ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року

м. Київ

справа № 757/4737/15-ц

провадження № 61-3168св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., Погрібного С. О., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_5;

відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Банк Кіпру», відділ Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року, ухвалене у складі судді Остапчук Т. В., і ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26 травня 2016 року, постановлену колегією у складі суддів: Побірченко Т. І., Барановської Л. В., Панченка М. М.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року ОСОБА_5 звернулася з позовом про визнання недійсними прилюдних торгів з продажу нежитлового приміщення.

Мотивувала позов тим, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 травня 2013 року у справі № 757/2327/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Кіпру» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки у зв'язку з наявністю заборгованості у сумі 683 345 грн 48 коп. за кредитним договором від 27 травня 2011 року № 14/18-675/2011 звернено стягнення на належне ОСОБА_5 на праві власності нежитлове приміщення № 11 літера А у будинку АДРЕСА_1 загальною площею 62,60 кв. м, на виконання чого 21 жовтня 2013 року суд першої інстанції видав виконавчий лист і відділ Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві постановою від 6 грудня 2013 року відкрив виконавче провадження № 41073912. Згідно з висновком про вартість майна для встановлення ціни його відчуження шляхом продажу на прилюдних торгах (аукціоні), виготовленим Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» 26 серпня 2014 року за № 13512, ринкова вартість зазначеного нежитлового приміщення становила 1 324 773 грн.

Обґрунтовувала, що, не погодившись із висновком про вартість майна, подала заяву про проведення рецензування оцінки і заяву про зупинення виконавчого провадження від 5 грудня 2014 року до відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, а також скаргу від 24 листопада 2014 року на бездіяльність державного виконавця до Печерського районного суду м. Києва. У вказаній скарзі просила визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Данилюка Р. В. відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, яка полягала у невчиненні дій по проведенню рецензування оцінки майна, зобов'язати державного виконавця призначити рецензування оцінки майна і зупинити проведення прилюдних торгів.

Указувала, що в результаті електронних торгів, які відбулись 5 грудня 2014 року згідно з протоколом № 18105 проведення електронних торгів, нежитлове приміщення № 11 літера А у будинку АДРЕСА_1 продано Товариству з обмеженою відповідальністю «КУА «Будівельні проекти», яке запропонувало найвищу цінову пропозицію в сумі 927 341 грн 10 коп. Обґрунтовувала недійсність торгів порушенням статей 17, 33, 39 Закону України «Про виконавче провадження», продажем майна за заниженою ціною, що потягло заподіяння збитків боржнику і стягувачу.

Зазначала про незаконність постанови про заміну сторони виконавчого провадження № 41073912 відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 15 грудня 2014 року, якою стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк Кіпру» замінено його правонаступником Публічним акціонерним товариством «Неос Банк», мотивуючи це ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 5 вересня 2014 року у справі № 757/2327/13-ц, якою відмовлено Публічному акціонерному товариству «Банк Кіпру» у заміні його як сторони виконавчого провадження (стягувача) Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на підставі укладеного між зазначеними товариствами договору факторингу від 6 червня 2014 року.

Просила визнати недійсними електронні торги з продажу нежитлового приміщення № 11 літера А у будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року, описку у якому виправлено ухвалою цього ж суду від 27 січня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що, за змістом статті 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) і Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5, відчуження майна з прилюдних торгів є договором купівлі-продажу, який може бути визнаний недійсним з підстав, зазначених ЦК України, з-поміж яких Кодексом не визначені ті, якими обґрунтовані позовні вимоги, а саме: дії державного виконавця по організації проведення оцінки майна, - які можуть бути предметом інших самостійних вимог. Позивачем не вказано, які саме положення закону порушені при проведенні торгів.

