Справа № 201/6018/18
Провадження № 2/201/2073/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 листопада 2018р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Сидоренко І.С.

за участю представника позивачки - адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа - Дніпровська міська рада) про усунення перешкод в користуванні житлом, визнання особи такою, що втратила право користування та зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

06.06.2018р. ОСОБА_2 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 (третя особа - Дніпровська міська рада) про усунення перешкод в користуванні житлом, визнання особи такою, що втратила право користування та зняття з реєстраційного обліку (а.с. № 3-6).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 11.06.2018р. було відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№ 22).

В обґрунтування позовних вимог, позивачка в позовній заяві посилалася на те, що вона проживає та є зареєстрованою в АДРЕСА_2. Дана квартира 10.06.1974р. була отримана померлим чоловіком позивачки ОСОБА_4 згідно ордера, що видавався Виконкомом Жовтневої районної ради депутатів трудящих. Наймачем квартири був ОСОБА_4 (чоловік позивачки та дід відповідача), а після його смерті наймачем квартири стала позивачка ОСОБА_2 Оскільки процедура приватизації квартири не здійснювалася, на цей час квартира належить до громадського житлового фонду, будь-кому на праві власності не належить. Один з онуків, а саме ОСОБА_3 в грудні 2012р. з квартири виїхав, забравши свої особисті речі. З того часу у квартирі не проживає, не з'являється взагалі, за комунальні послуги не сплачує, тоді як плата нараховується і за його фактичної відсутності. Враховуючи викладене, позивачка, посилаючись на норми ст.ст. 71, 72 ЖК України, просила суд усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом визнання онука ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловою площею та зняти його з реєстраційного обліку.

Представник позивачки - адвокат ОСОБА_1 (діє за договором про надання правових послуг від 01.02.2018р. та ордеру - а.с. № 19, 32) позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з тих самих підстав, що зазначені у позові, не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення суду.

Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання 17.09.2018р. та 07.11.2018р. двічі поспіль не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації, що підтверджується відповіддю ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 26), конверти були повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. а.с. № 28-29, 36-37) .

Також відповідач сповіщався про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада» (а.с. № 38).

Представник третьої особи - Дніпровської міської ради - Григоренко А.В. (діє на підставі довіреності від 17.01.2018р. - а.с. № 43) 07.11.2018р. надала суду заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи (а.с. №42).

Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що відповідач виходячи з положень ст.ст.128-131 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судові засідання двічі поспіль не з'явився, згідно до ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

За таких обставин суд ухвалою від 07.11.2018р. (винесена без виходу до нарадчої кімнати) ухвалив про розгляд справи за відсутності відповідача та представника третьої особи.

Згідно до ч.1 ст.247 ЦПК України, під час судового розгляду справи судом здійснене повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вислухав представника позивачки - адвоката ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст.9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян.

Згідно до ч.1 ст. 71, ст. 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що згідно довідки №3492 Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради до складу сім'ї (осіб) зареєстрованих в АДРЕСА_2 входять: ОСОБА_2 (наймач), ОСОБА_6, (донька) ОСОБА_7, (онук) ОСОБА_8, (онука) та ОСОБА_3 (родинні зв'язки не встановлено) (а.с. № 16).

10.06.1974р. чоловіку позивачки - ОСОБА_4 виконкомом Жовтневої районної ради депутатів трудящих було видано ордер на право вселення у трикімнатну квартиру загальною площею 38,7 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (нині має адресу: АДРЕСА_1, що вбачається з рішення виконкому Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради (а.с. № 7-11). Як вбачається зі зворотного боку ордера, на той час родина ОСОБА_4 складалася із шістьох осіб - позивачки, чоловіка (основний квартиронаймач) та трьох доньок - ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с. № 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивачки - ОСОБА_4 помер, свідоцтвом про смерть від 27.11.2003р.(а.с. № 12).

Рішенням виконкому Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради № 526 від 24.12.2010р. «Про переоформлення особових рахунків по ЖКП «Перемога-сервіс» (а.с. № 13) відкрито особовий рахунок на квартиронаймача ОСОБА_2 (позивачка), сім'я якої скидається із 6-х осіб, зокрема, доньки ОСОБА_6, онуків - ОСОБА_12, ОСОБА_3 (відповідач), ОСОБА_13, ОСОБА_8. Особовий рахунок на ОСОБА_4 закрито.

Наразі квартира перебуває у комунальній власності, не приватизована.

Донька позивачки - ОСОБА_9 дану квартиру покинула, пізніше померла, а її діти - ОСОБА_3 (відповідач) та ОСОБА_12 залишалися зареєстрованими у цій квартирі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2014р. у справі № 201/12092/14-ц визнано ОСОБА_12 втратившим право користування житловим приміщенням в № 105 в буд. № 27 по пр. Героїв в м. Дніпропетровську.

ОСОБА_3 на початку 2015р. також з квартири виїхав, забравши свої особисті речі. З того часу у квартирі не проживає, не відвідує, за комунальні послуги не сплачує, плата за які нараховується і за фактичної його відсутності.

Ці обставини підтверджуються актами від 04.02.2018р. та 01.06.2018р. про непроживання відповідача в АДРЕСА_1 (а.с. № 17, 18).

Також обставини тривалої відсутності відповідача за місцем реєстрації були потверджені в судовому засіданні показами свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_6 (а.с. № 44, 46).

Свідок ОСОБА_14 (сусід) повідомив, що проживає в одному під'їзді з позивачкою, буває у неї дома 2-3 рази на рік, її онука ОСОБА_3 не бачив років 3-4. Перешкод в проживанні ОСОБА_3 сусіди не чинили, замки та двері в квартирі не міняли.

Свідок ОСОБА_6 (донька позивачки та тітка відповідача) повідомила, що мати ОСОБА_3 померла, а сам він з 2015р. в квартирі не проживає, свої речі забрав. Де він проживає, де працює, чи є в нього родина, їй не відомо. Перешкод в проживанні йому ніхто ніколи не чинив, замки та двері в квартирі не міняли, племінник покинув квартиру за власним бажанням.

Також ці свідки під час судового засідання підтвердили той факт, що вони підписували акти від 04.02.2018р. та 01.06.2018р. про непроживання відповідача у спірній квартирі, підтвердили зміст актів та свої підписи (а.с. № 17, 18).

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.2 ст.80 ЦПК України, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що факт відсутності відповідача без поважних причин, більше ніж шість місяців за зареєстрованим постійним місцем проживанням, знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, згідно до ст.71 ЖК України підстави які б визначали обов'язковість збереження за відповідачем житлового приміщення понад шість місяців при розгляді справи встановлені не були, виходячи з чого, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачки про усунення перешкод в користуванні житлом, про визнання відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом та зняття його з реєстрації місця проживання.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову суд вважає за можливе стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_2 суму сплаченого нею при подачі позову судового збору в розмірі 704грн.80коп., що підтверджується квитанцією (а.с. №2).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 71, 72 ЖК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, ч.4 ст.223, ч.1 ст.247, ст.ст. 259, 263-265, ч. 1 ст. 280, ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа - Дніпровська міська рада) про усунення перешкод в користуванні житлом, визнання особи такою, що втратила право користування та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_2 житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 з боку ОСОБА_3.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, втратившим право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1

Зняти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704грн.80коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.