Провадження № 2/641/2213/2018 Справа № 641/6377/18
26 грудня 2018 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Григорєва Б.П.,
за участю секретаря судового засідання Максимової Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП, в якому просив: стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТДВ «СТ «Домінанта» на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 53 465,72 грн., судові витрати, понесені у звязку із розглядом справи.
В судове засідання позивач та її представник не зявилися, подали до суду заяву, в якій підтримали заявлені позовні вимоги, просили суд позов задовольнити, розглядати справу за їх відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, повідомлялися про день та час розгляду справи своєчасно та належним чином, причин неявку суду не повідомили, відзивів на позовну заяву не надавали.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, за наявними в матеріалах справи доказами.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Постановою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 03.08.2018 року (справа № 641/3829/18) відповідач ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні 28.04.2018 р. адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно висновків щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 129/06-18 від 14.06.2018 р., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Audi Q3, реєстраційний номер НОМЕР_2, становить 53 465,72 грн.
Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.
Відповідно до ч.1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.
В силу принципу змагальності сторони та інші особи, які беруть участь у справі, з метою досягнення рішення на свою користь, зобов'язані повідомити суду істотні для справи обставини, надати суду докази, які підтверджують або спростовують ці факти, а також вчиняти процесуальні дії, спрямовані на те, щоб переконати суд у необхідності постановлення бажаного для них рішення.
У статті 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Ч. 1 ст. 1187 ЦК України зокрема встановлює, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
П. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» також визначено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Як свідчать матеріали справи дії відповідача ОСОБА_2 не відповідали вимогам 16.11 ПДР України та з технічної точки зору знаходились в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно з ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У Постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року, справа № 754/1114/15-ц, зазначено, що завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобовязання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обовязком боржника відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобовязання згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобовязанні ним є страховик. Зазначені зобовязання не виключають одне одного. Деліктне зобовязання первісне, основне зобовязання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обовязково припиняє деліктне зобовязання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди й особа, яка завдала шкоди, залишається зобовязаною. При цьому потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобовязаний виконати обовязок щодо страхового відшкодування.
Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч.1 ст.12 ЦК). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї (ч.2 ст.14 ЦК).
З огляду на вищенаведене право потерпілого на відшкодування за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування в деліктному зобовязанні.
Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст.1194 ЦК підстав. (Постанова Верховного Суду від 14 лютого 2018 року, справа № 754/1114/15-).
В даному випадку позивач звертається до суду з позовом солідарно до відповідачів: ОСОБА_2 - особи, яка заподіяла матеріальні збитки внаслідок ДТП, ОСОБА_3 - власника транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 під час заподіяння шкоди, Страхового товариства «Домінанта» - як страхувальника цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що суперечить висновку, який викладений в Постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року, справа № 754/1114/15,
З зазначеного висновку вбачається, що в спорах про відшкодування шкоди, завданої особі джерелом підвищено небезпеки, право потерпілої особи на відшкодування завданих збитків реалізовується нею на власний розсуд, шляхом предявлення позову виключно або безпосередньо до винної особи або до страхової компанії,цивільно-правову відповідальність в якій застраховано завдавачем такої шкоди, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст.1194 ЦК підстав.
Тобто позивач має право вибору звернення до суду з позовом лише до одного субєкту.
З положень статті 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вбачається, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.
Згідно ст. 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись , 1166, 1186, 1187, 1188 ЦК України, ст. 22, 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 4,5,12,13,14,76-83,141,265,280-282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 грн. (сімсот чотири гривні) 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або в порядку ч. 2 ст. 354 ЦПК України.
Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосереднього до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до п. 15.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНКОПП НОМЕР_4, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.
Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНКОПП НОМЕР_5, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6.
Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», ідентифікаційний код юридичної особи 35265086, адреса місцезнаходження: м. Київ, пров. Індустріальний, 23
Суддя: ОСОБА_4