АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2817/18 Справа № 199/1934/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Максюта Ж.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.,

за участю секретаря - Гречишникової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Лагун - ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином.

В обґрунтування позову зазначила, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2015 року ОСОБА_5 було визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Позивач вказувала, що відповідач завдала їй тілесні ушкодження, а тому 02.07.2015 року вона звернулася до КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», де було проведено її обстеження. Того ж дня вона за рекомендацією судового експерта звернулася до приймального відділення та травмпукту КЗ «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня» ДОР», де їй було призначено лікування медичними препаратами, які були нею придбані в аптечному пункті №3 від аптеки № 41. Крім того, вона понесла реальні витрати у зв'язку з пошкодженням одягу. Всього розмір матеріальних збитків становить 5 000 грн. Частину матеріальної шкоди у розмірі 111 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн. відповідачем ОСОБА_5 було їй відшкодовано.

З урахування уточненої позовної заяви позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 4889 грн., яка складається з витрат на ліки, вартості розірваної сумки та вартості бюстгальтеру /а.с.49-52/.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальні збитки у розмірі 111 грн. В решті позову відмовлено, вирішено питання щодо судових витрат /а.с.89-90/.

З таким рішенням не погодилась відповідач, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх зясування, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального закону просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі /а.с. 93-97/.

Ухвалою від 06 березня 2018 року було відкрито апеляційне провадження у справі та вирішено розгляд апеляційної скарги проводити в порядку спрощеного позовного провадження /а.с.106-107/.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим апеляційна скарга підлягає розгляду Апеляційним судом Дніпропетровської області.

Судом першої інстанції встановлено, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2015 року (справа № 199/6120/ 15-к) відповідача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 грн.

З вироку суду вбачається, що ОСОБА_5 02 липня 2015 року приблизно о 13 год. 20 хв. біля будинку №67 по пр. Слобожанському (пр. ім. Газети «Правда») в м. Дніпрі зустріла раніше незнайому ОСОБА_6, між якими під час спілкування виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків. В ході вказаного конфлікту ОСОБА_5, керуючись несподівано виниклим злочинним наміром, спрямованим на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6, умисно схопила правою рукою за волосся потерпілу, а лівою рукою нанесла їй удар в область обличчя. Після чого вона схилила голову ОСОБА_3 донизу і почала умисно наносити множинні удари двома руками в область шиї, рук та плечей потерпілої, потім схопила потерпілу обома руками за плечі і штовхнула її до стіни, схопила її двома руками за голову, почавши умисно бити її об стінку головою, після чого відпустила останню /а.с.7-11/.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_3 згідно висновку експерта № 3100е від 09.07.2015 року за результатами судово-медичної експертизи, були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: 29-ти внутрішньо-шкіряних крововилив по передньо-бічній поверхні шиї праворуч у верхній третині, по задній поверхні правого передпліччя у нижній третині, по передній поверхні правого передпліччя у середній та нижній третинах, по передній внутрішній поверхні правого плеча у верхній третині, по передній поверхні правого плечового суглобу, по передній поверхні правого плеча у середній третині, на підборідді по центру та праворуч, в лобній області праворуч, по тильній поверхні правої кисті в проекції 2-ї пясної кістки, в проекції правої ключиці, по правій бічній поверхні шиї ліворуч і верхній та нижній, на верхній повіці правого ока в проекції внутрішнього кута, в поперековій області праворуч та ліворуч, в лобній області по центру в скроневій області волосистої частини голови праворуч та ліворуч, в тімяній області голови по центру, 14 ділянок осадження в проекції носо-губної складки праворуч на правій щоці, в проекції нижньої щелепи праворуч, по передньо-бічній поверхні шиї праворуч у верхній третині на тлі внутрішньо-шкіряних крововиливів, по задній поверхні правого передпліччя у нижній третині по передній поверхні правого передпліччя у середній та нижній третинах на тлі внутрішньо-шкіряних крововиливів, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні наслідки.

Після отриманих фізичних ушкоджень, потерпіла звернулася 02.07.2015 року до КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» де, згідно квитанції про сплату за проведення експертизи, було проведено її обстеження /а.с19/.

Того ж дня потерпіла за рекомендацією судового експерта звернулася до КЗ «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня» ДОР» до приймального відділення та травмпукту, де їй було призначено лікування та призначені медичні препарати.

Вироком суду від 27 жовтня 205 року позовні вимоги потерпілої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди задоволено повністю, а вимоги про стягнення моральної шкоди частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5000 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди - 5000 грн., а всього 10000 грн.

В решті позову відмовлено /а.с.7-11/.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2016 року апеляцію обвинуваченої ОСОБА_4 задоволено частково, вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_5 в частині вирішення цивільного позову про стягнення матеріальної шкоди змінено та зменшено розмір стягнення щодо відшкодування матеріальної шкоди з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 з 5000 грн. до 11, 01 грн. В решті вирок суду залишено без змін /а.с.20-24/.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.02.2017 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.02.2016 року щодо ОСОБА_5 в частині вирішення цивільного позову скасовно та призначено у цій частині новий розгляд в суді першої інстанції /а.с.25-26/.

Судом встановлено, що позивачем були придбані медичні препарати в аптечному пункті №3 аптеки № 41 для відновлення здоров'я, що підтверджується товарними чеками /а.с.14-17/.

Матеріали справи товарні чеки із зазначенням вартості жіночої сумки -1575 грн. /а.с.12/ та бюстгальтеру на суму 325 грн. /а.с.13/.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Цивільне судочинство, відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на придбання ліків, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем не доведено, що ці медикаменти були призначені лікарем для лікування травм, завданих злочинними діями відповідача, відповідної довідки або рецепту матеріали справи не місять.

У справі відсутні будь-які документи про оцінку пошкодженої сумки та одягу ОСОБА_3, причинно-наслідковий зв'язок між протиправними діями відповідача та пошкодженням цих речей позивача у справі не доведений, а тому місцевий суд дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача їх вартості.

Зазначені висновки суду відповідають обставинами справи, узгоджуються з нормами ст.1166 ЦК України, 1192 ЦК України, які правильно застосовані судом першої інстанції.

В апеляційній скарзі заявник посилається на те, що судом необґрунтовано відмовлено у задоволенні її клопотання про витребування матеріалів кримінального провадження, а відтак не були досліджені належним чином обставини справи та відповідні докази.

Ухвалою апеляційного суду від 06 березня 2018 року витребувано у Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська матеріали кримінального провадження № 0001365 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Між тим, документи, які містяться у матеріалах кримінального провадження, не спростовують висновків суду, викладених у оскаржуваному рішенні.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування норм матеріального права не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону, оскільки ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, ухвалене без порушень норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Лагун - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

ОСОБА_7