Справа № 487/1939/18
Провадження № 2/487/1482/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

31.07.2018 року м. Миколаїв Заводський районний суд м. Миколаєва,

у складі: головуючого судді - Притуляк І.О.

за участю секретаря Ільченко А.П..

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1, посилаючись на те, що відповідач, її онука, та колишня співвласниця квартири, при цьому з 2003 року, за вказаною адресою не проживає, житловою площею не користується без поважних причин, обов'язки, які витікають з договору найму житлового приміщення не виконує.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала.

В подальшому до судового засідання не зявилася, надала заяву, в якій зазначила, що просить розгляд справи провести за її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримала.

Відповідач до судового засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена у відповідності до ст..128 ч.11 ЦПК України.

З відома представника позивача, суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши позицію представника позивача, дослідивши надані докази, судом встановлено наступні фактичні обставини та витікаючі з них спірні правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_1., на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 21.02.1996 року та рішення Заводського районного суду м.Миколаєва №2-3020/2007 від 29.05.2007 року (1/4 частка), Свідоцтв про право на спадщину за законом №4-5 від 09.01.2008 року (1/8 частка), Договору-купівлі продажу №464 від 19.11.2014 року (5/8 часток).

Згідно Довідки про склад сімї №410 від 15.03.2018 року виданої ТОВ «Ліски-М»» за вказаною адресою зареєстровано відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 17.05.2017 року уклала шлюб з ОСОБА_3 змінивши прізвище на «Федотова» (копія свідоцтва про шлюб І-ФС 587810, виданого ВАГС Лолинського району Сахалінсьої області Російської Федерації).

Відповідачці на праві власності належала ? частина вказаної квартири, яку вона продала ОСОБА_1 за Договором купівлі-продажу №464 від 19.11.2014 року

Судом було встановлено, що відповідачка в вищезазначеній квартирі не проживає з 2003 року, спірною житловою площею не користуються без поважних причин, витрати, пов'язані з оплатою житлово-комунальних послуг ОСОБА_2 не несе, вказане знайшло своє підтвердження дослідженими письмовими доказами по справі, зокрема Актом про не проживання від 17.07.2018 року..

Дослідивши в сукупності надані докази, суд вважає встановленим факт відсутності ОСОБА_2 у жилому приміщенні спірної квартири, понад пятнадцять років без поважних причин.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У відповідності до ст. 156 ч. 1 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Частиною 1 статті 405 ЦК України встановлено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі йог відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки між позивачкою та ОСОБА_2 відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування житловим приміщенням, остання не проживає та не користуються зазначеною квартирою більше пятнадцяти років, суд вважає, що ОСОБА_2 втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2.

Керуючись ст.ст. 10,18,23,76,279,258,259,263-265,282,352,354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_4.

СУДДЯ: І.О. ПРИТУЛЯК