Справа № 573/1012/18
Номер провадження 2/573/364/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна і резолютивна частина)

30 серпня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.,

з участю секретаря: Терещенко О.В.,

відповідача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В :

Враховуючи складність у виготовленні повного тексту судового рішення, що потребує значного часу в обґрунтування доводів сторін, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення буде виготовлено протягом десяти днів.

Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (місце знаходження: м. Київ, просп. Перемоги, 65) до ОСОБА_1 (НОМЕР_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1), про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» страхове відшкодування в розмірі 19 756 (девятнадцять тисяч сімсот пятдесят шість) грн. 80 коп. та понесені судові витрати у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок судового збору.

Відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст судового рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення його вступної та резолютивної частин.

Суддя

Справа № 573/1012/18

Номер провадження 2/573/364/18

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст рішення)

30 серпня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.,

з участю секретаря: Терещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2018 року Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування. Вимоги мотивовані тим, що 27 січня 2017 року близько 13 год. 10 хв. водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_3, на 23 км автодороги Білопілля - смт. Улянівка не дотримався безпечного інтервалу між транспортними засобами та здійснив бокове касаційне зіткнення з автомобілем НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4536741 від 01 жовтня 2016 року (на пільгових умовах), виданим ПАТ «Страхова група «ТАС» зі строком дії до 30 вересня 2017 року був забезпечений транспортний засіб марки «ГАЗ 2705 знг» д.н.з. НОМЕР_5. Постановою Білопільського районного суду Сумської області у справі № 573/532/17 від 16 березня 2017 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з накладанням адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 340 гривень. 31 січня 2017 року ТОВ «ОСОБА_4 Україна», що є власником пошкодженого транспортного засобу марки «МАЗ 6303» д.н.з. НОМЕР_6 звернулось до ПАТ «Страхова Група «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до страхового акту № 9791Р/01/17 від 28 квітня 2017 року та розрахунку суми страхового відшкодування, розмір шкоди, завданої внаслідок ДТП, який підлягає виплаті потерпілій стороні, становить 39 513 грн. 60 коп. На підставі заяви, позивач у відповідності до положень ст. 25 Закону України «Про страхування», ст. 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило виплату потерпілій стороні страхового відшкодування у зазначеному розмірі. В свою чергу позивачем було виконано всі обовязки по виплаті страхового відшкодування внаслідок ДТП, що сталося за участі забезпеченого транспортного засобу, передбачені Законом. У звязку з тим, що в момент ДТП, транспортним засобом марки «ГАЗ 2705 знг» д.н.з. АІ 7303АЕ, керував ОСОБА_1, який не уклав з Страховою Компанією договору (Поліс № АК/4536741) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на пільгових умовах, то відповідно до п.38-1.1 ст. 38-1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з ОСОБА_1 підлягають стягненню 50% виплаченого страхового відшкодування, що становить 19 756 грн. 80 коп. Посилаючись на викладені вище обставини, Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС» просить стягнути із ОСОБА_1 на його користь страхове відшкодування у розмірі 19 756 грн. 80 коп.

У судове засідання представник ПрАТ «СК «ТАС» не зявився, надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує (а. с. 37,42).

Відповідач ОСОБА_1 та його представник за довіреністю ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, мотивуючи тим, що у позивача не було підстав, передбачених ст. 38 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для звернення до суду із регресним позовом. Крім того зазначили, що у полісі обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/453674, яке видав позивач, страхувальником взагалі була зазначена ОСОБА_5, а не відповідач ОСОБА_1, проте, позивач погодився із тим, що зазначене ДТП є страховим випадком та виплатив страхове відшкодування на користь потерпілого у повному розмірі 39 513,60 грн., тобто у розмірі, що не перевищує ліміт відшкодування передбачений у п. 4 Полісу. Таким чином, погодившись із вказаною сумою відшкодування та виплативши її у повному розмірі, на даний час позивач безпідставно звертається до ОСОБА_1 із даною вимогою про стягнення 50 % страхового відшкодування, яку раніше не заявляв. Вважають позов безпідставним і просять відмовити у його задоволенні.

Заслухавши відповідача ОСОБА_1 та його представника за довіреністю ОСОБА_2, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів полягає в з'ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

Відповідно до положень ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частина 1 ст. 22 ЦК України передбачає, що особа, який завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Відповідно до положень частини 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положення ст. 1191 ЦК України передбачають, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлений законом.

Судом встановлено, що полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4536741 від 01 жовтня 2016 року (на пільгових умовах), виданим ПАТ «Страхова група «ТАС» зі строком дії до 30 вересня 2017 року був забезпечений транспортний засіб марки «ГАЗ 2705 ЗНГ» д.н.з. НОМЕР_5 (а. с. 6).

