Золочівський районний суд Харківської області
Справа № 622/701/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2018 року смт. Золочів

Суддя Золочівського районного суду Харківської області Чернова О.В., розглянувши заяву АК «Харківобленерго» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію,-

ВСТАНОВИВ:

06.07.2018 року Золочівського районного суду Харківської області надійшла заява представника заявника про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 1608,24 грн. та судових витрат.

06.07.2018 року справа була передана на автоматичний розподіл, однак не була розподілена у звязку з відсутністю у суді суддів, уповноважених на здійснення судочинства.

Указом Президента України №271/2018 від 07.09.2018 року «Про призначення суддів» суддя Чернова О.В. була призначена на посаду судді Золочівського районного суду Харківської області.

12.09.2018 року суддя Чернова О.В. приступила до виконання обов`язків, справа була розподілена судді Черновій О.В. 12.09.2018 року.

За правилами ст. 167 ЦПК України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом пяти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом пяти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 165 ЦПК України, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника; за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу

За правилами п.4 ч.1ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Згідно відомостей Феськівського старостинського округу №257 від 24.09.2018 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 22.02.2018 року, актовий запис про смерть №82 від 27.02.2018 року, а тому вважаю наявною обставину, яка передбачена п. 1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, виходячи з наступного.

Згідно ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обовязки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Відповідно до ч.1ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обовязки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Із положень частини першої та другої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу, а усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обовязкові для нього так само, як вони були обовязкові для особи, яку він замінив.

Проте, процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку з вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Згідно ч. 4ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Процесуальне правонаступництво між боржником та його спадкоємцями у порядку ст.55 ЦПК України допускається, якщо на момент прийняття справи до свого провадження цивільна правоздатність боржника не припинилася, а тому спадкоємці померлого боржника у даному, конкретному, випадку не є його процесуальними правонаступниками у цій справі, а наявність правонаступництва у матеріальних правовідносинах має вирішуватися за позовом, заявленим безпосередньо до спадкоємців боржника.

Отже, із системного аналізу зазначених норм права виходить, що чинним законодавством України не передбачено можливості розгляду заяви про видачу судового наказу щодо особи, яка на час такого звернення стягувача до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ч. 4ст. 25 ЦК України припинилася, а також те, що порушений відносно фізичної особи, яка померла, цивільний процес не допускає процесуального правонаступництва.

Враховуючи, що боржник ОСОБА_1 померла 22.02.2018 року, тобто ще до звернення стягувача із заявою про видачу судового наказу, беручи до уваги особливості наказного провадження, що передбачені цивільним процесуальним законодавством України, приходжу до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

При цьому, вважаю за необхідне розяснити заявнику, що згідно із ч.2ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.4 ч.1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160,165,166,258,259,260,261 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою АК «Харківобленерго» до ОСОБА_1 Федорівнипро стягнення заборгованості за спожиту електроенергію.

Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.4 ч.1 ст. 165 ЦПК, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_2В.