АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2018 року м. Чернівці

справа № 727/6406/18

Апеляційний суд Чернівецької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів : Половінкіної Н.Ю., Яремка В.В.

секретар Скакун К.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 30 липня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Донських Віталія Борисовича та скасування постанови (головуючий в 1-й інстанції Смотрицький В.Г.)

встановив :

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся в суд скаргою на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Донських В.Б. та скасування постанови.

Свої вимоги обгрунтовував слідуючими обставинами.

Вона є пенсіонером та додатково працює в Приватному підприємстві «Житлово-Експлуатаційне управління № 11».

Соціальні виплати у вигляді пенсії та заробітну плату вона отримує шляхом зарахування на відповідні карткові рахунки, які нею були відкриті в банківській установі «Ощадбанк».

15 червня 2018 року ОСОБА_2 намагалася зняти грошові кошти з карткових рахунків, на які зараховується пенсія та заробітна плата, однак такі операції були заблоковані.

Провадження 22-ц/794/927/18 Категорія 81

ОСОБА_2 звернулася до працівників банківської установи «Ощадбанк» з метою встановлення причини блокування операцій щодо зняття грошових коштів, на що її було повідомлено і надано відповідну довідку про те, що грошові кошти на згаданих рахунках були заблоковані згідно постанови про арешт коштів від 19.04.2018р. в рамках виконавчого провадження № 55877484.

18 червня 2018 року її представник в Першому відділі ДВС м.Чернівців ГТУЮ в Чернівецькій області ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, я зякого було встановлено, що Шевченківьким районним судом м.Чернівців 17.11.2017р. був виданий виконавчий лист на виконання рішення Шевченківського районного суду по справі №727/8017/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС «Буковина» пені в розмірі 20000грн. та витрат на страхування майна в розмірі 1693,47грн., який був поданий стягувачем до державної виконавчої служби.

13 березня 2018 року постановою було відкрито виконавче провадження №55877484.

16 квітня 2018 року державним виконавцем до Чернівецького обласного управління ПАТ «Ощадбанк» було направлено вимогу про надання інформації про наявність або відсутність відкритих рахунків боржника.

17 квітня 2018 року ПАТ «Ощадбанк» повідомив державного виконавця про те, що ОСОБА_2 є власником наступних рахунків: НОМЕР_1(пенсійна, для виплати пенсії); НОМЕР_2(зарплатна, для виплати заробітної плати); НОМЕР_3 (стандартна); НОМЕР_4( стандартна).

19 квітня 2018 року державним виконавцем в межах цього виконавчого провадження було винесено постанову про арешт її коштів, згідно з якою були арештовані всі вищевказані рахунки.

Скаржник просила визнати протиправними дії державного виконавця Першого відділу ДВС м.Чернівців ГТУЮ в Чернівецькій області Донських В.Б. щодо винесення постанови від 19 квітян 2018 року про арешт коштів боржника в рамках виконавчого провадження №55877484 та скасувати вказану постанову.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівців від 30 липня 2018 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить ухвалу скасувати та задовольнити вимоги скаржника в повному обсязі.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою.

Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту та неправильність встановлення обставин, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів.

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2вказує, що банк не повинен був накладати арешт на рахунки, призначені для зарахування заробітної плати боржника та пенсії, але невідомо чому це зробив.

Також апелянт звертає увагу суду на те, при винесенні оскаржуваної постанови про решт коштів, державним виконавцем не враховано та порушено особливі вимоги законодавства про проведення виконавчих дій щодо звернення стягнення на грошові кошти, які є пенсійними виплатами та заробітною платою.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу - залишити без змін з наступних підстав.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположених свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження», ст. 3 якого визначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема на підставі виконавчих листів, виданих судом.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч.ч.2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення.

Встановлено, що 17 листопада 2017 року Шевченківським районним судом м. Чернівців було видано виконавчий лист на виконання рішення по цивільній справі № 727/8017/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Буковина» пені в розмірі 20000грн. та витрат на страхування майна в розмірі 1 693 грн. 47 коп.

