Справа № 736/688/18
Номер провадження 2/736/386/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2018 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чурупченка М.І.,

за участю секретаря Макуха О.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Корюківці у приміщенні суду у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Корюківської міської ради, Корюківського району Чернігівської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

14 травня 2018 року позивач звернувсь до суду із позовною заявою до Корюківської міської ради, Корюківського району Чернігівської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про визнання права власності на спадкове майно та просить: визнати за ним право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю, ОСОБА_2, який помер 13.08.2003 року, а саме на: - майновий пай у пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка, реорганізованого в ПОСП «Мир» с. Сахутівка, Корюківського району Чернігівської області в розмірі 9336,00 грн., який належав померлому на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЧНКК №01092 виданого Тютюнницькою сільською радою 11 січня 2002 року.

В судове засідання позивач не прибув, в позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі, позов просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання подав письмову заяву про слухання справи без їх участі, заперечень не мають.

Від Корюківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання надано заяву про розгляд справи у їх відсутності, в рішенні покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

По справі встановлено, що 13.08.2003 року у віці 82 роки помер батько позивача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть, За життя покійний був членом колективного сільськогосподарського підприємства на території Сахутівської сільської ради, тому до спадкового майна належить: - майновий пай у пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка, реорганізованого в ПОСП «Мир» с. Сахутівка, Корюківського району Чернігівської області в розмірі 9336,00 грн., який належав померлому на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЧНКК №01092 виданого Тютюнницькою сільською радою 11 січня 2002 року.

Саме на дане майно і відкрилась спадщина.

Батько не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. На сьогоднішній день фактичним власником спадкового майна є позивач ОСОБА_1, але коли він виявив бажання реалізувати своє право власності, а саме розпорядитися майном, виявилося, що без правовстановлюючого документу він цього зробити не зможе.

За відсутності правовстановлюючого документу нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та обєднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності.

Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлого і має право успадкувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

Оскільки позивача, як інваліда ІІ групи звільнено від сплати судового збору, ці витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 325, 392, 1216-1218, 1261, 1268-1269 ЦК України, ст.ст. 200, 207, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю, ОСОБА_2, який помер 13.08.2003 року, а саме на: - майновий пай у пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка, реорганізованого в ПОСП «Мир» с. Сахутівка, Корюківського району Чернігівської області в розмірі 9336,00 грн., який належав померлому на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЧНКК №01092 виданого Тютюнницькою сільською радою 11 січня 2002 року.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, а ці витрати віднести за рахунок держави.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Корюківський районний суд. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя М. І. Чурупченко