КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-н/520/1275/18
УХВАЛА

22.12.2018

Суддя Київського районного суду міста Одеси Петренко В.С., розглянувши заяву представника Акціонерного товариства «Одесаобленерго» про відстрочення сплати судового збору, подану по справі за заявою Акціонерного товариства «Одесаобленерго», юридична адреса: 65031, м. Одеса, вул. М. Боровського, 28Б, р/р №8028 в ПАТ «Перший ОСОБА_2» м. Одеси, МФО 300506, код ЄДРПОУ 00131713, про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3, 13.10.1979року народження, ІПН НОМЕР_1, заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 2 748грн. 84коп., трьох відсотків річних у розмірі 12грн. 75коп. та інфляційних витрат у розмірі 88грн. 68коп.,-

ВСТАНОВИВ:

16.11.2018року Акціонерне товариство «Одесаобленерго» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3, 13.10.1979року народження, ІПН НОМЕР_1, заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 2 748грн. 84коп., трьох відсотків річних у розмірі 12грн. 75коп. та інфляційних витрат у розмірі 88грн. 68коп.

Одночасно з заявою про видачу судового наказу, представником Акціонерного товариства «Одесаобленерго» було надано заяву про відстрочення сплати судового збору.

В обґрунтування наданої заяви представник Акціонерного товариства «Одесаобленерго» посилається на те, що AT «Одесаобленерго» - є ліцензіатом з постачання електричної енергії в Одеській області. Купівля електричної енергії енергопостачальною компанією здійснюється у Оптового постачальника електричної енергії - державного підприємства «Енергоринок».

Згідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», відпуск електричної енергії є постійним і безперервним збалансуванням виробництва і споживання електроенергії, що можливо лише при умові достовірного обліку переданої та спожитої електричної енергії.

Таким чином, несвоєчасно проведені споживачами розрахунки за спожиту електричну енергію ставлять AT «Одесаобленерго» в боргову залежність перед ДП «Енергоринок» та дають підстави для застосування останнім штрафних санкцій по відношенню до AT «Одесаобленерго».

Крім того, на даний час фінансовий стан AT «Одесаобленерго», як і багатьох інших підприємств паливно-енергетичної галузі перебуває в скрутному становищі внаслідок неповних розрахунків за поставлену електроенергію такими категоріями споживачів, як населення, державні підприємства та бюджетні організації.

Наявність заборгованостей кінцевих споживачів електроенергії не звільняє AT «Одесаобленерго» від обовязку в повному обсязі оплачувати кошти Оптовому постачальнику електроенергії.

Європейський суд з прав людини також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобовязання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz у. Poland»). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від предявлення безрозсудних і необгрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov у. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

З урахуванням викладеного, представник AT «Одесаобленерго» просить суд відстрочити сплати судового збору.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява представника Акціонерного товариства «Одесаобленерго» про відстрочення сплати судового збору, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 136 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника Акціонерного товариства «Одесаобленерго» про відстрочення сплати судового збору - задовольнити.

Відстрочити сплату судового збору у розмірі 176 (сто сімдесят шість) грн. 20 коп. до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Петренко В. С.