Провадження №2/359/2671/2018
Справа №359/7977/18
26 грудня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Чирки С.С.
секретарів Гомоли О.А., Шляхетко Ю.В.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом
У жовтні 2018 року представник позивача ОСОБА_1 діючи в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що встратила право користування житлом.
Свій позов обґрунтовує тим, що брат позивача зареєстрований у будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, який належить на праві власності позивачу - ОСОБА_2 На початку 2012 року ОСОБА_3 виїхав з домоволодіння та з тих пір на зв'язок не виходить.
Ухвалою суду від 12 жовтня 2018 року було відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні представником позивача було заявлено клопотання про виклик свідків, яке було задоволено головуючим суддею.
Ухвалою суду від 07 грудня 2018 року було призначено справу до судового розгляду по суті.
Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
У судовому засіданні представник позивача вказав, що відповідач у 2012 році покинув домоволодіння, з тих пір будь-яких відомостей від нього немає.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 вказала, що. ОСОБА_3 вона не бачила близько 10 років і проживає вона поруч з будинком позивача.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 вказав, що близько 10 років він відповідача в селі не бачив.
Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши свідків, заслухавши представника позивача суд дійшов наступного висновку.
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31.08.2009 року за ОСОБА_2 було визнано право власності на домоволодіння, що розташоване за адресою Київська область, Бориспільський район, с. Любарці,

вул. Леніна, 27 (а.с.9).

З копії витягу про реєстрації права власності на нерухоме майно №23940715 від 24.09.2009 року вбачається, що вищевказане домоволодіння належить ОСОБА_2 на праві приватної власності (а.с.10).

Відповідно до довідки виданої 21.09.2018 року №580 виконавчим комітетом Любарецької сільської ради Бориспільського району ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований але на даний час не проживає в АДРЕСА_1(а.с.11).

Факт того, що ОСОБА_3 не проживає в вищевказаному будинку з 2012 року підтверджується також актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 02.10.2018 року виданого депутатом сільської ради Волошиним Т.В.(а.с.12).

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів

№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем.

За таких обставин суд, оцінивши надані докази приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3 не проживає за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, вже понад 6 років. Відомості про поважність причин такого тривалого не проживання відповіда за місцем реєстрації судом не встановлено.

За таких обставин суд, оцінивши докази надані позивачем, приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

На підставі ст. 317, 319, 321, 379, 391ЦК, ст.71 ЖК України керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 89, 263-266, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, таким що втратив право користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасники справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 08 січня 2018 року.

Суддя: Чирка С.С.