачається, що відповідно до розпорядження Вижницької РДА від 05.02.1997 року №71, вартість земельної частки (паю) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) колгоспу ім. О.Кобилянської м.Вашківці, Вижницького району Чернівецької області, площею 2,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), становить 13340,80 грн.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 був її син ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які були зареєстровані та проживали разом з спадкодавцем ОСОБА_4 в м.Вашківці по вул.Польова, 51-А, Вижницького району Чернівецької області, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_5, Серія І-МИ №427388, виданого 02.12.1977 року в м.Вашківці, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №97; копією довідки ОСОБА_3 міської ради №1575 від 17.09.2018 року, довідкою ОСОБА_3 міської ради №1583 від 17.09.2018 року.

22.11.2008 року ОСОБА_5 - помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_8 1-МИ №056526, виданого 24.11.2008 року виконкомом ОСОБА_3 міської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №95.

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 08.10.2010 року в.о. державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори вбачається, що ОСОБА_6, видано свідоцтво про право на спадщину за законом після ОСОБА_4, а саме, на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в м.Вашківці по вул.Польова, 51-А, Вижницького району Чернівецької області.

23 липня 2016 року ОСОБА_6 - померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_8 І-МИ №162154, виданого 25.07.2016 року виданого виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №56.

З матеріалів спадкової справи до майна померлої 23.11.2016 року ОСОБА_6 №117/2018 року вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_6, яка померла 23.11.2016 року у м.Вашківці по вул.Польова, 51-А, Вижницького району Чернівецької області, звернулась її сестра ОСОБА_1. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом та осіб, які мають право на обовязкову частку у спадковому майні немає.

Постановою приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу №605/02-31 від 02.10.2018 року вбачається, що приватним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законові, так як ОСОБА_1 у встановлений законом строк не подала заяви про прийняття спадщини і відповідно до ст. 1270 ЦК України пропустила строк для прийняття спадщини, не надала доказів про постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і вважається такою, що не прийняла спадщину.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, норма ст.1268 ЦК України визначена, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, та встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

Лише постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця саме таким. Закон також не ставить прийняття спадщини в залежність від того, яким місцем проживання особа вважала місце відкриття спадщини постійним чи тимчасовим місцем проживання. Натомість, він вимагає реального постійного проживання разом зі спадкодавцем на час його смерті без будь-яких застережень та умов.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз'яснено, що якщо постійне місце проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

З акту обстеження матеріально-побутових умов сімї ОСОБА_1, виданого ОСОБА_3 міською радою№942 від 26.09.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, доглядала за сестрою ОСОБА_6, яка перед смертю проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, без реєстрації, лікувала та здійснила поховання. Грошову допомогу на поховання ОСОБА_6 надавали ОСОБА_1

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачка ОСОБА_1 надала докази того, що вона постійно проживала з ОСОБА_9 на час відкриття спадщини, яка померла 23.07.2016 року, цей факт має для заявниці юридичне значення та іншим порядком підтвердити його вона не має можливості, тому заява ОСОБА_1 є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Встановлення даного факту необхідно позивачці для оформлення спадщини

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

У відповідності до ст.152 ч.3 п.а ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав.

Згідно ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до абзацу 3 ст. 1 Указу Президента України №720 від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі Указ), паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю (ст. 2 Указу).

Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно ст.2 цього Закону, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є свідоцтво про право на спадщину.

Статтею 3 Закону визначено, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 5 Закону сільські, селищні, міські ради чи районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв).

Відповідно до положень п.24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України). Член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Оскільки ОСОБА_4 була членом колгоспу ім. О.Кобилянської м.Вашківці, Вижницького району Чернівецької області, однак до проведення розпаювання землі, тобто виділення її в натурі померла, в звязку з чим державний акт на зазначену земельну ділянку не видавався, а право власності на земельну частку (пай) виникає з моменту передачі Державного акта про право колективної власності на землю конкретному колгоспу, членом якого є певна особа, а тому на думку суду позивачка ОСОБА_1 має право на успадкування лише на те, що належало померлій, а саме, права на земельну частку (Пай).

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Керуючись ст.1-3, 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст. 4, 13, ст.76, 77, 81, 82 ч.4, 200 ч.3, 206 ч.4, 258-265, ст.ст. 315, 354 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛ И В :

Позов ОСОБА_1, інтереси якої за договором представляє ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зі спадкодавцем ОСОБА_6, яка померла 23 липня 2016 року, на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, (РНОКПП-), зареєстрованої та жительки м.Вашківці, вул.Кармелюка, 31, Вижницького району Чернівецької області, право на земельну частку (Пай), в порядку спадкування за законом, розміром 2,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в м.Вашківці, Вижницького району Чернівецької області, яка перебуває у колективній власності ім.О.Кобилянської м.Вашківці Вижницького району Чернівецької області, що належала ОСОБА_4, на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЧВ №0113347, зареєстрованого 05 лютого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) №71, який виданий на підставі рішення Вижницької районної державної адміністрації від 05.02.1997 року, яку успадкувала ОСОБА_6, яка померла 23.07.2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: І. А. Кибич