ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Криворучко А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів в приміщенні суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просив суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору на підставі постанови від 14.05.2018 року № 49860276 та зобовязати головного державного виконавця Фастівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2 скасувати вказану постанову.

Скаргу обґрунтовує тим, що 14.05.2018 року головним державним виконавцем Турську Л.В. було винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі заяви стягувача. Разом з тим, того ж дня було винесено оскаржувану постанову, якою стягнуто із нього 70200,00 грн. виконавчого збору.

Заявник вважає, що виконавчий збір стягнутий з нього за відсутності законних підстав оскільки майно на яке звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості останнього не реалізоване на прилюдних торгах та не передано стягувачу, тобто рішення суду державним виконавцем фактично не виконано у звязку із чим відсутні кошти, від яких мав бути обчислений виконавчий збір. Більш того, заявник зазначає, що головний державний виконавець обчислив розмір стягнутого з нього виконавчого збору від початкової ціни продажу предмета іпотеки зазначеної у виконавчому листі, проте йому належить тільки ? частина магазину та ? частина земельної ділянки, тобто сума мала бути 35100,00 грн.

Враховуючи вищезазначене, заявник вважає дії головного державного виконавця щодо стягнення з нього. виконавчого збору мають бути визнані неправомірними, а оскаржувана постанова скасованою, тому звернувся до суду з даною скаргою

Заявник в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Представник стягувача в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Головний державний виконавець Фастівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Київській області ОСОБА_2 Л,В. в судове засідання не зявилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду заперечення на скаргу, в яких зазначила, що вважає скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволеною. Зазначила, що 11.05.2018 року від стягувача надійшла заява про повернення виконавчого документа без виконання, у звязку з чим 14.05.2018 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа без виконання на підставі ч. 1 п. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Вважає помилковими обґрунтування скарги, оскільки реалізація майна не відбулася, а виконавчий документ було предявлено стягувачем на суму 720000 грн. та повернуто стягувачу на ту ж суму боргу. Більш того, 12.06.2018 року виконавцем було відкрито виконавче провадження № 56583645, з виконання постанови державного виконавця від 14.05.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 70200 грн.. з огляду на викладене вважає, що постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 14.05.2018 року в сумі 70200 грн. є законною, винесена з дотриманням вимог ЗУ «Про виконавче провадження» та не підлягає скасуванню. Тому, просила відмовити в задоволенні скарги.

Вивчивши матеріали скарги та виконавчого провадження, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

В порядку розділу VII ЦПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень", ст. 447 ЦПК України, передбачене право учасників виконавчого провадження та осіб, які залучаються до проведення виконавчих дій, звернення до суду із скаргою в разі, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Статтею 15 Закону України про виконавче провадження» передбачено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Судом встановлено, що 28.12.2015 року Фастівським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист № 381/979/15-ц (2/381/482/15) про стягнення з ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості у сумі 502919,50 грн. за кредитним договором № 010/14/664 від 17.01.2011 року, що укладений між АТ «ОСОБА_3 Аваль» та ТОВ «ДІЯР» звернуто стягнення на майно, предмет іпотеки за договором іпотеки від 20.01.2011 року, що належить ОСОБА_1 а саме: магазин-кафетерій, що знаходиться за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Фастівець, вул. Дружби, буд. 123-В, та земельну ділянку для комерційної діяльності, кадастровий номер :01:002:0015, загальною площею 0,0933 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Фастівець, вул. Дружби, буд. 123-В.. Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення торгів у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною продажу предмета іпотеки в розмірі встановленому у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» та п. 6.53. Договору іпотеки від 20 січня 2011 року, зазначивши, що початкова ціна продажу не може бути нижчою за 90% вартості предмету іпотеки, визначеної шляхом його оцінки, а саме 702 000 грн.. на підставі вказаного виконавчого листа 21.01.2016 року було відкрито виконавче провадження.

Так, на підставі вказаного виконавчого листа 21.01.2016 року державним виконавцем відділу ДВС Фастівського міськрайонного управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49860276, з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа.

Між тим, як вбачається з наданої копії матеріалів виконавчого провадження представник стягувача ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» 11.05.2018 року, звернувся до Фастівського міськрайонного відділу ДВС із заявою про повернення виконавчого листа від 14.05.2015 року.

Так, на підставі вказаної заяви, 14.05.2018 року головним державним виконавцем Турською Л.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, а саме виконавчого листа № 381/979/15 виданого Фастівським міськрайонним судом Київської області 14.05.2015 року у справі про звернення стягнення на предмет іпотеки, разом з тим, було винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 70200,00 грн., у звязку з чим 13.06.2018 року було відкрито виконавче провадження № 56583645.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий збі р - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України . Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 37 вищевказаного Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною девятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності та дослідивши докази по скарзі, суд вважає, що оскаржувані дії головного державного виконавця Фастівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2, а саме винесення постанови від 14.05.2018 року про стягнення із заявника виконавчого збору, були вчинені головним державним виконавцем на виконання своїх повноважень, здійснені правомірно, з дотриманням норм чинного законодавства та відповідали ЗУ «Про виконавче провадження».

Так, посилання заявника на те, що державним виконавцем фактично не виконано рішення суду та не реалізовано на прилюдних торгах, не передано стягувачу його майно на яке звернуто стягнення в рахунок погашення його заборгованості перед Банком є хибними, оскільки в ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» чітко вказано, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору.

Між тим, сума зазначена у постанові про стягнення виконавчого збору в розмірі 70200 грн. є обґрунтованою, оскільки виконавчий лист, який перебував на виконанні у відділ ДВС передбачав реалізацію майна на суму 720000 грн. Вказане майно не було реалізовано, а виконавчий лист повернуто стягувачу на ту ж суму боргу.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд при розгляді скарги не встановив порушень вимог законодавства в діях головного державного виконавця Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2, а відтак в задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 260, 261, 354, 447-451, 453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Головний державний виконавець Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 лілія Вікторівна, місцезнаходження юридичної особи: вул. Суворова, 1, м. Фастів, Київська область, 08500, .

Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 Аваль» , адреса місця знаходження: вул. Лєскова, 9, м. Київ.

Повний текст ухвали виготовлено 16.07.2018 року.

Суддя Н.А. Осаулова