РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Заочне

04 жовтня 2018 року с. Велика Білозерка

Великобілозерський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Рогоза А.Ю.

при секретарі Біряк І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Велика Білозерка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів стягнутих з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначивши, що рішенням Великобілозерського районного суду Запорізької області від 03.08.2011 року з відповідача на користь позивачки стягнені аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини усіх його доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення сином повноліття. Однак, враховуючи інфляційну складову, та розмір прожиткового мінімуму, передбаченого для дитини восьмирічного віку, просить суд змінити розмір стягнутих аліментів, та в подальшому стягувати аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття .

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи у зв'язку із неявкою відповідача.

Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позовних вимог від нього не надходило. Тому суд визнає неявку відповідача з неповажних причин, та, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Судом встановлено, що рішенням Великобілозерського районного суду Запорізької області № 2-75/11р. від 03.08.2011 року з відповідача на користь ОСОБА_1 (шлюбне прізвище ОСОБА_1) стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх його доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття /а.с.10/.

На підставі вищевказаного рішення суду був виданий виконавчий лист.

Відповідач сплачує стягнуті з нього рішенням суду аліменти на утримання малолітньої дитини з великою затримкою, жодної іншої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча є працездатним та має можливість надавати допомогу на утримання дитини.

Інших осіб, які б мали можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини, немає.

Частинами 2, 3 ст. 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

08.07.2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017р. №2037-VIII, яким змінено мінімальний розмір аліментів на дитину.

У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України (в ред. від 08.07.2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість обставин, зазначених у ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки).

Вищенаведений висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13).

Статтею 141 СК України, передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені в частці від доходів відповідача, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет на 2018 рік» з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 1860 грн., а передбачений ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у даному випадку є підстави для зміни розміру аліментів, оскільки дійсно розмір аліментів, які сплачує відповідач на користь позивачки є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто не відповідає вимогам закону, і крім того, у зв'язку з ростом цін на харчування та одяг, комунальні послуги, тощо, у позивачки значно погіршився матеріальний стан.

Суд дійшов переконливого висновку, що позивачем доведено, що на час розгляду справи змінився її матеріальний стан в бік погіршення. Докази, які б підтверджували, що позивач отримує будь-які інші доходи у матеріалах справи відсутні. Відповідачем не подано суду доказів, які б підтверджували неможливість сплати ним аліментів у більшому розмірі.

За наведених вище обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, а відтак він підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи наведені роз'яснення, суд вважає за необхідне стягнути аліменти у зміненому розмірі саме з дня набрання рішенням суду законної сили, а не з дати подачі позовної заяви до суду, як того просить позивач.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову і її позовні вимоги задоволено в повному обсязі, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави також судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст. 180, ч.3 ст.181, ст. 182, ст. 183 СК України, ст.ст. 8, 9, 10, 18, 141, 247, 258, 264, 265, 268, 280-284, 352-356 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, стягнених зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (шлюбне прізвище ОСОБА_1) на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за рішенням Великобілозерського районного суду Запорізької області № 2-75/2011р. від 03.08.2011 року, стягнувши зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Виконання рішення за виконавчим листом № 2-75/2011р., виданим Великобілозерським районним суду Запорізької області, про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (шлюбне прізвище ОСОБА_1) на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після стягнення за ним аліментів та заборгованості, якщо така є станом на час набрання рішенням законної сили - припинити.

Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір на користь держави в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Великобілозерський районний суд протягом 30 днів з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Вступна та резолютивна частини рішення виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 04 жовтня 2018 року.

Повне рішення суду виготовлено 09 жовтня 2018 року.

Суддя : А.Ю. Рогоза