Справа № 342/767/18
Провадження № 2/342/566/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивував тим, що згідно свідоцтва на право особистої власності на будинковолодіння від 11 липня 1988 року житловий будинок з приналежними господарськими будівлями, спорудами по АДРЕСА_1 Городенківського району на праві особистої власності належав колгоспному двору, головою якого був батько позивача ОСОБА_5. Останній помер ІНФОРМАЦІЯ_13 року. При житті, 14 листопада 2006 р. ОСОБА_5 зробив письмове розпорядження на випадок своєї смерті, яким все своє майно, в тому числі і житловий будинок по АДРЕСА_1 заповів своєму синові - позивачу. Даний заповіт посвідчений секретарем виконкому Чернятинської сільської ради Городенківського району, зареєстрований в реєстрі за № 121. З метою реалізації свого спадкового права позивач звернувся до нотаріуса із заявою про оформлення власності на спадкове майно за заповітом. Вивчивши представлені позивачем правовстановлюючі документи, нотаріусом відмовлено у вчинені такої нотаріальної дії, оскільки спадкове господарство є колгоспним двором, головою якого був спадкодавець і кожному з членів колгоспного двору, які проживали в ньому станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, які визначити конкретно неможливо. Станом на 15.04.1991 р. у спадковому господарстві були зареєстровані та проживали: голова двору ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, - помер, дружина спадкодавця ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, - померла, позивач, син спадкодавця, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, невістка спадкодавця ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, онук спадкодавця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, онука спадкодавця ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 З часу народження позивач проживав з батьками, вели спільне господарство, мали спільний побут. На даний час позивач не може реалізувати своє спадкове право на житлове господарство через реєстрацію господарства як колгоспного двору.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав, не заперечує щодо задоволення позову.

Позивач ОСОБА_2 та відповідачі: ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності; позивач позов підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, відповідачі позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності позивача ОСОБА_2 та відповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4

Суд, вислухавши відповідача ОСОБА_1, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

З копії свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 11 липня 1988 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 11 від 13 січня 1988 р., слідує, що в цілому житловий будинок та господарські будівлі і споруди, розташовані в АДРЕСА_1, дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5.

Згідно витягу № 52, виданого 10 березня 2017 року Чернятинською сільською радою з погосподарської книги № 3 (ос.рах. 252) Чернятинської сільської ради за період з 1991 по 1995 рік по АДРЕСА_1), суспільна група господарства - колгоспники, станом на 15.04.1991 рік в господарстві були зареєстровані та проживали: голова господарства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, дружина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, невістка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, внук ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, внука ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 Остання в зв'язку із реєстрацією шлюбу 12 лютого 2009 р. з ОСОБА_8 змінила дошлюбне прізвище «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2», про що свідчить відмітка в паспорті громадянина України серії НОМЕР_3, виданого 24 березня 2009 р. Городенківським РВ УМВС України в Івано-Франківській області.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_14 р. в с. Чернятин Городенківського району, актовий запис за № 35 від 11 грудня 2006 р. в Книзі Реєстрації смертей, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 11 грудня 2006 року Чернятинською сільською радою.

За заповітом, посвідченим 14.11.2006 р. секретарем Чернятинської сільської ради Городенківського району, зареєстрованим в книзі для запису нотаріальних дій під № 121, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, житель с. Чернятин Городенківського району на випадок своєї смерті усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде належати йому і на що він за законом матиме право, в тому числі і житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_2.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_15 р. у віці 74 роки в с. Чернятин Городенківського району, актовий запис за № 14 від 25 лютого 2008 р. в Книзі Реєстрації смертей, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, виданого 25 лютого 2008 року Чернятинською сільською радою. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Копією довідки № 267, виданої 12.05.2009 р. виконкомом Чернятинської сільської ради підтверджується, що ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_14 р., та ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_15 р., на час смерті проживали разом, вели спільне господарство по АДРЕСА_1

ОСОБА_2 проживає АДРЕСА_1, що стверджується копією довідки № 286, виданої виконкомом Чернятинської сільської ради 21.05.2009 р.

Те, що позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, є сином ОСОБА_5, стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, виданого 04 квітня 1960 р. Чернятинською сільською радою, запис за № 31 від 04 квітня 1960 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження.

З довідки № 53, виданої 10 березня 2017 р. виконкомом Чернятинської сільської ради, слідує, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, дійсно займався похованням свого батька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_15 р.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Із копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.06.2009 р. (спадкова справа № 1306), зареєстрованого в реєстрі за № 1306, вбачається, що ОСОБА_2, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_13 р., успадкувавши земельну ділянку площею 0,9300 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розміщена на території Чернятинської сільської ради.

Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, мають обов'язкову частку в спадщині ОСОБА_5, - судом не встановлено.

До складу спадщини ОСОБА_5 входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1

Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 1294/02-31 від 06.09.2016 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_13 р., на житловий будинок АДРЕСА_1 з посиланням на те, що вищезгадане господарство, головою якого був ОСОБА_5, відносилось до колгоспному двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 р., належить відповідна частка житлового будинку, частки в господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені.

З копії технічного паспорта на згаданий садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що житловий будинок збудований в 1975 р. Ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 Городенківського району Івано-Франківської області станом на 16.07.2018 р. становить 176200 грн., що стверджується копією звіту про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністров'я».

Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, фактично став власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом спадкодавця ОСОБА_5, права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 Городенківського району Івано-Франківської області не встановлено, колишні члени колгоспного двору - відповідачі не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_12, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1, Городенківський район, Івано-Франківська область; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Місце проживання відповідачки ОСОБА_3 - АДРЕСА_1, Городенківський район, Івано-Франківська область.

Місце проживання відповідачки ОСОБА_4 - АДРЕСА_1, Городенківський район, Івано-Франківська область.

Місце проживання відповідача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1, Городенківський район, Івано-Франківська область.

Повне судове рішення складене 07.01.2019 року.

Суддя: Ничик Г. І.