Справа №463/4685/17
Провадження №2/463/658/18
УХВАЛА

судового засідання

31 серпня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Мармаша В.Я.

при секретарі Заставній С.Л.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна між співвласниками в натурі, припинення права спільної часткової власності та визнання права приватної власності на майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна між співвласниками в натурі, припинення права спільної часткової власності та визнання права приватної власності на майно.

У судове засідання від відповідача надійшло письмове клопотання, яким відповідач просить суд окремою ухвалою відреагувати на порушення законодавства, а саме наявність злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ст. 162, ч. 1 ст. 189, ч. 2, ч. 3 ст. 190, ст. 195, ст. 256, ч. 2 ст. 361, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 354; ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 365-2, ч. 2 ст. 366, ст. 369, ст. 382 КК України, шляхом її прийняття та скеруванням в орган досудового розслідування. Крім того, просила зупинити розгляд даної цивільної справи № 463/4685/17, оскільки в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, представник позивача заперечив проти його задоволення, оскільки вважає його спрямованим на затягування розгляду справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи, вивчивши вищезазначене клопотання, суд вважає, що у його задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Стаття 251 ЦПК України встановлює вичерпний перелік обставин за яких суд зобовязаний упинити провадження у справі.

Зокрема, суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З аналізу вищезазначеної правової норми вбачається, що обставини за яких суд зобовязаний зупинити провадження у справі мають реально існувати на час розгляду питання про зупинення провадження у справі. Припущення про настання таких обставин не допускається та порушує усі основоположні принципи цивільно-процесуального права. Оскільки на час розгляду клопотання відповідача судом в провадженні цього чи іншого суду відсутня будь-яка справа, повязана з даною справою, а тому у суду відсутні правові підстави для зупинення провадження у ній. А тому суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Стосовно винесення окремої ухвали, відповідно до ст. 263 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню.

Таким чином, окрема ухвала виноситься за результатами вирішення спору судом з метою усунення виявлених судом недоліків, порушень чи запобігання їх повторенню. До вирішення спору суд не вправі передчасно давати оцінку наявним у справі обставинам та доказам, оскільки зобовязаний зберігати обєктивність і неупередженість під час розгляду справи. Таким чином, суд вважає, що клопотання про винесення окремої ухвали заявлено відповідачем передчасно, й у разі встановлення відповідних підстав, передбачених ст. 263 ЦПК України, може бути вирішено за результатами розгляду справи судом.

При цьому законодавцем (ст. 214 КПК України) чітко встановлений та нормативно врегульований порядок внесення відомостей до ЄРДР на підставі заяв громадян про вчинення кримінального правопорушення та початку досудового розслідування, й відповідач не позбавлена права звернутися із заявою про вчинення кримінального правопорушення до правоохоронних органів.

Керуючись ст.ст. 251, 263 ЦПК України, суд,

постановив:

У задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі та винесення окремої ухвали відмовити.

Ухвала суду окремому від рішення суду оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Мармаш В. Я.