Номер провадження 2/754/426/18
Справа №754/6479/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

08 жовтня 2018 року, м. Київ, Деснянський районний суд міста Києва, суддя: Грегуль О.В., секретар судового засідання: Дорошенко В.В., номер справи 754/6479/16-ц

ОСОБА_1 - позивач

ОСОБА_2 - відповідач

ОСОБА_3 - відповідач

ППО ЖЕК № 319 Деснянського району м. Києва - третя особа

Вимоги позивача: визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та стягнення оплати житлово-комунальних послуг, трьох процентів річних і втрати від інфляції

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого неодноразово уточнювались у процесі розгляду справи і в якому позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням АДРЕСА_1 з підстав, передбачених ст. ст. 71 і 107 ЖК України та ст. 405 ЦК України, а також позивач просить стягнути з кожного відповідача за період з лютого 2014 року по 16.05.2016 року: 8560 грн. 05 коп. - оплати вартості житлово-комунальних послуг, трьох процентів річних від простроченої суми і втрати від інфляції, посилаючись на те, що він повністю самостійно оплачував житлово-комунальні послуги за період з лютого 2014 року по 16.05.2016 року.

У судовому засідання позивач позов підтримав і просив про його задоволення.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надіславши заяву про розгляд справи за їхньої відсутності.

Третя особа свого представника в судове засідання не направила і доказів про поважність причин не направлення свого представника суду не надала, хоча про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлялась належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи, зворотними поштовими повідомленнями.

Позивач не заперечував проти розгляду справи по суті за відсутності відповідачів і третьої особи.

З урахуванням положень ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті за відсутності відповідачів і третьої особи.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Дошлюбне прізвище відповідача: ОСОБА_3, було ОСОБА_2, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища.

Сторони є власниками в рівних частинах АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 03.04.2008 року.

Як доводить позивач з посиланням на платіжні документи за період з лютого 2014 року по 16.05.2016 року він самостійно за всіх трьох співвласників спірної квартири здійснював оплату житлово-комунальних послуг. Тому, він просить стягнути з кожного з відповідачів по 1/3 частині від вартості сплачених ним житлово-комунальних послуг.

Згідно зі ст. ст. 316 і 317 ЦК України, 1. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. 2. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном. 1. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. 2. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно зі ст. 360 ЦК України, 1. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Згідно зі ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом Української РСР.

Згідно зі ст. 544 ЦК України, 1. Боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.2. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов'язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, 1. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. 2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вищевикладене дає правові підстави для висновку, що позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням АДРЕСА_1 з підстав, передбачених ст. ст. 71 і 107 ЖК України та ст. 405 ЦК України, є безпідставними і такими що не ґрунтуються на законі, оскільки право власності особи є непорушним.

Будь-яких конкретних правових доказів про дотримання ними вищевказаних норм права щодо оплати житлово-комунальних послуг за період з лютого 2014 року по 16.05.2016 року, а так само і будь-яких конкретних правових доказів про повне або часткове спростування позовних вимог позивача про стягнення з кожного з них по 1/3 частині від вартості сплачених позивачем житлово-комунальних послуг за період з лютого 2014 року по 16.05.2016 року, відповідачі суду не надали і судом таких доказів не здобуто.

Посилання на пропуск позивачем строку позовної давності, є безпідставними, оскільки з первісною редакцією позову, позивач звернувся до суду 10.05.2016 року.

За таких обставин, позов задовольняється частково.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову, позивач мав сплатити і сплатив: 551,20 грн. - судового збору.

Оскільки позов задовольняється лише частково, то з кожного з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню: 551,20 : 2 = 275,60 : 2 = 137 грн. 80 коп..

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса проживання: 14027, АДРЕСА_3, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса проживання: 14034, АДРЕСА_4 РНОКПП: НОМЕР_2): 8560 грн. 05 коп. - оплати житлово-комунальних послуг, трьох процентів річних від простроченої суми і втрати від інфляції та 137 грн. 80 коп. - судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса проживання: 14027, АДРЕСА_3, РНОКПП: НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса проживання: 14034, АДРЕСА_4 РНОКПП: НОМЕР_2): 8560 грн. 05 коп. - оплати житлово-комунальних послуг, трьох процентів річних від простроченої суми і втрати від інфляції та 137 грн. 80 коп. - судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: