У х в а л а

Іменем України

24 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 755/18020/15-ц

провадження № 61-44076 ск 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В., розглянув касаційну скаргу Асоціації українських банків на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 серпня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_5, про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків

від 30 квітня 2014 року у справі №645/14,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30 квітня 2014 року, на підставі якого з нього та ОСОБА_5 в солідарному порядку стягнуто на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») заборгованість за кредитним договором у розмірі 3 376 978 грн 86 коп.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 травня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви Асоціації українських банків про залучення до участі у справі третьої особи без самостійних вимог, яка подана в межах розгляду справи за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи: ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_5 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30 квітня 2014 року у справі №645/14.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 травня 2018 року заяву ОСОБА_4 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30 квітня 2014 року у справі №645/14 задоволено.

Скасовано рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 30 квітня 2014 року у справі № 645/14 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись із судовим рішенням щодо скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 30 квітня

2014 року, Асоціація українських банків, як особа, яка не брала участі у справі, питання про права та обов'язки якої вирішив суд, подала на нього апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13 серпня 2018 року відмовлено

у прийнятті та повернуто апеляційну скаргу Асоціації українських банків на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03 травня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_6, заінтересовані особи: ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_5 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських банків від 30 квітня 2014 року по справі №645/14.

У касаційній скарзі Асоціація українських банків, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить судове рішення скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Із оскаржуваного судового рішення, доданих до скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що рішенням суду першої інстанції

не вирішувалися питання про права, інтереси та (або) обов'язки Асоціації українських банків, дійшов обґрунтованого висновку про відмову

у прийнятті апеляційної скарги Асоціації українських банків та повернення її заявникові.

Доводи касаційної скарги про те що, Асоціацію українських банків не було залучено до участі у справі в якості третьої особи, внаслідок чого судом

не було розглянуто суттєвих обставин, що вплинуло ухвалення неправомірного судового рішення, про що зазначили у апеляційній скарзі. Проте такі доводи є безпідставні з огляду на таке.

У статті 389 ЦПК України зазначено, що

Асоціацією українських банків подано касаційну скаргу на судове рішення

як особою, яка не брала участі у справі, у порядку передбаченому статтею 389 ЦПК України.

Проте, оскаржуване судове рішення повинно безпосередньо стосуватися прав та обов'язків особи, яка його оскаржує, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або міститься судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах. При цьому рішення є таким, що прийняте про права та обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки таких осіб.

Будь-який інший правовий зв'язок між заявником і сторонами спору не дає правових підстав для апеляційного оскарження судового рішення.

Як убачається із матеріалів касаційного провадження Асоціація українських банків не є стороною у спірних правовідносинах і ухвалене судове рішення ніяким чином не впливає на їх права, свободи, інтереси та (або) обов'язки.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_5, про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 30 квітня

2014 року у справі №645/14 за касаційною скаргою Асоціації українських банків на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 серпня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк