Справа № 148/2078/17
Провадження № 22-ц/772/1425/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саламаха О. В.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 рокуСправа № 148/2078/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

головуючого Панасюка О.С. (суддя - доповідач), суддів: Ковальчука О.В., Медвецького С.К.,

з участю секретаря судового засідання Богацької О.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_3,

відповідач Юрківська сільська рада Тульчинського району Вінницької області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області, ухвалене у складі судді Саламахи О.В. 24 січня 2018 року в м. Тульчин (дата та час складання повного тексту рішення відсутні), -

встановив:

У листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5, за яким просив визначити йому додатковий строк на шість місяців з часу набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року матері ОСОБА_6

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що у 2016 році випадково довідався, що на час смерті матері належало право на земельну частку (пай), яке було реалізоване шляхом надання земельних ділянок: площею 1,4899 га - рілля, кадастровий номер НОМЕР_2, 0,0735 га і 0,4552 га - багаторічні насадження, кадастрові номери, відповідно, НОМЕР_3 і НОМЕР_4, що розташовані на території Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області.

Правовстановлюючих документів на ці ділянки на час смерті матері не було, про їх наявність ні йому, ні братові ОСОБА_5 було невідомо, а оскільки іншого майна чи майнових прав, які входили до складу спадщини померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7, не існувало, відтак із заявою про прийняття спадщини до Тульчинської державної нотаріальної контори Вінницької області він звернувся лише у грудні 2016 року, на що йому було запропоновано подати докази проживання зі спадкодавницею на час відкриття спадщини або звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 24 січня 2018 року у позові відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач не навів обставин, які б свідчили про наявність у нього об'єктивних, непереборних та істотних труднощів для подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове про задоволення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що суд першої інстанції не правильно оцінив докази на підтвердження поважності причини пропущення строку для прийняття спадщини, тому що відсутність правовстановлюючих документів на спадкові земельні ділянки у спадкодавниці на час відкриття спадщини як і будь-якої іншої інформації про наявність спадкового майна чи майнових прав виключала необхідність подання спадкоємцями померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 заяви про прийняття спадщини.

Відзиву на апеляційну скаргу Юрківська сільська рада Тульчинського району Вінницької області не подавала.

Частиною першою статті 351 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі ЦПК України), визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 8, 9 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, справа підлягає апеляційному розгляду Апеляційним судом Вінницької області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває Тульчинський районний суд Вінницької області, за правилами, що діють після набрання чинності ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що вона підлягає задоволенню з огляду на таке.

Частини перша та друга статті 367 ЦПК України передбачають, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд розглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_7 (копія свідоцтво про смерть на а. с. 12), у наслідок чого відкрилась спадщина у виді земельних ділянок: площею 1,4899 га - рілля, кадастровий номер НОМЕР_2, 0,0735 га і 0,4552 га - багаторічні насадження, кадастрові номери, відповідно, НОМЕР_3 і НОМЕР_4, що розташовані на території Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області (а. с. 16, 18 - 22).

Як видно з відповіді Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Відділу у Тульчинському районі ні сертифікат на право на земельну частку (пай), ні державні акти на земельні ділянки померла ОСОБА_6 не отримувала, а лише була включена в список померлих громадян, спадкоємці яких мають право на земельні частки (паї) на території Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області (а. с. 24).

Отже, ОСОБА_3 не мав обґрунтованих підстав сподіватись на наявність спадкового майна на час відкриття спадщини.

За змістом частини 1 статті, частин 1, 2 статті 1269, частини 1 статті 1270 ЦК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, спадкоємець за заповітом чи за законом, який постійно не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, має право прийняти спадщину, для чого він особисто повинен впродовж шести місяців з часу відкриття спадщини подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз'яснено у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При дослідженні поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до частини п'ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Оскільки ОСОБА_8 не мав об'єктивних підстав сподіватись, що після смерті його матері залишилось нерухоме майно чи майнові права, спадкування яких передбачає обов'язкове одержання свідоцтва про прийняття спадщини, що у свою чергу зумовлювало відсутність необхідності подання заяви про прийняття спадщини, то суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що ці обставини не можна визнати поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини.

Крім того, суд першої інстанції у своєму рішенні послався на те, що відповідач, Юрківська сільська рада Тульчинського району Вінницької області, визнала позовні вимоги ОСОБА_3, однак всупереч приписам пункту 3 частини четвертої статті 265 ЦПК України не навів у мотивувальній частині рішення мотивів не прийняття такого визнання, не зазначив, чи порушує визнання позову відповідачем чиїсь права, свободи чи інтереси, або суперечить закону.

Натомість, з матеріалів справи видно, що інший спадкоємець померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 за законом першої черги - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5, спадщини не приймав, подав заяву про те, що на неї не претендує і не заперечує проти її прийняття позивачем.

Відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Право відповідача визнати позов, передбачене пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України, окрім встановленого частиною шостою цієї статті обмеження на визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє, інших законних обмежень не має.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 пропустив строк на прийняття спадщини після смерті матері з причини, визнаної поважною самим відповідачем, Юрківською сільською радою Тульчинського району Вінницької області, яка позовні вимоги визнала і таке визнання не порушує нічиїх прав, свобод чи інтересів і не суперечить закону, то рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 24 січня 2018 року скасувати.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визначити ОСОБА_3, який зареєстрований у смт Стрижавка Вінницького району Вінницької області, житлове містечко АДРЕСА_1 індивідуальний податковий номер НОМЕР_1, додатковий строк тривалістю шість місяців з часу набрання цим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року після смерті ОСОБА_6.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

(Повне судове рішення складено 30 липня 2018 року )

Головуючий /підпис/ О.С. Панасюк

Судді: /підпис/ О.В. Ковальчук

/підпис/ С.К. Медвецький

Згідно з оригіналом О.С. Панасюк