Провадження № 2/712/1899/18
Справа № 712/8069/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі - ТІТОВА О.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1) до Приватного акціонерного товариства «Будівельно-монтажне управління № 3» (юридична адреса: м. Черкаси, вул. Хоменка 19) про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що на підставі наказу № 11-к від 07 квітня 1986 року його було прийнято на роботу електрослюсаря 4 розряду по переводу з Черкаського приладового заводу з 10 квітня 1986 року. Відповідно до записі наявних у трудовій книжці, на підставі наказу № 15-к від 25 лютого 1988 року переведений на посаду монтажника стальних та залізобетонних конструкцій 4 розряду з 01 березня 1988 року. На підставі наказу № 35-к від 01 жовтня 1993 року - на посаду монтажника стальних та залізобетонних конструкцій 5 розряду. Звільнений 05 квітня 2003 року.

Таким чином, він пропрацював монтажником стальних та залізобетонних конструкцій з 01 березня 1988 року по 05 квітня 2003 року (15 років 1 місяць 4 дні), що дає йому право на пільгову пенсію за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМУ.

Відповідач відмовив у видачі довідки про підтвердження стажу роботи та повідомив його, що право на пільгове пенсійне забезпечення не підтверджено, оскільки відсутні відомості у товаристві щодо наказу № 15-к від 25 лютого 1988 року, який його переведено на посаду монтажника стальних та залізобетонних конструкцій 4 розряду з 01 березня 1988 року, а запис у трудовій книжці був сфальсифікований інспектором відділу кадрів.

Вважає, що дії відповідача порушують його права на отримання довідки про підтвердження стажу роботи для призначення пільгової пенсії, та як наслідок, право на отримання пенсії на пільгових умовах, оскільки в трудовій книжці наявний запис, що підтверджує право на пільгову пенсію за Списком № 2, на якому міститься печатка ВАТ «БМУ №3» та підпис посадової особи. Відмова відповідача ґрунтується на власних припущеннях, без зазначення жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував факт фальсифікації.

Тому просить зобов'язати Приватне акціонерне товариство «Будівельно-монтажне управління № 3» видати йому Довідку про підтвердження стажу роботи для призначення пільгової пенсії за рахунок коштів підприємства та організацій за результатами атестації робочих місць за умовами праці за формою, передбаченою Додатком 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення пільгової пенсії та перерахування підприємствами та організаціями коштів на її виплату відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18 липня 2007 року № 937.

13 липня 2018 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, в подальшому до судового засідання не з'явився.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в їх задоволенні відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 був прийнятий до «Будівельно-монтажного управління № 3» комбінату «Черкасипромбуд» електрослюсарем 4 розряду з 09 квітня 1986 року по переводу з Черкаського приладобудівного заводу на підставі наказу № 11-к від 07 квітня 1986 року.

З 01 жовтня 1993 року був переведений монтажником сталевих та залізобетонних конструкцій 5 розряду згідно наказу № 35-к від 20 жовтня 1993 року та 01 квітня 2003 року був звільнений на підставі п. 5 ст. 40 КЗпП України як самовільно покинувший роботу згідно наказу № 7-к від 14 квітня 2003 року. Вказані відомості підтверджуються копіями відповідних наказів, які містяться в матеріалах справи та записами в трудовій книжці.

Відповідно до п. б) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМУ, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Виходячи з норм цієї статті, основними умовами призначення пільгових пенсій є: наявність у тривалість спеціального (пільгового) трудового стажу; досягнення певного (пільгового) віку; підтвердження відповідних умов праці працівника за результатами атестації робочих місць, починаючи з 31 серпня 1992 року (дати набрання чинності постанови КМУ від 01 серпня 1992 року № 442, якою затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці).

Позивач наполягає на тому, що працював у відповідача монтажником сталевих та залізобетонних конструкцій з 01 березня 1988 року по 05 квітня 2003 року, про що мається відповідний запис у трудовій книжці за № 12а, на якому міститься печатка ВАТ «БМУ №3» та підпис посадової особи, що дає йому право на пільгову пенсію.

Статтею 48 КЗпП України передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації.

Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п'яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п'яти днів після початку проходження стажування.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 року «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» (із змінами та доповненнями) пунктами 2.3 - 2.5, 2.9 - 2.10 передбачено, що записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з

формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше

тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на

роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993". Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. З кожним записом, що заноситься до трудової книжки на

підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення власник або уповноважений ним орган зобов'язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці (типова відомча форма N П-2, затверджена наказом Мінстату

України від 27 жовтня 1995 року N 277, в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки (вкладиша). Міністерства і відомства за згодою з відповідними галузевими профспілками можуть, як виняток, дозволити підприємствам, що працюють в умовах територіальної роз'єднаності (підпорядковані структурні підрозділи розташовані на великій відстані), проводити ознайомлення з записами, що внесені до трудової книжки, в заочному порядку шляхом направлення власникам книжок відповідних повідомлень з наступною відміткою про це в особистій картці. У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов'язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження. У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці. Показання свідків не можуть бути підставою для виправлення занесених раніше записів.

У розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: "Запис за № таким-то недійсний". Прийнятий за такою-то професією (посадою) і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки.

У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення і переведення на іншу постійну роботу у разі незаконного звільнення або переведення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення. Наприклад, пишеться: "Запис за № таким-то є недійсним, поновлений на попередній роботі". При зміні формулювання причини звільнення пишеться: "Запис за № таким-то є недійсним" звільнений... і зазначається нове формулювання. У графі 4 в такому разі робиться посилання на наказ про поновлення на роботі або зміну формулювання причини звільнення. При наявності в трудовій книжці запису про звільнення або переведення на іншу роботу, надалі визнаної недійсною, на прохання працівника видається "Дублікат" трудової книжки без внесення до неї запису, визнаного недійсним.

Однак, вказані посилання спростовуються наступними доводами відповідача.

При зверненні ОСОБА_1 до відповідача з заявою про надання довідки про стаж роботи від 22 березня 2018 року, було встановлено, що в наказ з особового складу за 1988 рік та в особовій картці форми Т-2 працівника ОСОБА_1 (копії вказаних документів долучення представником відповідача до відзиву на позовну заяву) відсутні відомості щодо переведення на посаду монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, про що відповідачем було видано ОСОБА_1 довідку № 3 від 05 квітня 2018 року про стаж роботи, де вказано, що право на пільгове пенсійне забезпечення не підтверджено.

Крім того, представником відповідача в судовому засіданні надано копії наказів по особовому складу «Будівельно-монтажного управління № 3» від 11 липня 1988 року № 24-к, від 01 серпня 1988 року № 27-к, від 12 вересня 1988 року № 33-к, від 14 листопада 1988 року № 38-к, з яких вбачається про направлення у відрядження для виробництва СМР в смт Ірдинь саме електрослюсаря ОСОБА_1, а не монтажника сталевих та залізобетонних конструкцій.

З копій розрахункових відомостей наданих представником відповідача до матеріалів справи вбачається, що будь-яких доплат за шкідливі умови праці, стаж ОСОБА_1 не отримував.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, визначає перелік документів, що необхідні для підтвердження трудового стажу, а саме: за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При дослідженні в судовому засіданні оригіналу трудової книжки та його копії було встановлено, що в ній дійсно, міститься запис під номером 12а від 01 березня 1988 року про переведення ОСОБА_1 монтажником сталевих та залізобетонних конструкцій 4 розряду на підставі наказу № 15-к від 25 лютого 1988 року.

Вказаний запис було дописано після запису про звільнення з роботи ОСОБА_1 у 2003 році та завірено печаткою підприємства, яка містить значення «для довідок», а не основною гербовою печаткою підприємства. А тому вказаний запис, суд не може розцінювати як належний доказ на підтвердження позовних вимог позивача.

Виходячи, з цього, суд погоджується з посиланнями представника відповідача про те, що первинні документи товариства, а саме накази з особового складу, особова картка працівника форми Т-2 не містять відомостей щодо переведення електрослюсаря ОСОБА_1 монтажником сталевих та залізобетонних конструкцій у 1988 році. Первинні бухгалтерські документи, також не містять доплату за шкідливі умови праці, стаж ОСОБА_1 А тому право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2 документально не підтверджено.

Крім того, суд також вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Тобто уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудовій книжці особи відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Дана довідка призначена для подальшого її надання особою, що оформляє пенсію, відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах.

Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18 листопада 2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Таким чином, з вищевикладеного випливає, що уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудовій книжці відомостей про стаж роботи, що визначає право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та їх характер, а не право особи на пільгову пенсію. Ця довідка призначена для подальшого її подання особою, що оформляє пенсію, відповідним органам Пенсійному фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і право особи на пенсію на пільгових умовах.

Судом встановлено, що атестація робочих місць в ПАТ «БМУ-3» проведена вперше 29 січня 2004 року, що підтверджено копією наказу відповідача № 1 від 29 січня 2004 року.

Представник відповідача в судовому засіданні підтвердила, що до 29 січня 2004 року, тобто до звільнення ОСОБА_1 з роботи у 2003 році, атестація робочих місць не проводилася.

Оскільки, у відповідача відсутні документально підтверджені дані, необхідні для надання позивачу довідки про підтвердження стажу роботи для призначення пільгової пенсії за рахунок коштів підприємства, суд вважає, що вимоги позивача є необгрунтованими, а його інтереси відповідачем не порушені.

За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.12,13,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 у задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст судового рішення складено 03 січня 2019 року.