Справа № 333/6579/17
Провадження № 2-з/333/65/18
УХВАЛА

27 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Холода Р.С., за участю секретаря судового засідання Єрохіної А.Б., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

26.09.2018 року представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 до суду подав заяву про забезпечення позову, в якій просив суд накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1; накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, які належать ОСОБА_4 і знаходяться у неї або в інших осіб в межах суми позовних вимог; накласти арешт на все рухоме, нерухоме майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_4 шляхом заборони відчуження належного їй рухомого та нерухомого майна, в межах суми позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заяву про забезпечення позову.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення клопотання представника позивача, так як на цей час квартира, про яку йде мова у заяві про забезпечення позову вже не належить ОСОБА_4, так як остання її продала.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, заслухавши сторони, дійшов висновку про відмову у її задоволенні, виходячи з такого.

Згідно ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

За загальним правилом, заявник зобовязаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

До заяви про забезпечення позову представник позивача долучено інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 18.09.2018 року, де власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 зазначено ОСОБА_4

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 139370595 від 27.09.2018 року на праві спільної часткової власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Тобто, вказані представником позивача відомості не є актуальним на час розгляду заяви і квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 на цей час не належить ОСОБА_4

Представник позивача просить накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, які належать ОСОБА_4 і знаходяться у неї або в інших осіб в межах суми позовних вимог; накласти арешт на все рухоме, нерухоме майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_4 шляхом заборони відчуження належного їй рухомого та нерухомого майна, в межах суми позовних вимог, проте зазначене майно не конкретизоване та не надано відповідних підтверджуючих документів.

Таким чином, оскільки майно, на яке вказав представник вже не належить відповідачу та відсутні відомості щодо іншого майна, яке є власністю ОСОБА_4, суд вважає вимогу про забезпечення позову безпідставною, необґрунтованою та передчасною, тому приходить до висновку про необхідність відмовити у забезпеченні позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Талалихіна, буд. 20А, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 до ОСОБА_4, мешкає за адресою: АДРЕСА_3 про стягнення боргу за договором позики - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня складання її повного тексту через Комунарський районний суд м. Запоріжжя до Апеляційного суду Запорізької області.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод