Дата документу 09.11.2018
Справа № 334/7789/18
Провадження № 6/334/243/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Лиходід А.В., розглянувши подання старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника ТОВ «Спецгазпром» - ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Заявник старший державний виконавець Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_2 звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ТОВ «Спецгазпром», , розташованого за адресою: м. Запоріжжя вул. Лобановського,30 в особі керівника підприємства ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), до виконання зобовязання.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначила, що на виконанні Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій знаходиться виконавче провадження № 56059425 з виконання Вимоги Вознесенівського управління у м. Запоріжжі Головного управління ДФС у Запорізькій області № Ю-2111-17 У від 03.03.2018 року щодо стягнення з ТОВ «Спецгазпром» грошових коштів у розмірі 39422,93 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є ТОВ «Спецгазпром», в особі керівника підприємства ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1).

В поданні зазначено, що під час виконання рішення суду, виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити, майно належне боржнику на праві власності відсутнє. Виконавцем на адресу боржника неодноразово надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень причин невиконання рішення суду, однак ТОВ «Спецгазпром» на виклики не зявився, виконавця про причини неявки не повідомив. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за боржником майно не зареєстровано. Виконавцем встановлено, що боржнику на праві власності майно не належить. Згідно відповіді Державної фіскальної служби України, за боржником зареєстровані розрахункові рахунки, на які державним виконавцем накладено арешт та направлено до банківських установ. За адресою боржника було здійснено вихід державного виконавця. Про що було складено акт, згідно якого боржника не було розшукано.

Рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, у звязку з чим державний виконавець вимушений звернутись з вказаним поданням до суду.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі надані докази в сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а якщо він має паспорт, то йому може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобов'язань.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Зміст і форму подання державного виконавця визначено Інструкцією з організації примусового виконання рішень, яка набрала чинності з 17.04.2012 року та затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5. Ця Інструкція містить окремий розділ XIІІ «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона вїзду в Україну», який передбачає зміст подання державного виконавця при зверненні до суду, згідно якого у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець може звернутися з поданням до суду за місцезнаходженням органу ДВС щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

За змістом наведених вище норм чинного законодавства, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього відповідним судовим рішенням.

Як передбачено ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебуває Вимога про сплату боргу (недоїмки) Вознесенівського управління у м. Запоріжжі Головного управління ДФС у Запорізькій області № Ю-2111-17 У від 03.03.2018 року щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничий комбінат «Спецгазпром» (, розташованого за адресою: м. Запоріжжя вул. Лобановського,30) грошових коштів у розмірі 39422,93 грн., у тому числі 37276,05 грн. сума недоїмки, 2146,88 грн. сума штрафу.

26.03.2018 року начальник Вознесенівського управління у м. Запоріжжі ГУ ДФС у Запорізькій області звернувся до Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі вищевказаної Вимоги та накладення арешту на майно, активи та рахунки платника податків боржника ТОВ «Виробничий комбінат «Спецгазпром», зазначивши, що директором товариства є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1).

Постановою старшого державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області № 56059425 від 27.03.2018 року було відкрито виконавче провадження щодо стягнення з ТОВ «Спецгазпром» на користь ГУ ДФС у Запорізькій області 39422,93 грн.

Згідно супровідного листа № 25029 від 27.03.2018 року копію відповідної постанови державним виконавцем було направлено сторонам виконавчого провадження: ТОВ «Спецгазпром» за адресою: м. Запоріжжя вул. Лобановського,30 та ГУ ДФС за адресою: м. Запоріжжя вул. Перемоги,14.

Також державним виконавцем 27.03.2018 року за вих. № 25034 на адресу боржника ТОВ «Спецгазпром» було направлено Вимогу зявитись 17.04.2018 до державного виконавця для слати боргу за виконавчим документом.

Про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника, проте серед наданих документів, відсутні докази, що державним виконавцем були виконані вказані вимоги.

Також в наданих суду документах відсутні дані, що ТОВ «Виробничий комбінат «Спецгазпром», яке у поданні зазначено як «Боржник», було належним чином у встановленому законодавцем порядку повідомлене про відкриття виконавчого провадження відносно нього, тобто відсутні докази того, що будь-який представник товариства чи то сам керівник ОСОБА_1 отримав копії відповідних документів та йому надавалась можливість для добровільного виконання Вимоги, тобто відсутні реєстри направлення виконавчих документів, а також докази того, що вони були отримані ОСОБА_1, що є порушеним прав боржника на самостійне та добровільне виконання Вимоги.

Державним виконавцем не надано доказів того, що ТОВ «Виробничий комбінат «Спецгазпром» розташований за адресою, на яку були начебто направлені постанова про відкриття виконавчого провадження разом з вимогами про погашення заборгованості, оскільки серед наданих документів відсутні докази поштового направлення кореспонденції та докази її отримання чи повернення без вручення.

Не знайшло свого підтвердження у матеріалах подання і посилання державного виконавця на те, що було накладено арешт на все майно, активи та рахунки боржника ТОВ «Виробничий комбінат «Спецгазпром», оскільки згідно доданої до подання як письмовий доказ інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта «Юридичної особи » від 04.04.2018 року на підставі постанови про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження № 44946085, виданої 04.12.2014 року Ленінським відділом ДВС ЗМУЮ, було здійснено обтяження майна ТОВ «Січ-Заспа», , яке знаходиться за адресою: м. Запоріжжя вул. Мала, 3.

Також, державним виконавцем не надано доказів того, що нею були здійснені неодноразові запити до АІС «Автомобіоль» про надання вичерпної інформації про наявність будь-якого майна, що зареєстроване за боржником: ТОВ «Спецгазпром», оскільки серед матеріалів, доданих до подання відсутні докази поштового направлення кореспонденції.

Слід зазначити, що в порушення вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, при зверненні з поданням, державним виконавцем не було вказано даних боржника по виконавчому провадженню, оскільки у поданні державний виконавець просить тимчасово обмежити управі виїзду за кордон керівника товариства ОСОБА_1, проте не надано доказів що саме він є директором ТОВ «Виробничий комбінат «Спецгазпром», тобто державним виконавцем не наданий витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, в якому зазначається, хто є керівником юридичної особи боржника.

Також державний виконавець у поданні стягувачем зазначає ГУ ДФС, розташованого за адресою: м. Запоріжжя вул. Перемоги. 14, при цьому не конкретизує, якого саме відділення та якої області є ГУ ДФС. Згідно Вимоги про сплату боргу від 03.03.2018 року, на яку посилається у поданні державний виконавець, стягувачем є саме Вознесенівське управління у м. Запоріжжі Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькі області

Згідно матеріалів подання, 28.08.2018 року начальник Вознесенівського управління у м. Запоріжжі ГУ ДФС у Запорізькій області звернувся до Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області з заявою «Про надання позову до суду», відповідно до тексту якої Вознесенівське управління у м. Запоріжжі ГУ ДФС у Запорізькій області направило до Дніпровського ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області для стягнення у примусовому порядку з підприємства ТОВ «Виробничий комбінат «Спецгазпром», керівником якого є ОСОБА_1, вимоги про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальнообовязкове соціальне страхування у кількості 2 шт. на суму 41913,99 грн. Однак, державним виконавцем не надано доказу того, що на його виконанні перебуває не одна а дві вимоги про сплату заборгованості на вищевказану суму, оскільки серед долучених до подання документів присутні документи, згідно яких ТОВ «Виробничий комбінат «Спецгазпром» повинно сплатити лише 39422,93 грн.

Згідно доданого до подання Акту від 05.09.2018 року, державний виконавець здійснила вихід за адресою боржника, а саме ТОВ «Спецгазпром», зазначеною у виконавчому провадженні (м. Запоріжжя вул. Лобановського, 30) та за вказаною адресою боржника не розшукано. Однак, у вказаному Акті державний виконавець не зазначає, які саме заходи під час виходу на вказану адресу ним провадились для встановлення наявності чи відсутності майна боржника та наявності самого боржника, яке згідно документів є юридичною особою.

У зв'язку із цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених частиною 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до положення частини 3 статті 13 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання».

Відповідно до ст.313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування.

Відповідно до ст.16 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права від 16.12.1966 року, кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Це право не може бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав та свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, підлягає з'ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання у повному обсязі або частково

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов'язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що в поданні державного виконавця лише зазначено про наявність невиконаних боргових зобов`язань ТОВ «Виробничий комбінат «Спецгазпром», та на наявність заборгованості, однак не надано доказів того, що ОСОБА_1 є керівником підприємства, також не надано доказів факту умисного ухилення керівника від виконання зобовязань, встановлених рішенням суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що самостійне невиконання боржником зобов'язань протягом строку, вказаного державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про його умисне ухилення від виконання покладених на нього обов'язків.

З урахуванням вищевказаного, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні, може свідчити умисне невиконання ним своїх обов'язків, передбачених частиною 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», згідно яких боржник зобовязаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно зявлятися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Серед наданих суду документів відсутні будь-які докази того, що для стягнення наявної заборгованості ТОВ «Виробничий комбінат «Спецгазпром» у розмірі 39422,93 грн. державним виконавцем були виконані всі вимоги, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження», відсутні докази факту умисного ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань, який на момент звернення до суду з поданням повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, суд приходить до висновку про недоведеність та необґрунтованість вказаного подання.

Оскільки, відповідно до частини 4 статті 441 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного (приватного) виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим більше, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Критерій достатності, вжитих боржником з метою належного виконання зобов'язання заходів, визначається судом. А тому, вивчивши надані до подання матеріали суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання, оскільки в ньому наявна неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту умисного ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань та відомостей про обізнаність боржника за наявністю відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання.

Керуючись ст. ст. 3,7, 10, 441 ЦПК України, ст.ст. 13,19 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України», суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ТОВ «Спецгазпром» в особі керівника ОСОБА_1 до виконання ним зобовязань, покладених на нього Вимогою про сплату боргу (недоїмки) Вознесенівського управління у м. Запоріжжі Головного управління ДФС у Запорізькій області № Ю-2111-17 У від 03.03.2018 року щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничий комбінат «Спецгазпром» (, розташованого за адресою: м. Запоріжжя вул. Лобановського, 30) грошових коштів у розмірі 39422,93 грн. відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Запорізького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Особа, без участі якої було постановлено ухвалу, має право подати апеляційну скаргу протягом пятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Турбіна Т. Ф.