справа № 208/6889/18
№ провадження 2-о/208/149/18
11 жовтня 2018 р. г. Днепродзержинск
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого, судді Нельге Д.В.
за участю присяжних: ОСОБА_1
ОСОБА_2
за участю прокурора Юрченко В.В.,
за участю секретаря Севастьянової Л.М.
за участю представника заявника та лікаря-психіатра ОСОБА_3; особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги - ОСОБА_4; законного представника особи, стосовно якої розглядаються питання, повязані з наданням психіатричної допомоги ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 208/6889/18 за заявою представника Комунального закладу «Камянська міська лікарня №1» ДОР» «Про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги», -
в с т а н о в и в:
Заявник звернувся до суду із вищезазначеною заявою, у якій, з метою отримання недієздатною гр.ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, психіатричної допомоги, просить суд надати згоду на госпіталізацію останньої до Комунального закладу «Камянська міська лікарня №1» ДОР» (далі КЗ «Камянська міська лікарня №1» ДОР») у період з 09 жовтня 2018р. по 09 листопада 2018р.
В обґрунтування вищевказаної заяви заявник посилається на те, що, рішенням суду від 08.12.2009р. гр.ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнана недієздатною особою, опікуном останньої призначено її матір ОСОБА_5. 09.10.2018р., за заявою опікуна недієздатної ОСОБА_4, останню, після огляду лікарем-психіатром, було госпіталізовано в психіатричне відділення №1 КЗ«Камянська міська лікарня №1» ДОР». Протягом 48 годин з часу госпіталізації, ОСОБА_4, згідно вимог ст.ст.13, 15 ЗУ «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 № 1489-III, була оглянута комісією лікарів-психіатрів, якою, в свою чергу, прийнято рішення щодо необхідності подальшого перебування ОСОБА_4 у закладі з надання психіатричної допомоги та надання їй стаціонарної психіатричної допомоги у період з 09 жовтня 2018р. по 09 листопада 2018р. Водночас, приймаючи до уваги те, що, Рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016р. № 2-рп/2016 положення ст.13 вищевказаного Закону щодо госпіталізації недієздатної особи без судового контролю - визнано неконституційним, заявник просить суд здійснити судовий контроль та надати дозвіл на госпіталізацію недієздатної ОСОБА_4 у період з 09 жовтня 2018р. по 09 листопада 2018р.
В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3, яка, водночас, є лікарем-психіатром недієздатної ОСОБА_4, суду пояснила, що, недієздатна ОСОБА_4 перебуває на обліку у КЗ «Камянська міська лікарня №1» ДОР» з 1990 року з діагнозом «шизофренія». 09.10.2018р., за згодою опікуна, ОСОБА_4 госпіталізована до КЗ «Камянська міська лікарня №1» ДОР» для отримання психіатричної допомоги. Разом з цим, оскільки ОСОБА_4 є недієздатною особою, КЗ «Камянська міська лікарня №1» ДОР», з метою захисту прав недієздатної особи, вважає необхідним звернутись до суду із вищезазначеною заявою для отримання згоди суду на госпіталізацію недієздатної особи.
В судовому засіданні особа, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги - ОСОБА_4 суду зазначила, що періодично проходить курс лікування в КЗ «Камянська міська лікарня №1» ДОР».
В судовому засіданні законний представник особи, стосовно якої розглядається питання, повязане з наданням психіатричної допомоги ОСОБА_5 суду пояснила, що, є матірю та опікуном ОСОБА_4 ОСОБА_4 є інвалідом по психічному захворюванню, тому потребує психіатричної допомоги. 09.10.2018р., за її, ОСОБА_5, згодою, ОСОБА_4 була госпіталізована для отримання психіатричної допомоги.
В судовому засіданні прокурор висловив думку про наявність підстав для госпіталізації недієздатної ОСОБА_4 до КЗ «Камянська міська лікарня №1» ДОР» у період з 09 жовтня 2018р. по 09 листопада 2018р.
Вислухавши думку та пояснення учасників процесу, суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ст.10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.
Як встановлено судом в ході розгляду справи, рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 08.12.2009 року, гр.ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнана недієздатною особою, опікуном останньої призначено її матір ОСОБА_5.
Згідно Виписки із медичної картки стаціонарного хворого №2868 КЗ «Камянська міська лікарня №1» ДОР», ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01.08.2013р. є інвалідом 2 групи безстроково у звязку із психічним захворюванням; з 1990 року перебуває під наглядом лікаря-психіатра за місцем проживання з приводу основного захворювання: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцінаторно-параноїдний синдром, поточний процес, виражений змішаний тип дефекту.F20.00.
09.10.2018р. у супроводі матері опікуна недієздатної ОСОБА_4, остання, за письмовою згодою матері, госпіталізована до закладу з надання стаціонарної психіатричної допомоги (КЗ «Камянська міська лікарня №1» ДОР»), на підставі ст.13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22.02.2000 р. № 1489-III.
З урахуванням вимог ст.15 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22.02.2000р. № 1489-III, 09.10.2018р. ОСОБА_4 оглянута комісією лікарів-психіатрів КЗ «Камянська міська лікарня №1» ДОР», яка, в свою чергу, дійшла висновку про необхідність подальшого перебування ОСОБА_4 у вказаному закладі з метою надання їй стаціонарної психіатричної допомоги у період з 09 жовтня 2018р. по 09 листопада 2018р.
Водночас, з метою захисту прав недієздатної особи, представник КЗ «Камянська міська лікарня №1» ДОР» вважає необхідним, на підставі рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016р. № 2-рп/2016, звернутись до суду із вищезазначеною заявою для отримання згоди суду на госпіталізацію недієздатної особи у період з 09 жовтня 2018р. по 09 листопада 2018р.
Відповідно до ст.91 ЗУ «Про Конституційний Суд України» № 2136-VIII від 13.07.2017р., закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016р. № 2-рп/2016, на яке посилається заявник, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Водночас, вищевказаним Рішенням Конституційного Суду України встановлено, що, вказане рішення є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Таким чином, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 01.06.2016р. № 2-рп/2016, втратило чинність положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22.02.2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Водночас, у вищевказаному рішенні Конституційний Суд України зазначив, що, госпіталізація недієздатної особи до психіатричного закладу на підставі статті 13 Закону є обмеженням її права на свободу та особисту недоторканність, закріпленого у статті 29 Конституції України, а тому має відбуватися відповідно до критеріїв, визначених у цьому рішенні.