Рішення суду першої інстанції переглянуто Апеляційним судом міста Києва за апеляційною скаргою ОСОБА_5, обґрунтованою тим, що висновком про вартість майна для встановлення ціни його відчуження шляхом продажу на прилюдних торгах (аукціоні), виготовленим Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» 26 серпня 2014 року за № 13512, ринкова вартість нежитлового приміщення № 11 літера А у будинку АДРЕСА_1 в сумі 1 324 773 грн. є заниженою; її заява про проведення рецензування оцінки залишилась без реагування, у зв'язку з чим електронні торги з продажу зазначеного нежитлового приміщення, які відбулись 5 грудня 2014 року згідно з протоколом № 18105, проведені з порушенням статей 17, 33, 39 Закону України «Про виконавче провадження», що потягло заподіяння збитків боржнику і стягувачу, а тому підлягають визнанню їх недійсними на підставі статей 203, 215 ЦК України. Зазначала про незаконність постанови про заміну сторони виконавчого провадження № 41073912 відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 15 грудня 2014 року, якою стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк Кіпру» замінено його правонаступником Публічним акціонерним товариством «Неос Банк», мотивуючи це ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 5 вересня 2014 року у справі № 757/2327/13-ц, якою відмовлено Публічному акціонерному товариству «Банк Кіпру» у заміні його як сторони виконавчого провадження (стягувача) Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на підставі укладеного між зазначеними товариствами договору факторингу від 6 червня 2014 року.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26 травня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що на підставі статей 203, 215 ЦК України з урахуванням позицій, викладених у постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12 і від 15 січня 2014 року у справі № 6-148цс13, складання за результатами проведення прилюдних торгів акта про їх проведення є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а отже, є правочином, який, за змістом статей 650, 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України, відноситься до договорів купівлі-продажу, а тому може визнаватись недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент його вчинення вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 ЦК України. Підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням. Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Крім того, у вказаній ухвалі суд апеляційної інстанції відхилив доводи апеляційної скарги про незаконність постанови про заміну сторони виконавчого провадження № 41073912 відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 15 грудня 2014 року, оскільки стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк Кіпру» замінено його правонаступником Публічним акціонерним товариством «Неос Банк» на підставі статуту Публічного акціонерного товариства «Неос Банк», викладеного у новій редакції, затвердженій загальними зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства «Банк Кіпру» (протокол від 17 квітня 2014 року № 49), погодженій Національним банком України 3 липня 2014 року, зареєстрованій 16 липня 2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві за № 3006582, у зв'язку зі зміною найменування Публічного акціонерного товариства «Банк Кіпру» на Публічне акціонерне товариство «Неос Банк».

У поданій 15 червня 2016 року касаційній скарзі представник ОСОБА_5 ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати судові рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновком про вартість майна для встановлення ціни його відчуження шляхом продажу на прилюдних торгах (аукціоні), виготовленим Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» 26 серпня 2014 року за № 13512, ринкова вартість нежитлового приміщення № 11 літера А у будинку АДРЕСА_1 в сумі 1 324 773 грн є заниженою, ОСОБА_5 подано заяву про проведення рецензування оцінки, яка залишилась без реагування, у зв'язку з чим електронні торги з продажу зазначеного нежитлового приміщення, які відбулись 5 грудня 2014 року згідно з протоколом № 18105, проведені з порушенням статей 17, 33, 39 Закону України «Про виконавче провадження», що потягло заподіяння збитків боржнику і стягувачу, а тому підлягають визнанню їх недійсними на підставі статей 203, 215 ЦК України. Постанова про заміну сторони виконавчого провадження № 41073912 відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 15 грудня 2014 року, якою стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк Кіпру» замінено його правонаступником Публічним акціонерним товариством «Неос Банк», є незаконною, оскільки ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 5 вересня 2014 року у справі № 757/2327/13-ц відмовлено Публічному акціонерному товариству «Банк Кіпру» у заміні його як сторони виконавчого провадження (стягувача) Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на підставі укладеного між зазначеними товариствами договору факторингу від 6 червня 2014 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 серпня 2016 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до пункту шостого розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту першого розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, касаційний суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 травня 2013 року у справі № 757/2327/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Кіпру» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки у зв'язку з наявністю заборгованості у сумі 683 345 грн 48 коп. за кредитним договором від 27 травня 2011 року № 14/18-675/2011 і відповідно до іпотечного договору від 27 травня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрованим за номером 3467, звернено стягнення на об'єкт іпотеки: належне ОСОБА_5 на праві власності нежитлове приміщення № 11 літера А у будинку АДРЕСА_1 загальною площею 62,60 кв. м, на виконання чого 21 жовтня 2013 року Печерським районним судом м. Києва видано виконавчий лист і відділом Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві постановою від 6 грудня 2013 року відкрито виконавче провадження № 41073912.

Згідно з висновком про вартість майна для встановлення ціни його відчуження шляхом продажу на прилюдних торгах (аукціоні), виготовленим Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» 26 серпня 2014 року за № 13512, ринкова вартість зазначеного нежитлового приміщення становила 1 324 773 грн.

