АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1601/7326/2012 Номер провадження 22-ц/786/1045/18Головуючий у 1-й інстанції Рибалка Ю. В. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Триголова В.М

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

секретар: Діхтяр Т.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 жовтня 2015 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, «Юкрейн мортгейдж лоун файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» про стягнення заборгованості за кредитним договором, визнання виконаним зобов'язань за кредитним договором та договором купівлі - продажу (відступлення) прав вимоги та за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про розірвання кредитного договору, відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2012 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 30 серпня 2007 року між ним та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № PLRMGK00007887, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 30 тис. доларів США терміном до 28 серпня 2027 року.

В уточнених до позовної заяви від 04.09.2013 року зазначено, що 10.10.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № PLRMGK21367719 від 10.11.2006 року про надання відповідачці кредиту у розмірі 30000,00 доларів США на придбання квартири АДРЕСА_1, яка після укладення вказаного кредитного договору була передана в іпотеку банку, 19.02.2007 року ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») на підставі укладеного з «Юкрейн мортгейдж лоун файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» договору купівлі - продажу прав вимоги за договором про іпотечні кредити, відступив останньому право вимоги кредитора, зокрема, за кредитним договором від 10.11.2006 року, залишивши за собою приймання від позичальника платежів та ведення усіх справ по обслуговуванню кредиту. Оскільки ОСОБА_2 не виконувала взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, банк уклав з нею новий кредитний договір № PLRMGK00007887 від 30.08.2007 року, після чого погасив заборгованість останньої перед «Юкрейн мортгейдж лоун файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ».

Згідно останніх уточнених позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» від 20.07.2015 року зазначив, що у зв'язку з неналежним виконанням кредитних зобов'язань станом на 12 червня 2015 року за ОСОБА_2 утворилась заборгованість у розмірі 118550,24 доларів США, з якої: заборгованість за кредитом -30 625,59 доларів США; заборгованість за процентами за користування кредитом - 29 376,12 доларів США; заборгованість за комісією за користування кредитом - 4 298,43 доларів США; пеня - 54 250,10 доларів США.

З урахуванням уточнених позовних вимог банк просив стягнути з відповідачки, заборгованість за кредитним договором № PLRMGK00007887 від 30.08.2007 року у розмірі 118550,24 доларів США, що за курсом 21,4488 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.06.2015 року складає 2542760,39 грн., а також понесені судові витрати.

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, грошові кошти за кредитним договором № PLRMGK00007887 від 30.08.2007 року їй надавалися у сумі 80 доларів США, а обумовлені у п. 7.1 кредитного договору 35400,00 доларів США їй так і не було видано.

Крім того, після укладення цього кредитного договору банк отримав від ОСОБА_2 на виконання останньою свої х кредитних зобов'язань 8164,50 доларів США.

Остаточно просила розірвати кредитний договір № PLRMGK00007887 від 30 серпня 2007 року, стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1 080,90 доларів США, пеню за прострочення виконання зобов'язань у розмірі 147649,80 грн. та стягнути з банку на користь держави штраф у розмірі 405 600 грн.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 листопада 2013 року вказані позови об'єднані в одне провадження.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 вересня 2014 року позовну вимогу ОСОБА_2 щодо стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь держави штрафу у розмірі 405600,00 грн. залишено без розгляду.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 вересня 2014 року позовні вимоги банку задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № PLRMGK00007887 від 30 серпня 2007 року станом на 09.07.2014р.: 29236,12 доларів США заборгованість за кредитом, 24633,04 доларів США заборгованість за відсотками; 636,01 доларів США комісії, 12908 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором та 3654 грн. судового збору.

У решті позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

У позові ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про розірвання кредитного договору та відшкодування шкоди відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 18.11.2014 року рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 вересня 2014 року у частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитом у сумі 29236,12 доларів США та пені у сумі 12908 грн. змінено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № PLRMGK00007887 від 30 серпня 2007 року заборгованість за кредитом (тіло кредиту) у сумі 30589,12 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 38686,47 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за кредитним договором № PLRMGK00007887 від 30.08.2007 року.