22 лютого 2018 року Кредитна спілка «Буковина» звернулась до Першого відділу ДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області з заявою про примусове виконання рішення, та просила стягнути на підставі виконавчого листа № № 727/8017/15-ц з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Буковина» пеню в розмірі 20 000 грн. та понесені витрати на страхування майна в розмірі 1 693 грн. 47 коп.

13 березня 2018 року державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Донським В.Б. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 55877484 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Буковина» пені в розмірі 20 000 грн. та витрат на страхування майна в розмірі 1 693 грн. 47 коп.

16 квітня 2018 року за підписом керівника Першого відділу ДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області до начальника філії - Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» було надіслано вимогу з вимогою надання інформації про наявність або відсутність відкритих рахунків боржника ОСОБА_2

Наступного дня філією Чернівецького облуправління АТ «Ощадбанк» було повідомлено Перший відділ ДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області про те, що ОСОБА_2 є власником рахунків: НОМЕР_1 (пенсійна); НОМЕР_3 (стандартна); НОМЕР_4 (стандартна); НОМЕР_2 (зарплатна).

19 квітня 2018 року державним виконавцем Донським В.Б. було винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_2 в якій зазначено тільки один (стандартний) рахунок за НОМЕР_3 відкритий в ТВБВ №10025/057 філії - Чернівецького облуправління ПАТ «Ощадбанк», а також вказано: « та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 24012,81грн.».

20.04.2018р. філією - Чернівецького облуправління ПАТ «Ощадбанк» було повідомлено державного виконавця про те, що на рахунки : НОМЕР_3 (стандартна); НОМЕР_4 (стандартна); НОМЕР_2 (зарплатна), які належать ОСОБА_2 накладено арешт 19.04.2018р. згідно постанови про арешт коштів боржника ВП № 55877484 від 19.04.2018р., а на рахунок НОМЕР_1 (пенсійна), належить ОСОБА_2, не накладено арешт у зв'язку із тим, що він відноситься до рахунків, на які не може бути накладено арешт та звернено стягнення повністю.

Згідно з довідкою ТВБВ 10025/057 Ф- ЧОУ ПАТ «Ощадбанк» від 30.07.2018р. встановлено, що станом на 30.07.2018р. у ОСОБА_2 заблоковані рахунки НОМЕР_2 (зарплатна), НОМЕР_3 (стандартна), НОМЕР_4 (стандартна) згідно з постановою про арешт коштів боржника ВП №55877484 від 19.04.2018р. в сумі 24 012, 81 грн.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що дії державного виконавця щодо накладення арешту на кошти боржника для забезпечення реального виконання рішення суду вчинені в межах його повноважень, є правомірними та узгоджуються з положеннями ст.ст. 48, 52 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він є обґрунтований та в повній мірі відповідає встановленим обставинам та вимогам закону.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати. За іншими виконавчими документами державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача.

В той же час ст. 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 115, ч.5 ст.97 Кодексу законів про працю, ст.22, ч.1,6 ст.24, ч.3 ст.15 Закону України «Про оплату праці» визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

В ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною 3 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Згідно ч.2 ст. 59 Закону виконавець зобов'язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому п. 10 ч. 1 ст. 34 цього Закону.

Враховуючи вищезазначене, виконавець в межах наданих йому повноважень правомірно наклав арешт на кошти боржника. При цьому, банк в якому арештовано кошти боржника відповідно до ст. 52 Закону «Про виконавче провадження» не повідомив виконавця про цільове призначення рахунку та не повернув постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Скаржник посилається на порушення його прав з боку виконавця, проте доводи скарги в частині арешту коштів, спрямованих на виплату заробітної плати спростовуються змістом оскаржуваної постанови, в якій виконавець зробив застереження з приводу неможливості здійснювати арешт коштів, які містяться на рахунках, накладення арешту на які або звернення стягнення на які заборонено законом.

Тобто, в разі, якщо банком при виконанні постанови виконавця, не було враховано викладене в постанові застереження, виконавець не може відповідати за такі дії іншої юридичної особи.

За таких обставин доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та відповідно не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи те, що висновок суду першої інстанцій відповідає встановленим у справі обставинам, ухвалу суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу - без змін, відповідно до положень статті 375 ЦПК України.

Керуючись ст.374,ст.375 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 30 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Дата складення повної постанови 5 вересня 2018 року.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Вірно з оригіналом :