27 січня 2017 року близько 13 год. 10 хв. водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_3 на 23 км автодороги Білопілля - смт. Улянівка не дотримався безпечного інтервалу між транспортними засобами та здійснив бокове касаційне зіткнення з автомобілем НОМЕР_7 під керуванням ОСОБА_3, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, що вбачається із повідомлення про проведену перевірку матеріалів ЖЄО № 315 від 27.01.2017 року по факту ДТП на 23 км а/д м. Білопілля смт. Улянівка та винесеним висновком, затвердженим начальником Білопільського ВП ГУНП в Сумській області від 30.01.2017 року ( а.с. 44-45).

Вказана обставина встановлена постановою Білопільського районного суду Сумської області від 16 березня 2017 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. та не заперечувалася та повністю визнана відповідачем у судовому засіданні (а. с. 7-8).

Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України є доведеним факт вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження застрахованого транспортного засобу.

Із довідки № 936082 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що наслідок ДТП, що мало місце 27 січня 2017 року автомобіль НОМЕР_8» д.н.з. АІ 7303АЕ під керуванням ОСОБА_1 та автомобіль НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 отримали механічні пошкодження, що також підтверджується протоколом огляду транспортного засобу від 06 лютого 2017 року (а. с. 12-15).

31 січня 2017 року ТОВ «ОСОБА_4 Україна», що є власником пошкодженого транспортного засобу марки «МАЗ 6303» д.н.з. НОМЕР_6 звернулось до ПАТ «Страхова Група «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування (а. с. 9).

Відповідно до страхового акту № 9791Р/01/17 від 28 квітня 2017 року та розрахунку суми страхового відшкодування, розмір шкоди, завданої внаслідок ДТП, який підлягає виплаті потерпілій стороні, становить 39 513 грн. 60 коп. (а. с. 10-11).

На підставі заяви, позивач - ПАТ «Страхова Група «ТАС» у відповідності до положень ст. 25 Закону України «Про страхування», ст. 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснив виплату потерпілій стороні страхового відшкодування у зазначеному розмірі.

Тобто, позивачем було виконано всі обовязки по виплаті страхового відшкодування внаслідок ДТП, що сталося за участі забезпеченого транспортного засобу, передбачені Законом.

За змістом ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до розяснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст. 440, 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Пунктом 1.7. ст. 1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що забезпеченим транспортним засобом є транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Згідно із п 1.12. ст. 1 Закону дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Згідно зі ст. 6 даного закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Законом не обумовлено, що обов'язковою ознакою страхового випадку, яка дає право на отримання відшкодування страхової виплати, є керування транспортним засобом та вина саме тієї особи, яка уклала договір цивільно-правової відповідальності.

Суд звертає увагу, що навіть при зміні власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії (ст. 20-1 Закону).

Отже договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам (потерпілим) унаслідок скоєння ДТП за участю саме забезпеченого транспортного засобу, а не за участю особи, яка ним керувала.

Відповідно до п. 22.1. Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 13.2 ст. 13 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до І або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об'єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить даному громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.

Згідно із п. 38-1.1 ст. 38-1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням цього пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до умов Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4536741 від 01 жовтня 2016 року, а саме п. 9, страхувальнику ОСОБА_5, як пенсіонеру, була надана пільга на страховий платіж у розмірі 50 % на підставі надання нею пенсійного посвідчення, що відповідає умовам п. 13.2 ст. 13 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про надання пільги, однак обов'язковою умовою є особисте керування пільговиком забезпеченим транспортним засобом.

В даному випадку, 27 січня 2017 року транспортним засобом ГАЗ-2705 ЗНГ д.н.з. НОМЕР_5, керував саме відповідач ОСОБА_1, якого відповідно до постанови Білопільського районного суду Сумської області від 16 березня 2017 року визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, який не є страхувальником і тому у відповідності до положень п. 38-1.1 ст. 38-1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має компенсувати ПАТ «Страхова група «ТАС» 50 відсотків суми страхового відшкодування виплаченого потерпілій стороні - ТОВ «ОСОБА_4 Україна», що є власником пошкодженого транспортного засобу марки «МАЗ 6303» д.н.з. НОМЕР_6.

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок настання страхового випадку ПрАТ «СК «ТАС» здійснило виплату потерпілій стороні - ТОВ «ОСОБА_4 Україна» страхове відшкодування у розмірі 39 513 грн. 60 коп. Таким чином 50 % зазначеної суми становить 19 756 грн. 80 коп.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 19 756 грн. 80 коп. необхідно стягнути із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова Група «ТАС».

Ухвалюючи рішення, суд у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України вирішує питання про розподіл судових витрат і приймаючи до уваги те, що позов задоволено повністю, вважає, що є всі підстави для стягнення суми судового збору в розмірі 1 762 грн. 00 коп. з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 16, 22, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 10, 81, 56, 141, 247, 259, 265, 273, 354-355 ЦПК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

У Х В А Л И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (місце знаходження: м. Київ, просп. Перемоги, 65) до ОСОБА_1 (НОМЕР_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1), про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» страхове відшкодування в розмірі 19 756 (девятнадцять тисяч сімсот пятдесят шість) грн. 80 коп. та понесені судові витрати у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок судового збору.

Відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя