Провадження№4-с/635/20/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панас Н.Л.

при секретарі - Крилєвській І.А.

за участю заявника - ОСОБА_1

представника стягувача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у с.Покотилівка цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районам міста Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Клавкіна Андрія Володимировича, юридична адреса: м.Харків, вул.Бібліка, 18, стягувач - ОСОБА_4, ідентифікаційний код НОМЕР_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року заявник звернувся із скаргою на дії таршого державного виконавця Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районам міста Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Клавкіна А.В., в якій просить визнати дії державного викоавця неправомірними та зобов'язати його скасувати Постанови ВП №42293295 від 04 травня 2018 року та від 05 травня 2018 року:

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України;

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами;

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання;

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

На обґрунтування скарги заявник вказав, що 10 січня 2014 року Харківським районним судом Харківської області був виданий виконавчий лист №635/11122/13-ц про стягнення з нього, аліментів на утримання дружини - ОСОБА_4 в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, а саме - до 17 жовтня 2016 року.

Зазначені постанови він отримав 15 травня 2018 року на особистому прийомі у старшого державного виконавця Клавкіна А.В.

У вищевказаних постановах зазначено, що у нього існує заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір, якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців, борг становить 18000 грн.

У Постановах від 04 травня 2018 року та від 05 травня 2018 року державний виконавець посилається на Закон України «Про виконавче провадження», в той час коли правова норма, яка регулює накладення відповідних постанов вступила в дію на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення, порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07.12.2017 року та набрала чинності через місяць з дня опублікування цього Закону.

Вважає, що державний виконавець не правомірно виніс оскаржувані постанови, оскільки посадова особа включила в розрахунок його заборгованості місяці, які передували ухваленню Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», не врахувавши той факт, що на час винесення постанов закінчився строк на який присуждалися аліменти.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 25 травня 2018 року скаргу було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні ОСОБА_1. просив скаргу задовольнити з вищевказаних підстав.

Державний виконавець у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив, письмових заяв про відкладення розгляду справи або письмових заперечень проти скарги суду не надавав. За таких обставин суд вважає можливим розглянути скаргу у його відсутність.

Представник стягувача у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, посилаючись на те, що оскаржувані постанови були винесені державним виконавцем з дотриманням вимог діючого законодавства, а тому підстав для їх скасування не має.

Дослідивши письмові докази та вислухавши думку учасників справи, суд вважає за можливе скаргу задовольнити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 7 грудня 2017 року, який набрав чинності 06.02.2018 року, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

При цьому в ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження" внесено зміни, а саме - статтю доповнено частиною 4 , згідно якої строк обчислення заборгованості зі слати аліментів для застосування заходів, передбачених п.1-4 ч.9, ст.71 цього Закону обчислюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Проте, згідно зі ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Суд приймає до уваги те, що тимчасові обмеження в праві є обмеженням прав особи. Так, зокрема ст.33 Конституції України особі гарантовано свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з вимогами ч.6 ст.10 ЦПК України, якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії.

Оскільки Законом України від 07.12.2017 року введені обмеження прав фізичної особи, зокрема, підставою для застосування котрих є наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, ці обмеження можуть застосовуватись, якщо вказана заборгованість виникла тільки після 06.02.2018 року за шість місяців.

В постановах державного виконавця про встановлення тимчасових обмежень від 04 травня 2018 року та від 05 травня 2018 року вказано, що у боржника ОСОБА_1 виникла заборгованість зі сплати аліментів за шість місяців, однак, суд зазначає, що ця заборгованість виникла станом на 17 жовтня 2016 року, тобто задовго до прийняття Закону, яким встановлюються тимчасові обмеження у відношенні неплатників аліментів.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що державний виконавець при винесені зазначених постанов не врахував конституційний принцип дії закону в часі, застосував закон, яким встановлена відповідальність, до правовідносин, які виникли до набрання чинності цим законом.

Згідно зі ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Оскільки в судовому засіданні встановлено обґрунтованість скарги ОСОБА_1, суд визнає оскаржувані постанови державного виконавця від 04 травня 2018 року та від 05 травня 2018 року неправомірними і вважає, що для поновлення порушеного права заявника суд вважає за необхідне скасувати вказані постанови.

На підставі викладеного, ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07.12.2017 року, ЗУ "Про виконавче провадження", керуючись ст.ст.18, 76-81, 260, 353, 447, 448, 450, 451 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районам міста Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Клавкіна Андрія Володимировича, юридична адреса: м.Харків, вул.Бібліка, 18, стягувач - ОСОБА_4, ідентифікаційний код НОМЕР_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2, задовольнити повністю.

Визнати дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районам міста Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Клавкіна Андрія Володимировича неправомірними.

Зобов'язати старшого державного виконавця Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районам міста Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Клавкіна Андрія Володимировича скасувати Постанови ВП №42293295 від 04 травня 2018 року та від 05 травня 2018 року:

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України;

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами;

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання;

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: hr.hr.court.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається протягом п"ятнадцяти днів зі дня складання повного тексту ухвали через Харківський районний суд Харківської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 09 жовтня 2018 року.

Суддя Н.Л. Панас