Справа № 754/9681/18
У Х В А Л А

Іменем України

27 липня 2018 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В:

25.07.2018 року ОСОБА_1, через свого представника ОСОБА_2, звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з заявою про застосування заходів забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Косарєва Т.В. про визнання недійсними договорів, в якій просив суд накласти арешт на:

- земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_3, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000;

- земельну ділянку, що знаходиться за адресою: НОМЕР_4, кадастровий номер: НОМЕР_5, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000;

- земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер: НОМЕР_6, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000;

- земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, кадастровий номер: НОМЕР_7, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000;

- земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, кадастровий номер: НОМЕР_8, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000.

А також:

- заборонити ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження та/або обтяження майна - земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_3, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000;

- заборонити ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження та/або обтяження майна - земельної ділянки, що знаходиться за адресою: НОМЕР_4, кадастровий номер: НОМЕР_5, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000;

- заборонити ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження та/або обтяження майна - земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер: НОМЕР_6, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000;

- заборонити ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження та/або обтяження майна - земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, кадастровий номер: НОМЕР_7, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000;

- заборонити ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження та/або обтяження майна - земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, кадастровий номер: НОМЕР_8, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000;

- заборонити ОСОБА_4 - д.н.: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження та/або обтяження майна - земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_3, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000;

- заборонити ОСОБА_4 - д.н.: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження та/або обтяження майна - земельної ділянки, що знаходиться за адресою: НОМЕР_4, кадастровий номер: НОМЕР_5, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000;

- заборонити ОСОБА_4 - д.н.: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження та/або обтяження майна - земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер: НОМЕР_6, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000;

- заборонити ОСОБА_4 - д.н.: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження та/або обтяження майна - земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, кадастровий номер: НОМЕР_7, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000;

- заборонити ОСОБА_4 - д.н.: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження та/або обтяження майна - земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, кадастровий номер: НОМЕР_8, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000.

Заяву обґрунтовано тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки ним було здійснено моніторинг в глобальній мережі Інтернет та стало відомо, що відповідачами здійснюються спроби щодо подальшого відчуження об'єктів нерухомого майна.

26.07.2018 року на адресу суду надійшла письмова заява від ОСОБА_3, в якій останній зазначив, що з сайту Судової влади України йому стало відомо про те, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою щодо застосування заходів забезпечення позову, дані дії ОСОБА_1 дають йому підстави вважати, що останній звернувся до суду з заявою в рамках накладення арешту на майно. Зазначив, що між ним та ОСОБА_1 немає майнового спору, також не існує жодного вироку суду з цього приводу. Крім того, повідомив суд про те, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2018 р. № 357/2298/18 повернуто обвинувальний акт від 03.03.2018 р. у кримінальному провадженні № 0001017 у якому ОСОБА_1 визнано потерпілим та цивільним позивачем. А тому, вважає, що ОСОБА_1 вводить в оману суд щодо того, що він завдав йому збитків та вчинив злочин відносно нього і безпідставно просить накласти арешт на майно, яке він добровільно подарував своїй доньці, а тому просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Згідно положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Види забезпечення позову визначені положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними із заявленими позовними вимогами.

Також, слід зазначити, що згідно роз'яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов'язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Так, дослідивши зміст заяви про застосування заходів забезпечення позову та додані до неї документи, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 стосовно забезпечення позову до подання позовної заяви не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не зазначено, а судом не встановлено обставин, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: