ПОСТАНОВА

Іменем України

29 грудня 2018 року м. Кропивницький

справа № 387/471/18

провадження № 22-ц/4809/295/18

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Карпенка О.Л. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Мурашка С.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справиапеляційну скаргу ОСОБА_6, яка представляє інтереси ОСОБА_5 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 9 серпня 2018,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання дитини.

Вимоги позивача обґрунтовано тим, що рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28 травня 2012 року по справі № 1105/1064/12 стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4, на утримання дітей - сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів відповідача щомісячно до повноліття дітей, але не менше встановленого законом мінімуму.

Вказала, що у зв'язку із досягненням сином ОСОБА_7 повноліття, виплата аліментів на його утримання була припинена і на підставі ст. 183 СК України виконавча служба провела перерахунок аліментів на одну дитину.

Посилалась на те, що у зв'язку із інфляційними процесами значно погіршився матеріальний стан ОСОБА_4, зокрема на момент розгляду спору, змінився і її сімейний стан, оскільки від другого шлюбу вона має малолітню дитину.

Позивач ОСОБА_4 просила суд змінити розмір стягуваних з відповідача за рішенням суду аліментів та стягнути з нього на її користь на утримання дитини - ОСОБА_5 1/3 частку його доходів, але не менше п'ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 9 серпня 2018 року задоволено частково.

Змінено розмір аліментів сплачуваних ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2, які визначені рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28 травня 2012 року по справі № 1105/1064/12 номер провадження по справі 2/1105/148/12 з 1/6 частки всіх видів доходів ОСОБА_5 на 1/4 частку всіх видів доходів ОСОБА_5 щомісячно до повноліття дитини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішено питання судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої дійшов висновку, що оскільки спільна дитина сторін проживає з позивачем, то відповідач зобов'язаний приймати участь в утриманні дитини у розмірі достатньому для її розвитку.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Відповідач оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку (а.с.67-68). В поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване ним рішення і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано посиланням на те, що суд не врахував ряд обставин, які впливають на визначення розміру аліментів, а саме: відповідач має на утриманні малолітнього сина від другого шлюбу, а також на його утриманні перебуває хвора мати похилого віку. Суд допустив порушення норм матеріального і процесуального права.

Узагальнені доводи і заперечень інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_4 просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, зазначаючи, зокрема про те, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог.

Суд першої інстанції встановив такі обставини:

Сторони по справі являються батьками двох синів: пвнглітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5-6).

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28 травня 2012 року по справі 1105/1064/12 провадження по справі 2/1105/148/12 стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання дітей: сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів відповідача щомісячно до повноліття дітей, але не менше встановленого законом мінімуму (а.с. 7).

Відповідно до листа начальника Добровеличківського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 14 травня 2018 року № 5256/13.6-23 станом на 01 квітня 2018 року у ОСОБА_5 заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Нарахування аліментів проводиться в розмірі 1/6 частки всіх видів доходів відповідача, виходячи із середньомісячної заробітної плати по Добровеличківському районі (а.с.8-9).

Неповнолітній син ОСОБА_8 проживає разом з матір'ю ОСОБА_4, що підтверджується довідкою від 23 травня 2018 року №1335, виданою Тишківською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області, про склад сім'ї позивача (а. с. 10).

06 вересня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Врадіївського районного управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_11 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис №44 (а.с.31).

Відповідач має від другого шлюбу малолітню дитину ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Врадіївського районного управління юстиції у Миколаївській області (а.с.32).

Відповідно до довідки про склад сім'ї відповідача, він проживає за адресою АДРЕСА_1 разом із дружиною ОСОБА_11 та сином ОСОБА_5.(а.с.28).

Як убачається з довідки, виданої виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, ОСОБА_5 здійснює догляд за хворою матір'ю ОСОБА_13 (а.с.27).

З індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_5 виданого Пенсійним фондом України від 14 червня 2018 року убачається, що відповідач був працевлаштований з 2011 по 2016 рік та отримував відповідно заробітну плату за вказані звітні роки, проте за 2017 рік його дохід усього становить 1982 грн. 56 коп.(а.с.34-36).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Відповідно до положень ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду про відмову у видачі судового наказу розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до приписів ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У зв'язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України, судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно ч.ч.4, 5 ст.268 та ст. 383 ЦПК України, постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Суд вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 180 СК України).

Нормами частин 2 і 3 ст. 183 СК України встановлено, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Положення ч. 3 ст. 183 СК України вказують на те, що у разі стягнення за рішенням суду аліментів на двох і більше дітей у єдиній частці та за умови досягнення старшим із дітей повноліття, аліменти стягуються у частці, що припадала на дітей, які не досягли повноліття і припиняється у частці, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Закон надає право будь-кому з батьків право звернутися до суду з позовом про визначення розміру аліментів на дітей, які ще не досягли повноліття.

Необхідність у визначенні нового розміру аліментів може бути обумовлена необмеженим законом колом обставин.

При цьому батьки не обмежені законом у строку на пред'явлення такого позову.

Обґрунтовуючи позов, позивач посилався на те, що після досягнення повноліття старшим сином ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_8 стягуються з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частки його доходу, але такий розмір аліментів є недостатнім для утримання тринадцятирічної дитини

Отже позов було пред'явлено позивачем з підстав, які передбачені ст. 182, ч. 3 ст. 183 СК України, а не на підставі положень ст. 192 СК України, як вказує суд першої інстанції та відповідач у апеляційній скарзі.

