Справа № 515/345/18
Провадження № 2/515/766/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Семенюк Л.А.

за участю секретаря Унгурян Т.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача-адвоката ОСОБА_2

відповідача представника Дмитрівської сільської ради

Татарбунарського району Одеської

області ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

12 березня 2018 року представник позивача адвокат ОСОБА_2, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 на підставі угоди про надання правової допомоги, звернувся до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди за адресою: вул.Курчатова,122 с. Дельжилер (колишня Дмитрівка) Татарбунарського району Одеської області, посилаючись на слідуючі обставини.

09 травня 2017 року помер батько позивача ОСОБА_4. За життя, а саме 2 лютого 2009 року останнім було складено заповідальне розпорядження на випадок смерті, посвідчене секретарем Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області ОСОБА_5, яким усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося заповів ОСОБА_1.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли: земельна ділянка площею 0,2068 га по вул. Курчатова,122 в с.Дельжилер Татарбунарського району Одеської області, земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 2,6090 га, а також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Курчатова, 122 в с.Дельжилер Татарбунарського району Одеської області.

Після звернення до державного нотаріуса Саратської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті спадкодавця ОСОБА_4, по заповіту, позивачу видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказані вище земельні ділянки, однак - відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з причини відсутності (ненадання) правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно.

За таких обставин, посилаючись на письмові докази, позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом про визнання за ним, як спадкоємцем по заповіту, на праві власності спадкового житлового будинку, враховуючи, що отримати в установленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину по заповіту він позбавлений можливості, оскільки правовстановлюючий документ на вищезазначене спадкове майно, який необхідно надати нотаріусу для прийняття спадку, відсутній, а виготовити його після смерті спадкодавця не можливо.

Під час розгляду справи судом було вчинено наступні процесуальні дії.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 15 березня 2018 року було прийнято справу до розгляду та відкрито провадження.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 05.07.2018 року витребувано від державного нотаріуса Саратської районої державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_6 інформацію щодо наявності спадкової справи та кола спадкоємців до майна померлого ОСОБА_4

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність та відсутність позивача, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с.81).

Представник Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує, вважаючи їх обґрунтованими та законними (а.с.29).

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

З огляду на належне сповіщення позивача, його представника, представника відповідача про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі сторін. При цьому, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

За частиною третьою ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши позовну заяву та надані сторонами письмові докази в сукупності, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, вважає можливим позов задовольнити, виходячи з приписів статті 55 Конституції України, згідно якої права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

При цьому, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №489804 від 12.05.2017 року (а.с.7) підтверджується, що ОСОБА_4, помер 09 травня 2017 року в с. Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області.

Копією заповіту, складеного 02.02.2009 року підтверджується, що ОСОБА_1 є спадкоємцем на все майно, яке належало ОСОБА_4, на день його смерті, а також на все те, на що він за законом матиме право (а.с.13).

З копії технічного паспорту на будинок №122 по вул.Курчатова в с. Дмитрівка Татарбунарського району, виготовленого 23.06.2017 року, вбачається схематичний план земельної ділянки на якій розташований будинок, план будинку, характеристика будинку, господарських будівель та споруд, експлікація внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень житлового будинку (а.с.8-12).

З копій свідоцтв про право на спадщину за заповітом серії НМХ 365278 та серії НМХ 365279, зареєстрованих в реєстрі за №.№.52,52 від 09.02.2018 року (а.с.14, 16) вбачається, що ОСОБА_1 прийняв у спадщину по заповіту земельну ділянку, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області площею 2,6090 га, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 001158, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 20.03.2006 року, кадастровий номер :01:001:0482 та земельну ділянку, розташовану за адресою: с. Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області по вул.Курчатова,122, площею 0,2068 га, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯК № 501784, кадастровий номер :02:001:0326. Вказане також підтверджується копіями витягів про реєстрацію в спадковому реєстрі за №50865205 від 09.02.2018 року (а.с.15) та за № 50865699 від 09.02.2018 року (а.с.17).

Витягом з погосподарської книги №14 по Дмитрівській сільській раді (а.с.18) підтверджується, що згідно облікової картки обєкта погосподарського обліку на 2016-2020 роки, користувачем житлового будинку №122, розташованого по вул. Курчатова в с. Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області є ОСОБА_1.

З копії довідки за №575, виданої Дмитрівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області (а.с.42) слідує, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім нього, в належному йому будинку зареєстрований син померлого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Звітом про незалежну оцінку ринкової вартості житлового будинку загальною площею 137,9 кв.м., розташованого за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, с.Дмитрівка, вул. Курчатова, 122, проведеного ПП «БВКФ «КулЕкспоБуд» оцінювачем ОСОБА_7, визначена вартість вказаного спадкового будинку, яка складає 66 482 грн.(а.с.19-20).

З листа нотаріуса за № 289/2017 від 09.02.2018 року (а.с.22) слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок після померлого ОСОБА_4, у звязку з тим, що він не надав правовстановлюючий документ на успадковане майно - житловий будинок.

З витребуваної судом копії спадкової справи № 289/20А до майна померлого 09 травня 2017 року ОСОБА_4 (а.с.27-79) вбачається, що Саратською районною державною нотаріальною конторою Одеської області ОСОБА_1 видані свідоцтва про право на спадщину за номерами у спадковому реєстрі за №61986723 та за № 61986918 від 09.02.2018 року, а саме на земельну ділянку розміром 0,2068, розташовану по вул. Курчатова, 122 в с. Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області та земельну ділянку площею 2,6090 га, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, належну спадкодавцю ОСОБА_4, відповідно до інформаційної довідки №52493104 зі Спадкового реєстру від 04.07.2018 року (а.с.78). Також в матеріалах спадкової справи, наданої нотаріусом на запит суду, наявна копія заяви ОСОБА_1 щодо прийняття спадщини за заповітом після смерті його батька ОСОБА_4 (а.с. 39 ).

У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

Частина перша статті 1223 ЦК України передбачає право на спадкування осіб, визначених у заповіті.

Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

Відповідно до п. 4.15 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року "видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, нотаріусом проводиться після подання до нотаріальної контори правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві".

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, між сторонами виникли спадкові правовідносини, які неможливо вирішити в позасудовому порядку.

Судом з достовірністю встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_4, але в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок, належний спадкодавцю, нотаріальною конторою відмовлено останньому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно та видані свідоцтва про право на спадщину на інше майно, а саме спадкові земельні ділянки (а.с.14,16). Відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок та належність його спадкодавцю ОСОБА_4 підтверджується дослідженими судом матеріалами справи. Отримати вказаний документ після смерті спадкодавця законом не передбачено, що позбавляє позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане майно після смерті його батька в установленому законом порядку, що й стало підставою звернення його до суду за захистом своїх прав.

За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, за відсутності заперечень відповідача (а.с.29), та відсутності доказів наявності інших спадкоємців, які б мали право на вступ у спадок, суд вважає, що права позивача мають бути захищені шляхом визнання за ним, як спадкоємцем за заповітом права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Курчатова,122 в с.Дельжилер Татарбунарського району Одеської області, що залишився після смерті спадкодавця ОСОБА_4, померлого 09.05.2017 року.

Керуючись ст.ст. 203, 328, 1216, 1217, 1223, 1233, 1234, 1235, 1247, 1268 ЦК України, ст.ст. 13, 77-81, 200, 247, 259, 264, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (паспорт серії КК №456778, виданий Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області 06.04.2000 року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1), як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадковий житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований по вул. Курчатова,122 в с. Дельжилер Татарбунарського району Одеської області, який залишився після смерті спадкодавця ОСОБА_4, померлого 09.05.2017 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.А.Семенюк