При цьому, ухвалюючи вищевказане рішення, Конституційний Суд України визначив, що, встановлена у Законі процедура госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра не передбачає судового контролю за такою госпіталізацією, оскільки законодавець фактично розглядав її як добровільну, хоча госпіталізація недієздатної особи відбувається без надання нею усвідомленої згоди.

На підставі зазначеного, Конституційний Суд України дійшов висновку, що:

- така госпіталізація за своєю природою та наслідками є непропорційним обмеженням конституційного права недієздатної особи на свободу та особисту недоторканність, тому вона має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина, з урахуванням міжнародно-правових стандартів, правових позицій Конституційного Суду України та виключно за рішенням суду відповідно до вимог статті 55 Основного Закону України;

- судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону, є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, недієздатна ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01.08.2013р. є інвалідом 2 групи безстроково у звязку із психічним захворюванням; з 1990 року перебуває під наглядом лікаря-психіатра за місцем проживання з приводу основного захворювання: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцінаторно-параноїдний синдром, поточний процес, виражений змішаний тип дефекту.F20.00.

Через психічне захворювання ОСОБА_4 потребує відповідної психіатричної допомоги, яка, в свою чергу, згідно Висновку, наданого комісією лікарів-психіатрів КЗ «Камянська міська лікарня №1» ДОР», може бути надана лише в умовах стаціонару, із проходженням курсу лікування хворого у період з 09 жовтня 2018р. по 09 листопада 2018р.

Таким чином, встановивши в ході розгляду справи, що, госпіталізація недієздатної ОСОБА_4 до психіатричного закладу у період з 09 жовтня 2018р. по 09 листопада 2018р. є необхідною умовою для проходження останньою курсу лікування, суд, з урахуванням критеріїв, визначених у рішенні Конституційного Суду України від 01.06.2016р. № 2-рп/2016, дійшов висновку про те, що, госпіталізація недієздатної ОСОБА_4 до психіатричного закладу у період з 09 жовтня 2018р. по 09 листопада 2018р. - є обґрунтованою, та такою, що виправдовує обмеження конституційного права ОСОБА_4 на свободу у вищевказаний період.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.2, 10, 339-342 ЦПК України, ЗУ «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 № 1489-III, суд -

в и р і ш и в:

Заяву представника Комунального закладу «Камянська міська лікарня №1» ДОР» «Про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги» - задовольнити.

З метою отримання психіатричної допомоги надати згоду на госпіталізацію ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Комунального закладу «Камянська міська лікарня №1» ДОР» у період з 09 жовтня 2018р. по 09 листопада 2018р.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у письмовій формі до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 19.10.2018р.

Судья Нельга Д. В.

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2