Письмових заяв про зміну підстав позову, як то передбачено ч. 3 ст. 49 ЦПК України, позивач не подавав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, безпідставно посилався на зміну сімейного стану відповідача та матеріального стану позивача а також на положення ст. 192 СК України. Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд не має повноважень самостійно змінювати предмет або підстави позову.

Неправильне застосування судом до спірних правовідносин норм матеріального права (ст. 192 СК України), у відповідності з п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, являється підставою для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Враховуючи, що старший із дітей, на користь яких за рішенням суду з відповідача стягувалися аліменти, досяг повноліття, у позивача виникло право звернення до суду з позовом про визначення розміру аліментів на меншу дитину.

Суд першої інстанції правильно встановив, що відповідач з грудня 2016 року є непрацюючим і регулярного заробітку не має, а державна виконавча служба здійснює стягнення аліментів відповідно до приписів ч. 2 ст. 195 СК України із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Згідно даний Добровеличківської районної державної адміністрації Кіроволградської області, розміщених на офіційному сайті в мережі Інтернет: http://dv.kr-admin.gov.ua/inf/statistika/3772-nformuye-statistika.html, середня заробітна плата штатного працівника у ІІІ кварталі 2018 року становила 8687 грн.

Отже відповідачу повинна нараховується заборгованість по аліментах на утримання сина ОСОБА_8 у розмірі 1448 грн., що становить 1/6 від 8687.

Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років станом на час вирішення судом першої інстанції цього спору становив 1944 грн.

При цьому прожитковий мінімуму - це вартісна оцінка споживчого кошика, що містить мінімальні набори продуктів харчування, непродовольчих товарів та послуг, необхідних для збереження здоров'я людини і забезпечення їі життєдіяльності.

Отже прожитковий мінімум забезпечує лише базові потреби людини та не відповідає всім потребам дитини для її гармонійного розвитку..

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 5 ст. 183 СК України встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Змінюючи розмір стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

При цьому суд повинен враховувати встановлені цим Кодексом гарантії прав дитини.

При визначенні розміру аліментів суд першої інстанції правильно врахував обґрунтовані доводи позивача про недостатність розміру стягуваних на утримання малолітнього сина ОСОБА_8 аліментів - 1/6 частки доходу відповідач.

Суд також врахував доводи відповідача, а саме про наявність у нього на утриманні іншої малолітньої дитини - сина ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Цим обставинам суд надав оцінку у мотивувальній частині свого рішення та призначив розмір аліментів у розмірі меншому, ніж просив позивач (1/4 частка доходу відповідача, замість 1/3 частки, яку просив стягнути позивач).

Доводи апеляційної скарги, що при визначенні розміру аліментів суд першої інстанції не врахував перебування на його утриманні малолітнього сина від другого шлюбу є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи місцевим судом зазначена обставина встановлена та належним чином оцінена в рішенні суду першої інстанції.

Суд також дотримався обов'язкових вимог ч. 2 ст. 182 СК України і вказав у своєму рішенні, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8, не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аргументуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається також на те, що судом не враховано його матеріальний стан.

Разом з тим, як убачається зі справи, ОСОБА_5 є фізично здоровою людиною, протипоказань щодо праці не має, непрацюючий, але не позбавлений можливості працевлаштуватися з метою отримання доходу, необхідного для утримання його дітей. При цьому, його посилання на відсутність працевлаштування, не є підставою для увільнення батька від його обов'язку забезпечувати дитину матеріально з урахуванням віку, стану здоров'я та розвитку.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо перебування на утриманні відповідача непрацездатної матері, оскільки з довідки Тишківської сільської ради від 12 червня 2018 року 9а. с. 27) вбачається, що ОСОБА_5 проживає окремо від відповідача і він здійснює за нею догляд, якого та потребує.

Отже відповідач здійснює догляд за свою непрацездатною матір'ю, а не її утримання,

Усі зазначені позивачем обставини та надані ним докази оцінені судом першої інстанції та враховані при визначенні розміру аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_8. Підстав вважати, що суд неправильно визначив розмір аліментів на утримання дитини доводи апеляційної скарги не дають.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вирішив спір по суті, але помилково застосував ст. 192 СК України до спірних правовідносин. Проте, враховуючи, що це суд все ж таки правильно вирішив позовні вимого, рішення суду належить змінити лише в частині застосування норм матеріального права.

Крім того, змінюючи розмір аліментів, суд першої інстанції у резолютивній частині рішення не вирішив питання щодо припинення стягнення з відповідача на користь позивача аліментів за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28 травня 2012 року по справі № 1105/1064/12.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_6, яка представляє інтереси ОСОБА_5,задовольнити частково.

Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 9 серпня 2018 року змінити.

Виключити з мотивувальної частині рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 9 серпня 2018 року посилання на норми ст. 192 СК України і вважати правовою підставою для зміни розміру стягуваних аліментів норми статей 182, 183 СК України.

Припинити стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліментів за виконавчим листом № 1105/1064/12, виданим Добровеличківським районним судом Кіровоградської області 28 травня 2012 року, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та відкликати вказаний лист з виконання Добровеликівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.Л. Карпенко

Судді: С.М. Єгорова

С.І. Мурашко