У решті рішення місцевого суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.04.2015 судові рішення місцевого та апеляційного судів скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Остаточно рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 жовтня 2015 року у задоволенні Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, «Юкрейн мортгейдж лоун файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» про стягнення заборгованості за кредитним договором, визнання виконаними зобовязань за кредитними договором та договором купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги відмовлено повністю.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про розірвання кредитного договору, відшкодування шкоди відмовлено повністю.

ПАТ КБ «ПриватБанк» оскаржив рішення місцевого суду, в апеляційній скарзі просить його змінити в частині відмови у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов банку задовольнити повністю, оскільки вважає, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

В іншій частині просив рішення залишити без змін.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представник просять рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 02 грудня 2015 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - задоволено частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 грудня 2015 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог до «Юкрейн мортгейдж лоун файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» - скасовано, а провадження в частині позовних вимог до «Юкрейн мортгейдж лоун файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» - закрито.

У іншій частині рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 06 березня 2018 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Полтавської області від 02 грудня 2015 року скасовано в частині відмови Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» у задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором від 30 серпня 2007 року і передано справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 10.11.2006 між ЗАТ КБ «ПриватБанк, правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № PLRMGK21367719, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 30 тисяч доларів США терміном до 10.11.2016 на придбання житла.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 10.11.2006 між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладений договір іпотеки, згідно з яким остання передала в іпотеку банку квартиру по АДРЕСА_1 про що 14.11.2006 до Державного реєстру іпотек було внесено запис приватним нотаріусом ОСОБА_3

19.02.2007 між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ укладений договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, у тому числі за вищевказаним договором з ОСОБА_2

У наступному між банком та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику у строк з 31.07.2007 по 28.07.2009 включно кредитні кошти у розмірі 1 950 доларів США на споживчі цілі.

Також 30.08.2007 між банком та ОСОБА_2 укладений кредитний договір, згідно з умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику на строк з 30 серпня 2007 року по 28 серпня 2027 року включно кредитні кошти у розмірі 35 400 доларів США, з яких 30 тис. доларів США на придбання житла, а 5 400 доларів - на сплату страхових платежів.

30.08.2007 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» було погашено повністю право вимоги по кредитному договору, укладеного з ОСОБА_2 перед нерезидентом «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ».

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 10.08.2010 року, (справа № 2-74/2010), залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року, у позові ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості шляхом звернення стягнення на іпотечне майно за цим же кредитним договором від 30.08.2007 року у розмірі 285496,83 грн. відмовлено.

Вказаним рішенням суду встановлено, що 30.08.2007 кредитний договір від 10.11.2006 був переукладений на ту ж саму суму, для придбання тієї ж квартири, зі сплатою тих же відсотків терміном до 28 серпня 2027 року. При ухваленні рішення враховано, що 19.02.2007 між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (продавець) та Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ (покупець) укладений договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечний кредит.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні від 02.10.2015 року виходив з того, що доказів належного виконання банком своїх зобов'язань за кредитним договором № PLRMGK00007887 від 30 липня 2007 року не надано, у зв'язку з чим суд вважав позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» необґрунтованими.

Колегія суддів не погоджується з такими висновкам суду, з наступних підстав.

Як слідує із матеріалів справи та встановлених судовими рішеннями різних інстанцій обставин, 10.11.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № PLRMGK21367719, згідно якого позивач отримала від банку готівкою кошти в сумі 30 000 доларів США на придбання квартири в м.Кременчуці.

Відповідно до п.2.3.10 даного кредитного договору банк має право здійснити відступлення права вимоги за даним договором третім особам, письмово повідомивши про даний факт позичальника.

19.02.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, у тому числі за вищевказаним договором з ОСОБА_2

Листом від 23.02.2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк» повідомлено ОСОБА_2 про відступлення прав вимог кредитора за кредитними документами. (т.4 а.с. 246-247).