У результаті електронних торгів, які відбулись 5 грудня 2014 року згідно з протоколом № 18105 проведення електронних торгів, нежитлове приміщення № 11 літера А у будинку АДРЕСА_1 продано Товариству з обмеженою відповідальністю «КУА «Будівельні проекти», яке запропонувало найвищу цінову пропозицію, за ціною 927 341 грн 10 коп.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 серпня 2015 року у справі № 757/2327/13-ц за скаргою ОСОБА_5 про визнання протиправною бездіяльності відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві та зобов'язання призначити рецензування оцінки нежитлового приміщення № 11 літера А у будинку АДРЕСА_1 скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення. Ухвала обґрунтована тим, що ОСОБА_5 пропустила встановлений статтею 58 Закону України «Про виконавче провадження» десятиденний строк для надання заперечень проти оцінки, які є підставою для призначення державним виконавцем рецензування звіту про оцінку майна, оскільки повідомлення про оцінку із копією титульної сторінки висновку про вартість майна ОСОБА_5 отримала 29 серпня 2014 року, а із заявою про рецензування оцінки звернулась 5 грудня 2014 року, що не оспорювалось ОСОБА_5 і її представником ОСОБА_6 Постанова про закінчення виконавчого провадження № 41073912 від 27 квітня 2015 року по виконавчому листу від 21 жовтня 2013 року у справі № 757/2327/13-ц сторонами виконавчого провадження не оспорювалась. Зазначена ухвала набрала законної сили і не оскаржена. На цій підставі касаційний суд відхиляє доводи касаційної скарги про бездіяльність відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві у формі невчинення дій щодо призначення рецензування звіту про вартість нежитлового приміщення № 11 літера А у будинку АДРЕСА_1.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 5 вересня 2014 року у справі № 757/2327/13-ц відмовлено Публічному акціонерному товариству «Банк Кіпру» у заміні його як сторони виконавчого провадження (стягувача) Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на підставі укладеного між зазначеними товариствами договору факторингу від 6 червня 2014 року.

Відповідно до пункту 1.2 статуту Публічного акціонерного товариства «Неос Банк», викладеного у новій редакції, затвердженій загальними зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства «Банк Кіпру» (протокол від 17 квітня 2014 року № 49), погодженій Національним банком України 3 липня 2014 року, зареєстрованій 16 липня 2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві за № 3006582, та довідки Публічного акціонерного товариства «Неос Банк» від 17 липня 2014 року № 0401-04/6039/1 Публічне акціонерне товариство «Неос Банк» є правонаступником усіх прав та обов'язків Публічного акціонерного товариства «Банк Кіпру» у зв'язку зі зміною найменування.

Постановою про заміну сторони виконавчого провадження № 41073912 відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 15 грудня 2014 року стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк Кіпру» замінено його правонаступником Публічним акціонерним товариством «Неос Банк».

Таким чином, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 5 вересня 2014 року у справі № 757/2327/13-ц питання правонаступництва у зв'язку зі зміною найменування не вирішувалось. На цій підставі касаційний суд відхиляє доводи касаційної скарги про незаконність постанови про заміну сторони виконавчого провадження № 41073912 відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 15 грудня 2014 року, якою стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк Кіпру» замінено його правонаступником Публічним акціонерним товариством «Неос Банк».

Відповідно до частини першої і третьої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV у редакції Закону, що діяла на час проведення прилюдних торгів, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом. Згідно з частинами першою, п'ятою, сьомою і восьмою статті 54 цього ж Закону звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України &q?о ;Про іпотеку&quви;.

Частинами першою, третьою і четвертою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV у редакції Закону, що діяла на час проведення прилюдних торгів, встановлено, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України &q?ат;Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні&quос; Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна.

Відповідно до частини першої статті 62 цього ж Закону реалізація арештованого майна здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Згідно зі статтею 41 Закону України «Про іпотеку» у редакції Закону, що діяла на час проведення прилюдних торгів, реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України &quма;Про виконавче провадження&q?оч;, з дотриманням вимог цього Закону. Статті 43, 44, 45 і 47 цього ж Закону регламентують порядок підготовки і проведення прилюдних торгів, участі у прилюдних торгах і оформлення результатів прилюдних торгів.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону України «Про іпотеку» у редакції Закону, що діяла на час проведення прилюдних торгів, прилюдні торги проводяться принаймні за умови присутності одного учасника. У разі участі у прилюдних торгах одного покупця майно може бути придбане ним за початковою ціною.

Згідно зі статтею 48 цього ж Закону іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна.

Позовні вимоги ОСОБА_5 не обґрунтовані конкретними порушеннями вимог законодавства, що регулює порядок проведення прилюдних торгів, і не спростовують проведену у ході виконавчого провадження оцінку майна. Доводи касаційної скарги також не містять відповідних обґрунтувань.

За таких обставин касаційний суд дійшов висновку, що судами першої і апеляційної інстанцій ухвалені законні й обґрунтовані судові рішення, а заявником не доведено порушення судами норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом касаційної інстанції встановлено, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому суд залишає касаційну скаргу без задоволення.

Оскільки суд касаційної інстанції дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року і ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26 травня 2016 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук
Судді:С. О. Карпенко В. О. Кузнєцов С. О. Погрібний О. В. Ступак