Справа № 758/8969/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2018 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва

в складі: головуючого-судді Ларіонової Н.М.,

за участю секретаря Горбаня О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві скаргу боржника ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу примусового Виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гаспаряна Рафаеля Гагіковича, заінтересовані особи: стягувач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на дії державного виконавця відділу примусового Виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гаспаряна Р.Г..

Скарга мотивована тим, що на підставі рішення Подільського районного суду міста Києва у справі № 758/8969/14-ц, 31.08.2015 року було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_3 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 155 444,29 доларів США.

В процесі виконавчого провадження з виконання вказаного рішення суду державним виконавцем Гаспаряном Р.Г., була винесена постанова про арешт коштів боржника від 30.09.2016 року, якою було накладено арешт на рахунок , на який зараховується заробітна плата.28.12.2016 року скаржником було подано заяву на ім'я В.о. начальника відділу примусового Виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з грошових коштів, що містяться на рахунках у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та надано документи, зокрема довідку від 27.12.2016 року видану Начальником відділу продажів зарплатних проектів Печерського відділення № 7, яка свідчать про те, що арешт накладено накарткові рахунки № НОМЕР_1/НОМЕР_1 та № НОМЕР_1/НОМЕР_2, які є активним та них зараховується заробітна плата від юридичних осіб. Враховуючи, що після вказаного звернення державний виконавець арешт не скасував, скаржник звернулась до суду з даною скаргою, відповідно до вимог якої просила визнати дії державного виконавця відділу примусового Виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гаспаряна Р.Г. в частині накладення арешту на кошти, що містяться на зарплатному рахунку № НОМЕР_1/НОМЕР_1 та № НОМЕР_1/НОМЕР_2, відкритому в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» такими, що суперечать вимогам ЗУ «Про виконавче провадження»; скасувати постанову державного виконавця відділу примусового Виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гаспаряна Р.Г. про накладення арешту в частині накладення арешту на зарплатні рахунки боржника від 30.09.2016 року.

На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 25.10.2017 р. матеріали вищевказаної справи передані в провадження судді Ларіонової Н.М.

В судове засідання скаржник не з»явилась, про розгляд скарги повідомлялась належним чином, подала заяву про розгляд скарги за її відсутності.

В судове засідання державний виконавець не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, розглянувши скаргу та додані до неї документи, прийшов до висновку про часткове задоволення скарги з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів скарги та встановлено судом, на виконанні у відділу примусового Виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження № 51370510 з виконання виконавчого листа № № 758/8969/14-ц, виданого 31.08.2015 Подільськимрайонним судом м. Києва про солідарне стягнення боргу в сумі 155 444,29 доларів США.з ОСОБА_1, ОСОБА_3

30 вересня 2016 року державним виконавцем відділу примусового Виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гаспаряном Рафаелем Гагіковичем було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою, серед іншого, було накладено арешт на грошові кошти боржника, які містяться на рахунку в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Згідно довідки ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 27.12.2016 року на ім'я ОСОБА_1 відкрито карткові рахунки фізичної особи в гривні № НОМЕР_1/НОМЕР_1 та № НОМЕР_1/НОМЕР_2. Дані рахунки являються зарплатними та були відкриті для виплати заробітної плати. Щомісячно на даний рахунок зараховується заробітна плата ОСОБА_1 та не можуть зараховуватись власні кошти.

З матеріалів скарги вбачається, що накладення арешту на вказаний скаржником зарплатний рахунок в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» унеможливлює отримання заробітної плати скаржником.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частиною 2, 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю особи, у зв'язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державну виконавчу службу», працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

В той же час, частиною 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01 липня 1949 року № 95, ратифікованої Україною 04 серпня 1961 року, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Відповідно до статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, накладення арешту на рахунки № НОМЕР_1/НОМЕР_1 та № НОМЕР_1/НОМЕР_2, які відкриті в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та призначений для перерахування на нього заробітної плати скаржника ОСОБА_1 унеможливлює своєчасне отримання останньою заробітної плати, що призводить до порушення конституційних прав скаржника.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Разом з тим, виконавчою службою під час розгляду справи не доведено підстав для застосування арешту рахунку, який призначений для перерахування на нього заробітної плати, кошти на якому в подальшому не можуть бути використані для погашення заборгованості перед стягувачем, тому дії державного виконавця слід розцінювати як неправомірні, а вимогу скарги щодо скасування постанови в частині накладення арешту на зарплатний розрахунковий рахунок такою, що підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення вимог скарги.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 450 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу боржника ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу примусового Виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гаспаряна Рафаеля Гагіковича, заінтересовані особи: стягувач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця відділу примусового Виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гаспаряна Рафаеля Гагіковича щодо накладання арешту в частині накладення арешту на кошти, що містяться на зарплатному рахунку№ НОМЕР_1/НОМЕР_1 та № НОМЕР_1/НОМЕР_2, відкритому в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Скасувати постанову державного виконавця відділу примусового Виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гаспаряна Рафаеля Гагіковича від 30.09.2016 року ВП №51370510 в частині накладення арешту на зарплатний розрахунковий рахунок № НОМЕР_1/НОМЕР_1 та № НОМЕР_1/НОМЕР_2, відкритий в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» код банку 300335 на ім'я ОСОБА_1.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Подільський районний суд міста Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяН. М. Ларіонова