Відповідно до пункту 3.3. договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити від 19 лютого 2007 року будь-які грошові суми, отримані або прийняті Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ (покупець) за іпотечними активами після дати укладення цього договору, вважаються такими, що належать покупцеві, та ПАТ КБ «Приватбанк» (продавець) забезпечує, щоб всі такі грошові суми були негайно перераховані покупцю або на його користь згідно з положеннями Договору про обслуговування іпотечних активів.

Тобто, умовами вказаного договору сторони погодили, що ПАТ КБ «Приватбанк» після дати укладення договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити від 19 лютого 2007 року зобов'язаний перераховувати Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ грошові кошти за іпотечними договорами.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_2 графіку платежів, з метою недопущення погіршення виконання зобов'язань перед Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ, банк та ОСОБА_2 уклали кредитний договір № PLRMGK00007887 від 30.08.2007 року, кошти від якого були спрямовані на повне погашення заборгованості перед Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ.

З матеріалів справи вбачається, що 31 серпня 2007 року банк перерахував ОСОБА_2 кошти на загальну суму 30 000 дол. США, а саме:

- відповідно до Меморіального ордеру №1 від 31 серпня 2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» видав кредит по договору №PLRMGK00007887 від 30.08.2007 ОСОБА_2 у розмірі 29218,83 доларів США шляхом перерахування вказаної суми на відкритий у банку рахунок № 7683 для погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 10 листопада 2006 року; (т.2 а.с. 267, 345, 353, т.3 а.с. 85, 219)

- відповідно до Меморіального ордеру №2 від 31 серпня 2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» видав кредит по договору №PLRMGK00007887 від 30.08.2007 ОСОБА_2 у розмірі 701,17 доларів США шляхом перерахування вказаної суми на відкритий у банку рахунок № 2108 для погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 31 липня 2007 року; (т.2 а.с. 344, 353, т.3 а.с. 86, 218)

- відповідно до Меморіального ордеру №3 від 31 серпня 2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» видав кредит по договору №PLRMGK00007887 від 30.08.2007 ОСОБА_2 у розмірі 80,00 доларів США та 31 серпня 2007 року ОСОБА_5 отримала готівкою кошти за кредитним договором від 30 серпня 2007 року на підставі заяви на видачу готівки №3 від 31.08.2007 у розмірі 80 доларів США. (т.2 а.с. 354-355, т.3 а.с. 182, 218).

Колегією суддів досліджено наявні в матеріалах справи виписки по рахунках, відкритих банком у зв'язку з укладенням з ОСОБА_2 кредитних договорів, з яких вбачається, що кошти за кредитним договором від 30 серпня 2007 року були перераховані на відповідні рахунки ОСОБА_2 для погашення кредитної заборгованості за кредитним договором від 10.11.2006 року та в подальшому на рахунок Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ. (т.2 а.с. 253-258, 262, 265, 270-271, 274).

Таким чином, 30.08.2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк» повністю погасив зобов'язання ОСОБА_2 перед Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ, частково погасив її зобов'язання за кредитним договором №PLRMBL00000001 від 31.07.2007 року та безпосередньо ОСОБА_2 отримала в касі банку 80 доларів США готівкою.

Таким чином, свої зобов'язання ПАТ КБ «ПриватБанк» за договором виконав в повному обсязі, закривши борг перед Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ кредитними коштами за договором №PLRMGK00007887 від 30.08.2007 року.

Тобто, в подальшому відносини банку і ОСОБА_2 визначаються кредитним договором від 30.08.2007 року, на виконання якого, зокрема, ОСОБА_2 вносила на рахунок НОМЕР_2 кошти у період з серпня 2007 року по березень 2010 року у загальній сумі 8164,50 доларів США, що свідчить про обізнаність ОСОБА_2 щодо наявності у неї заборгованості по кредитному договору. Внесення нею коштів підтверджується копіями відповідних квитанцій (том 3 а.с. 183-188), а також випискою з рахунку НОМЕР_2 (т.2 а.с. 346-348) та поясненнями самої ОСОБА_2, даними в судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно уточнених позовних вимог від 20.07.2015 року (т.6 а.с. 167), у зв'язку з неналежним виконанням кредитних зобов'язань за умовами договору від 30.08.2007 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість, станом на 12.06.2015 року, яка складає 118 550,24 доларів США, що за курсом 21,4488 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.06.2015 року складає 2 542 760, 39 грн., з яких:

30 625,59 доларів США заборгованість за кредитом;

29 376,12 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом;

4298,43 доларів США заборгованість за комісією за користування кредитом;

пеня - 54 250,10 доларів США.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги, що у відповідача ОСОБА_2 існує заборгованість перед позивачем, у зв'язку з неналежним виконанням покладених на неї зобов'язань за кредитним договором від 30.08.2007 року, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнення боргу з відповідача.

Як вбачається з інформації, отриманої з офіційної інтернет-сторінки Національного банку Банку України, станом на 12.06.2015 року був встановлений такий курс гривні до долара США: 100 доларів США - 2102, 7495 грн., а тому саме з такого курсу слід виходити при проведенні розрахунку заборгованості, а не із зазначеного банком в уточнених позовних вимогах (21,4488 грн.)

Окрім того, відповідно до статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною першою статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).

Таким чином, максимальний розмір пені пов'язаний з розміром облікової ставки Національного банку України, а оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, то пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише в національній валюті України - гривні.

Відповідно до п. 4.1 укладеного 30.08.2007 року між сторонами кредитного договору передбачена сплата пені в національній валюті - гривні.

Тому, задовольняючи вимоги банку щодо стягнення пені, необхідно враховувати вимоги наведених положень законодавства, укладеного договору та проводити стягнення у гривні з урахуванням діючого курсу іноземних валют, встановленого НБУ.

Така ж правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України №6-2667цс16 від 16.08.2017 року.

При цьому, слід зазначити, що підстав для зменшення розміру пені в силу ст. 551 ЦК України, колегія суддів не вбачає, оскільки її розмір не перевищує розмір загальної суми боргу.

З урахуванням викладеного, остаточно до стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає заборгованість у розмірі 64 300, 14 доларів США, що за курсом НБУ від 12.06.2015 року (21,0274) становить 1 352 071,19 грн. та яка складається з заборгованості за тілом кредиту 30625,59 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 29376,12 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 4298,43 доларів США, а також 1 140 337,10 грн. пені.

З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України також з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь банку судовий збір, сплачений ПАТ КБ «Приватбанк» в ході всього розгляду справи: при поданні позову - 3219 грн., за розгляд та задоволення апеляційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 07.11.2012 року - 107, 30 грн; за розгляд та задоволення апеляційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 29.09.2014 року - 107, 30 грн; а також сплачений за подання дійсної апеляційної скарги на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 02.10.2015 року - 4019, 40 грн., а всього на суму 8955,20 грн.

Наказом Міністерства фінансів України №519 від 21.05.2018 року змінено тип банку з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство та затверджено нове найменування банку: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк».

А тому стягнення коштів з відповідача необхідно проводити саме на користь АТ КБ «ПриватБанк».

Доводи ОСОБА_2, викладені у запереченні на апеляційну скаргу, щодо неналежності та необгрунтованості доказів, на підтвердження перерахування (отримання) коштів за кредитним договором від 30.08.2007 року, на увагу не заслуговують, з огляду на наступне.

Згідно частини третьої статті 10, частини першої статті 60 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваних рішень) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваних рішень) належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини третьої статті 212 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваних рішень) суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п. 1-19.1 ч.1 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» меморіальний ордер - розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

Меморіальний ордер відноситься до первинного документу. (п.4.4., 4.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою НБУ від 18.06.2003 року №254)

Згідно вимог до первинних облікових документів, визначених у Постанові Правління НВБУ №566 від 30.12.1998 року «Про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України», первинні документи, як у паперовій, так і у вигляді електронних записів (не паперовій формі) повинні мати обов'язкові реквізити, зокрема підписи осіб, відповідальних заздійснення операції та правильність її оформлення (підтвердження підпису на документі в електронному вигляді здійснюється за допомогою електронного коду працівника або електронного підпису.

Відповідно до пункту 4.8 постанови Правління Національного банку України №254 від 18 червня 2003 року «Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України» меморіальний ордер повинен містити підпис відповідального виконавця та підпис уповноваженої особи банку.

В наданих банком меморіальних ордерах наявний електронний запис PLZ3, за яким ідентифікується підпис особи, відповідальної за здійснення операції у електронному вигляді, у зв'язку з чим вказані документи є електронними внутрішніми документами банку і не можуть бути оригіналами або копіями, а є роздруківкою електронного документа.

Згідно листа ПАТ КБ «ПриватБанк» від 04.07.2014 року відповідальною особою за оформлення первинного документу бухгалтерського обліку - меморіального валютного ордеру №1 від 31.08.2007 року є ОСОБА_6 (PLZ3) - спеціаліст по іпотечному кредитуванню відділення групи А Кременчуцької філії ПГРУ. Також головний бухгалтер ПАТ КБ «ПриватБанк» підтвердила, що зазначений меморіальний ордер належним чином оформлений та зафіксований в банківських регістрах. (т. 4 а.с. 147). Доказів недійсності вказаного банківського документу відповідачкою суду не надано.

З наведеного вбачається, що банком доведено факт перерахування (надання) коштів ОСОБА_2 згідно умов кредитного договору укладеного сторонами 30.08.2007 року, з додержанням відповідної форми, передбаченої для бухгалтерського документу (меморіальний ордер).

Доводи ОСОБА_2 в запереченнях до апеляційної скарги стосовно відсутності в матеріалах даної справи доказів надання нею згоди на перерахування коштів за кредитним договором між нею та ПАТ КБ «Приват Банк» від 30.08.2007 року для погашення заборгованості за кредитним договором від 10.11.2006 року, укладеного між тими ж сторонами, не заслуговують на увагу, так як спростовуються поясненнями самої ОСОБА_2, які вона надала в судах першої та апеляційної інстанцій та які підтверджують факт сплати нею заборгованості саме за кредитним договором від 30.08.2007 року протягом двох з половиною років у розмірі 8164,50 доларів США.

Крім того, ОСОБА_2 підтвердила, що, сплачуючи заборгованість за останнім кредитним договором, в цей період не зверталась з вимогами до ПАТ КБ «ПриватБанк» про розірвання, припинення вказаного кредитного договору та до суду про визнання вказаного договору недійсним з підстав неотримання кредитних коштів, не вказавши поважних причин такої бездіяльності.

Інші доводи ОСОБА_2 в запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк», також, не заслуговують на увагу, так як спростовуються зібраними по справі доказами.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині відмови у задоволенні позову ПАТ КБ "Притватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову банку.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 жовтня 2015 року в частині відмови у задоволенні позову Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором від 30 серпня 2007 року - скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» доОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором від 30 серпня 2007 року - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місцезнаходження: 39631, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д; ідентифікаційний код 14360570) заборгованість за кредитним договором № PLRMGK00007887 від 30 серпня 2007 року у розмірі 64 300,14 доларів США, що за курсом НБУ від 12.06.2015 року становить 1 352071,19 грн. та яка складається з заборгованості за тілом кредиту 30625,59 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 29376,12 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 4298,43 доларів США, а також 1140337,10 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 8955,20 грн. витрат, понесених при сплаті судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: (підпис) Триголов В.М.

Судді: (підписи) Лобов О.А.

Дорош А.І.

З оригіналом згідно: В.М. Триголов