Ухвала

23 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 520/4325/17

провадження № 61-42191ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 18 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю третьої особи - ОСОБА_3, про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом доКиївського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю третьої особи - ОСОБА_3, та просить зняти арешт та оголошення заборони на відчуження рухомого та нерухомого майна, що їй належить, а саме: ? частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, накладені постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Панчук К. С. (провадження ВП № 53018246 від 01 лютого 2017 року) у зв'язку з невиконанням виконавчого листа № 520/4820/15-ц, виданого 05 грудня 2016 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з позивача аліментів на утримання сина.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 18 липня 2018 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2017 року залишено без змін.

У серпні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 18 липня 2018 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gonnez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанцій, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована у розділі «Загальні положення» цього Кодексу, яка поширюється і на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому суд дослідив та взяв до уваги предмет позову, складність справи, значення справи для сторін і суспільства.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначені.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що судові рішення, які оскаржуються, прийняті у малозначній справі, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 18 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю третьої особи - ОСОБА_3, про звільнення майна з-під арешту.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв