РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Кирийчук Н.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_4 та кредит» в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Банк «ОСОБА_4 та кредит» ОСОБА_5 про захист прав споживачів та визнання припиненим кредитного договору та договору застави, суд

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги позивача ОСОБА_3 повністю, з підстав викладених у позовній заяві, просить суд визнати припиненим кредитний договір №Ф-06/47373-973 від 13 вересня 2006 року укладений між ПАТ ОСОБА_4 «ОСОБА_4 та кредит» та позивачем ОСОБА_3 у звязку з виконанням зобовязань в повному обсязі по кредитному договору від 13 вересня 2006 року №Ф-06/47373-973, визнати припиненим договір застави №47373-973 від 13 вересня 2006 року у звязку з припиненням кредитного договору від 13 вересня 2006 року № Ф-06/47373-973, виключити з державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження автомобіля НОМЕР_1, 2006 року випуску, шасі №UU1LSDAGH36295883, який належить ОСОБА_3, зняти заборону на відчуження зазначеного майна та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 1920 грн.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги позивача не визнав, заперечив проти їх задоволення з підстав викладених у відзиві на позов.

Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

Як було встановлено в судовому засіданні, 13 вересня 2006 року між ОСОБА_4 «ОСОБА_4 та Кредит» та позивачем ОСОБА_3 укладено кредитний договір № Ф1-06/47373-973 відповідно до умов якого позивач отримав кредитні кошти в розмірі 57 132грн.

13 вересня 2006 року між ОСОБА_4 «ОСОБА_4 та Кредит» та позивачем ОСОБА_3 укладено договір застави № 47373-973, згідно якого автомобіль НОМЕР_2, 2006 року випуску шасі № UU1LSDAGH36295883 передано в заставу як забезпечення повернення кредитних коштів виданих за кредитним договором № Ф-06/47373-973.

Позивач ОСОБА_3 звернувся із заявою до АТ Банк «ОСОБА_4 та Кредит» про виведення автомобіля марки DACIA LOGAN д.н.з. ВК 5226АЕ з під застави.

17 жовтня 2017 року Банком «ОСОБА_4 та Кредит» надано позивачу відповідь за № 3-071331/6094, відповідно до якої станом на 13 жовтня 2017 року по позичальнику ОСОБА_3 за кредитним договором № Ф1-06/47373-973 від 13 вересня 2006року відсутня заборгованість по основному боргу та нарахованим відсоткам, існує заборгованість по нарахованій пені в сумі - 68 854грн. 05коп.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував факт, що ОСОБА_3 на виконання умов кредитного договору в 2012 році повністю сплачено тіло кредиту в сумі 57 132грн. та нараховані відсотки за користування кредитними коштами.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 559, ч.1 ст. 593 ЦК України з припиненням основного зобовязання, забезпеченого заставою або порукою, припиняється порука і право застави.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способом захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений ст. 16 ЦК України.

Звертаючись до суду з позовом про визнання кредитного договору та договору застави припиненим на підставі ч.1 ст. 593 ЦК України, у звязку з належним виконанням основного зобовязання, позивач вказує на невизнання відповідачем цього факту.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівний мірі означає як наявність права так і його відсутність або й відсутність обовязків.

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обовязків сторін (ст.ст. 3, 12-15, 20 ЦК України) слід дійти висновку про те, що в разі невизнання кредитором права позивача, передбачених ч.1 ст. 559, ч.1 ст. 593 ЦК України, на припинення зобовязання таке право підлягає захисту судом шляхом визнання його права на підставі п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України.

Таким чином, позивачем належним чином виконано взяті на себе зобовязання за кредитним договором № Ф-06/47373-973, а нарахована відповідачем пеня в сумі 68 854,05 грн. не підтверджується належними та допустимими доказами. Крім того, на час розгляду справи відповідачем не надано до суду доказів про предявлення вимоги, щодо стягнення з позивача пені. За таких обставин суд приходить до висновку, що Кредитний договір № Ф-06/47373-973 від 13 вересня 2006 року на теперішній час є виконаним.

Щодо визнання припиненим договору застави №47373-973 від 13 вересня 2006 року, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 3ст. 3 Закону України «Про заставу» застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов'язання.

Згідно п. 1 ч. 1ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобовязання.

Відповідно до п. 18 договору застави №47373-973 від 13 вересня 2006 року, вказаний договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання заставодавцем своїх зобовязань за кредитним договором.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

У звязку з тим, що правовідносини по кредитному договору № Ф-06/47373-973 припинені, тому і договір застави транспортного засобу слід вважати припиненим.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України по справі № 6-2127цс15 від 15.11.2015 року.

Також, суд звертає увагу на ту обставину, що в постанові ВСУ від 06.07.2016 р. по справі №цс16 суд вказав, що "Разом з тим статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики ці зобовязання вважаються припиненими."

Так як неустойка (пеня) точно як і порука та застава є способами забезпечення виконання зобов'язань (міститься у тій самі главі 49 ЦК України як і статті про заставу та поруку), то вони є похідними від основного зобовязання - кредитного договору, який забезпечують. Тому в разі погашення кредиту і процентів як предмету кредитного договору (ч. 1 ст. 1054 ЦК України) основне зобовязання вважається виконаним і припиненим, тому є припиненим і зобовязання похідні від основного.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений останнім при подачі позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: м.Рівне, вул. С.Крушельницької, 69. кв.37, РНОКПП НОМЕР_3) до Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_4 та кредит» в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Банк «ОСОБА_4 та кредит» ОСОБА_5 про захист прав споживачів та визнання припиненим кредитного договору та договору застави, задоволити.

Визнати припиненим кредитний договір №Ф-06/47373-973 від 13 вересня 2006 року укладений між ОСОБА_4 «ОСОБА_4 та кредит» та ОСОБА_3 у звязку з виконанням ОСОБА_3 перед ОСОБА_6 акціонерним товариством «Банк «ОСОБА_4 та кредит» зобовязань в повному обсязі по кредитному договору від 13 вересня 2006 року №Ф-06/47373-973.

Визнати припиненим договір застави №47373-973 від 13 вересня 2006 року у звязку з припиненням кредитного договору від 13 вересня 2006 року № Ф-06/47373-973.

Виключити з державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження автомобіля НОМЕР_1, 2006 року випуску, шасі №UU1LSDAGH36295883, який належить ОСОБА_3 та зняти заборону на відчуження зазначеного майна.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_4 та кредит» в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Банк «ОСОБА_4 та кредит» ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 1920 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідач ОСОБА_6 акціонерне товариство «Банк» ОСОБА_4 та Кредит»» в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «ОСОБА_4 та Кредит» місцезнаходження: м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд.60, .

Суддя Рівненського міського суду Бердій М.А.