Справа №538/1125/18
Провадження по справі №2/538/526/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2018 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Бондарь В.А., за участі секретаря судового засідання Горілей Л.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сенчанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, третя особа: Перша лохвицька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадковий будинок,- В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом.

Позов мотивовано тим, що 09 червня 2011 року померла мати позивачки ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 191689 від 10.06.2011 року.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, до складу якого входить садибний (індивідуальний) житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Сенча, вул. Українська, 17, Лохвицького району, Полтавської області.

Від імені спадкодавця заповіт не посвідчувався.

До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася дочка спадкодавця - ОСОБА_1. Спадкова справа заведена 22.08.2011 року за № 259/2011.

Оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями та спорудами, нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, про що свідчить ОСОБА_3 про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори від 18.05.2018 року.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивачка просить суд винести рішення, яким визнати в порядку спадкування за законом за нею право власності на садибний (індивідуальний)житловий будинок (літ.А-1) загальною площею 81,5 м?, житловою площею 26,6 м?, з допоміжними господарськими будівлями та спорудами : сарай (літ.Б), саж (літ. В), огорожа (№1), що розташований за адресою: с. Сенча, вул. Українська, 17, Лохвицького району, Полтавської області, після померлої 09 червня 2011 року ОСОБА_2.

В судове засідання представник позивача не з"явився, надавши письмову заяву якою він позовні вимоги підтримує, просить справу слухати без його участі.

Відповідач, Сенчанська сільська рада Лохвицького району Полтавської області, на розгляд справи не направила свого представника, але надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі її представника, не заперечує щодо задоволення позову.

Третя особа Перша лохвицька державна нотаріальна контора на розгляд справи не з"явилася, але надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, не заперечує щодо задоволення позову.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що 09 червня 2011 року померла мати позивачки ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 191689 від 10.06.2011 року.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, до складу якого входить садибний (індивідуальний) житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Сенча, вул. Українська, 17, Лохвицького району, Полтавської області, що належав чоловікові спадкодавиці ОСОБА_4, який помер 23.06.2005 року, спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_2.

Від імені спадкодавця заповіт не посвідчувався.

До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася дочка спадкодавця - ОСОБА_1. Спадкова справа заведена 22.08.2011 року за № 259/2011.

Оскільки відсутні правовстановлюючі документи на садибний (індивідуальний) житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями та спорудами, нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, про що свідчить ОСОБА_3 про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Першої лохвицької державної нотаріальної контори від 18.05.2018 року.

Згідно Виписки з погосподарської книги № 4, наданої виконавчим комітетом Сенчанської сільської ради Лохвицького району, згідно запису в погосподарській книзі № 13 за 2016-2020 роки за адресою с. Сенча вул. Українська, 17, Лохвицького району, Полтавської області, власником будинку є ОСОБА_2.

Відповідно до довідки Сенчанської сільської ради від 16.02.2012 року за № 129 ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована на день смерті 09.06.2011 року за адресою: с. Сенча, вул. Українська, 17, Лохвицького району Полтавської області. Разом з нею на день смерті не зареєстрований ніхто.

На час будівництва будинку правовстановлюючі документи на будинки в сільській місцевості не виготовлялися та за життя спадкодавець оформити не встиг належним чином спадкове майно.

У відповідності листа №12/5-126 від 23.03.1999 р. Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, що обєкти збудовані до 05 серпня 1992 року тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається Бюро технічної інвентаризації.

Так, в узагальненні ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» з даного питання зазначено наступне.

У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966, яка була чинною до 13.12.1995, реєстрації підлягали усі будинки і домоволодіння, які були закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої ОСОБА_3 депутатів трудящих, на підставі документів, що підтверджують право власності.

До компетенції виконкомів місцевих ОСОБА_3 відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих ОСОБА_3, які є особливою формою статистичного обліку, що здійснювалось в Україні (УРСР) із 1979 року.

На виконання ОСОБА_3 Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105 сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних ОСОБА_3 із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права, а записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Станом на 03.04.2008 року на ім"я ОСОБА_4 виготовлено відповідну технічну документацію на будинок, що знаходиться в с. Сенча, вул. Українська, 17, Лохвицького району, Полтавської області.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

На запит суду, державний нотаріус Першої лохвицької державної нотаріальної контори ГТУЮ у Полтавській області, надала інформаційну довідку зі СР (заповіти/спадкові договори), інформаційну довідку зі СР (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), відповідно до якої після смерті 09.06.2011 року ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини звернулася її дочка ОСОБА_1. Спадкова справа заведена 22.08.2011 року за № 259/2011.

Звернувшись до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивачем надано відповідні докази того, що на сьогоднішній день існують реальні перешкоди у оформленні його спадкових прав, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок.

Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Разом з цим при розгляді спору між сторонами суд вважає, що заслуговують на увагу слідуючі норми законодавства.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя який пережив його.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Керуючись ст. ст. 392, 1218, 1261, 1268, 1269, 1273, 1296 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 200, 206, 258, 263, 265,354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Сенчанської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, третя особа: Перша лохвицька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадковий будинок - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом право власності на садибний (індивідуальний)житловий будинок (літ.А-1) загальною площею 81,5 м?, житловою площею 26,6 м?, з допоміжними господарськими будівлями та спорудами : сарай (літ.Б), саж (літ. В), огорожа (№1), що розташований за адресою: с. Сенча, вул. Українська, 17, Лохвицького району, Полтавської області, після померлої 09 червня 2011 року ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області В.А. Бондарь