Справа № 211/2401/18
Провадження № 2/211/1477/18
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

( заочне )

28 вересня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді : Ткаченко С.В.

при секретарі : Польчик Л.В.

за відсутності:

позивачаів ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи - Служби у справах дітей Виконкому Довгинцівської районної у місті ради Березуцької Н.І. ,

розглянувши у місті Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, що діють в інтересах захисту прав малолітньої дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа на боці позивача Служба у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за межі України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 як матір та ОСОБА_2 як бабуся, в інтересах захисту прав малолітньої дитини ОСОБА_4звернулася до суду з позовом про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за межі України, вказавши, що ОСОБА_1 з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом з матір`ю. Шлюб між ними на даний час розірваний.

Малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, має вік - 11 років, є обдарованою та творчою особистістю, має успіхи у музиці та у хореографії та для реалізації свого творчого потенціалу їй треба здійснювати тимчасові виїзди за межу України для участі у творчих конкурсах та для туризму і відпочинку, проте для її виїзду за межі України необхідна згода відповідача, який ухиляється від надання такого дозволу, у зв'язку з чим вони змушені звертатися до суду в інтересах дитини, тому просять надати дозвіл малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на виїзд за межі України в усі країни, в тому числі у країни Шенгенської зони, Автономну республіку Крим, Російську Федерацію, Республіку Болгарія, Туреччину, Єгипет, Грузію, Чорногорію, Кіпр, Угорщину, Хорватію, Об`єднані Арабські Емірати, без дозволу та супроводу її батька ОСОБА_3, до досягнення нею шістнадцятирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , кожна окремо , зверталися до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач ОСОБА_3 до суду не з'явився, про слухання справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному сайті «Судова влада України».

Представник третьої особи - служби у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради Березуцька Н.І., звернулась до суду з заявою про розгляд справи без представника третьої особи. В інтересах малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

В порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 10 вересня 2005 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений шлюб, про що Центрально - Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено актовий запис за № 530 (а.с. 9).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18.09.2017 року у справі № 211/2833/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 дошлюбне прізвище (ОСОБА_1).

Згідно характеристики КПМНЗ «Криворізька міська музична школа № 5» Криворізької міської ради від 14 травня 2018 року № 78 малолітня ОСОБА_4, навчається у музичні школі з 2012 року на двох відділах: Фортепіанному та Хореографічному (а.с. 20). Крім того з вказаної характеристики також вбачається, що виховання дитини займається матір, батько дитини протягом двох років жодного разу не відвідував навчального закладу, концертні виступи доньки не відвідував.

Відповідач рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 16.01.2018 року, знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, та на території Довгинцівського району як зареєстрований не значиться (а.с. 16-17, 19, 25).

Як вказано у позові та вбачається з вказаного рішення, з 2016 року відповідач не мешкає за вказаною адресою своєї реєстрації , фактичне місце його знаходження не відоме.

Як вбачається зі свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 виданого відділом ЗАГС Інгулецького райвиконкому м. Кривого Рогу 11.11.1983 року , в графі матір зазначено ОСОБА_2. Вказане свідчить, що ОСОБА_2 є бабусею малолітньої ОСОБА_4 (а.с. 22).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 155 Сімейного Кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частиною 2 ст. 150 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною Постановою ВР № 798-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною Постановою ВР № 798-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-и) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Згідно принципів 4, 7 та 8 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р. дитині має належати право на здорове зростання і розвиток. Дитина має право на здобуття освіти, яка сприятиме її загальному культурному розвитку і завдяки якій вона зможе, на основі рівності можливостей, розвинути свої здібності та особистий світогляд, а також усвідомити моральну та соціальну відповідальність і стати корисним членом суспільства. Дитині має бути забезпечена повна можливість відпочинку та ігор, спрямованих на цілі освіти; суспільство та органи публічної влади повинні докладати зусиль для сприяння реалізації зазначеного права. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки. Дитина за будь-яких обставин має бути серед тих, які першими одержують захист і допомогу.

З огляду на викладене, батьки та суди в усіх діях щодо дітей першочергову увагу повинні приділяти як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини 2 статті 154 СК України, батьки дитини мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів неповнолітньої дитини.

Згідно ст. 313 Цивільного Кодексу України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадянами України» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну.

У відповідності до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадянами України» правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Згідно п. п. 2 п. 4 Правил перетину державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 27.01.1995 р. № 57, у редакції постанови Кабінету міністрів України від 25.08.2010 р. № 724, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду малолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду закордон за згодою батьків або на підставі відповідного рішення суду при відсутності згоди одного з батьків.

Суд приймає до уваги, що є малолітня ОСОБА_8 відвідує навчальний заклад мистецького характеру у зв'язку із чим є необхідність для реалізації її творчого потенціалу та виїзду за кордон з метою прийняття нею участі у творчих конкурсах, туризму і відпочину , оскільки такий виїзд пов'язаний з розвитком її здібностей, формування в неї усвідомлення моральної та соціальної відповідальності перед творчим колективом та країною.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем ОСОБА_1 було сплачено судовій збір в розмірі 704,80 грн., тому дані кошти підлягають стягненню з відповідача на її користь.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 258-259, 263, 280-281 ЦПК України, 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст. ст. 141, 150, 155, 154 СК України, ст. ст. 1, 3 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадянами України» п. п. 2 п. 4 Правил перетину державного кордону громадянами України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, що діють в інтересах захисту прав малолітньої дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа на боці позивача Служба у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за межі України,задовольнити.

Надати дозвіл на виїзд малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на виїзд за межі України в усі країни, в тому числі у країни Шенгенської зони, Автономну республіку Крим, Російську Федерацію, Республіку Болгарія, Туреччину, Єгипет, Грузію, Чорногорію, Кіпр, Угорщину, Хорватію, Об`єднані Арабські Емірати, без дозволу та супроводу її батька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення нею шістнадцятирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, сплачений нею судовий збір у розмірі 704 ( сімсот чотири ) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене учасниками справив апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Сторони по справі:

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, ІПН НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_6 виданий Довгинцівським РВ КМУ УМВС України у Дніпропетровській області 10.10.2005 року, місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка м. Долинська Кіровоградської області, ІПН НОМЕР_3, паспорт НОМЕР_7 виданий Саксаганським РВ КМУ УМВС України у Дніпропетровській області 03.01.2003 року, місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, ІПН НОМЕР_5, паспорт НОМЕР_8 виданий Центрально-Міським РВ КМУ УМВС України у Дніпропетровській області 18.08.2008 року.

Третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, ідентифікаційний код 05520744, адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Дніпровське шосе, 11.

Суддя: С. В. Ткаченко