Справа № 736/67/17
Номер провадження 2/736/3/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чурупченка М.І.,

за участю секретаря Макуха О.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Корюківці у приміщенні суду у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на ? частину домоволодіння з надвірними будівлями,-

в с т а н о в и в :

19 січня 2018 року позивач звернувсь до суду з позовом та просить: визнати житловий будинок з надвірними будівлями в м. Корюківка, Чернігівської області, вул. Українська, № 62 спільною сумісною власністю подружжя, а також визнати за ним право власності на 1/2 частин житлового будинку з надвірними будівлями в м. Корюківка, Чернігівської області, вул. Українська, № 62.

Свої вимоги мотивує тим, що він з відповідачем по справі ОСОБА_3 перебував в шлюбі з 2005 року, який розірвано у 2010 році. Від спільного подружнього життя вони мають двох неповнолітніх дітей, які проживають разом з відповідачем.

Відповідачем по справі ОСОБА_3 28.01.2004 року був придбаний будинок №62 по вул. Горького (Українська) в м. Корюківка Чернігівської області, що підтверджується договором, купівлі - продажу. Відповідно до відомостей витягу з реєстру прав масності на нерухоме майно, виданого Корюківським БТІ 22 січня 2004 року за № 2634791, вартість житлового будинку з надвірними будівлями становить 9441 грн., будинок був придбаний за 3000 грн.

В будинку за вище вказаною адресою він зареєстрований з 21.02.2005 року, іншого власного житла не має. За період його спільного проживання з ОСОБА_3 вони істотно покращили обєкт нерухомості - будинок, зробили самочинну прибудову до будинку та зробили капітальний ремонт. Всі будівельні матеріали для капітального ремонту будинку були придбані його батьками, ремонт допомагали робити теж його батьки, рідні та друзі, таким чином його частка у спірному майні повинна бути збільшена до 1/2 частин на все спірне майно.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити з підстав наведених у письмовому відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, просить відмовити у його задоволенні оскільки будинок був придбаний відповідачем до їх шлюбу. Також вказав, що відповідач є власником житлового будинку, тому підстав для задоволення позову немає.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що він допомагав позивачу в роботах по вул. Українській, 62, в м. Корюківка, де той проживав з відповідачем. Допомагав перекривати дах, а саме замінили стропила та замінили черепицю на шифер, також замінили фундамент під будинком на цегляний. Крім цього допомагав позивачу в роботах по будівництву сараю, прибудови до будинку з трьох стінок, підведення до будинку газу, води та встановлення в будинку опалення. Чиї були матеріали і кошти на ремонт йому не відомо, але позивач і відповідач проживали разом.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що він допомагав позивачу в роботах по вул. Українській, 62, м. Корюківки, де проживали позивач з відповідачем. Допомагав робити опалубку у будинку, замінили перекриття даху, черепицю замінили на новий шифер. Також допомагав в роботах по будівництву сараю на новому місці. За чиї кошти проводились роботи йому невідомо, але сторони проживали разом.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що він працює в Корюківському БТІ і на пропозицію позивача видавав йому довідки про вартість нерухомого майна по вул. Українській, 62, м. Корюківки, де той проживав. Вказав, що існують відповідні індекси вартості нерухомості на кожний рік, тому і розбіжності у довідках про вартість, які він видавав позивачу.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що вона знає позивача і відповідача та що вони у шлюбі проживали ІНФОРМАЦІЯ_1. Коли вони стали проживати ІНФОРМАЦІЯ_2, то опалення було пічне, а в подальшому вони планували ремонт.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що вона проживає ІНФОРМАЦІЯ_3 і є сусідкою відповідача. Вказала, що відповідач, ще до шлюбу придбала будинок по вул. Українській, 62, де і зараз проживає з дітьми. Під час шлюбу сторони перекрили дах, сарай переробили, також провели до будинку газ та воду. Також вказала, що позивач не проживає з відповідачем по вул. Українській. 62, близько семи років.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що вона є сестрою відповідача. Відповідач проживала у неї і на початку 2004 року придбала будинок по вул. Українській, 62, м. Корюківки. В 2005 році відповідач і позивач одружились і проживали ІНФОРМАЦІЯ_4. За час проживання сторони замінили в будинку фундамент з цегли, яка залишилась з печі, яку розібрали в даному будинку, оскільки також замінили вони пічне опалення на водяне, яке зробили. Також сторонами спільно було зроблено прибудову до будинку та замінили дах з черепиці на шифер. Крім цього був проведений природній газ до будинку.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що є сусідкою відповідача, проживає ІНФОРМАЦІЯ_5. Вона знає, що будинок відповідач придбала до шлюбу у 2004 році. Позивач прийшов жити за даною адресою у 2005 році. За час шлюбу сторони у будинку перекрили дах у будинку, замінили фундамент, провели до будинку природній газ та воду, зробили прибудову до будинку (веранду та ванну), а також побудували новий сарай. Вказала, що ці роботи робились за допомогою працівників, як зі сторони позивача так і зі сторони відповідача.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що вона є сусідкою відповідача та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6. Вона знає, що відповідач придбала будинок по вул. Українській, 62, до шлюбу з позивачем. Під час шлюбу сторони до будинку по вул. Українській, 62, зробили прибудову (веранду, ванну), підвели воду та природній газ, а також замінили дах та побудували сарай.

Судом встановлено, що позивач з відповідачем перебували у шлюбі, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області 01 квітня 2005 року. Від спільного подружнього життя з відповідачем у них є двоє неповнолітніх дітей, які проживають разом з відповідачем і знаходяться на її утриманні.

Сімейне життя між подружжям не склалось, рішенням суду їх шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія І-ЕЛ №039215 виданим 17 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області. На підставі судового рішення з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання двох дітей.

До шлюбу з позивачем відповідачка стала власником житлового будинку №62 по вул. Українська (раніше вул. Горького) у м. Корюківка Чернігівської області, який вона придбала, що підтверджується договором купівлі-продажу будинку посвідченого 27 січня 2004 року державним нотаріусом Корюківської державної нотаріальної контори, за реєстровим номером 175, на підставі якого 03 березня 2004 року в КРКП «Рампа» бюро технічної інвентаризації за нею було зареєстровано право власності на куплений жилий будинок, що підтверджується печаткою на договорі купівлі-продажу будинку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу.

Житловий будинок №62 по вулиці Українській у м. Корюківка Чернігівської області вона придбала до шлюбу з позивачем, тому він є її особистою власністю.

Відповідач не заперечує, що в період з позивачем шлюбу були проведені ремонтні роботи по покращенню домоволодіння, але виконані роботи не є істотними і не дають підстав позивачу претендувати на частину у житловому будинку та забирати частину будинку.

Відповідно до ч.1 ст.62 Сімейного кодексу України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Позивач не надав суду доказів того, що належний відповідачу житловий будинок за час їхнього шлюбу істотно збільшився у своїй вартості. Ремонтні роботи проводились за рахунок своєї праці сторін та праці знайомих, родичів. Позивач проживав у належному відповідачу будинку, використовував його для свого проживання, тому участь у ремонті будинку повинна була відповідати покладеного на нього обов?язку передбаченому ст. 156 ЖК України.

Позивач аргументує свої вимоги про набуття права власності на будинок, що було здійснено прибудову до житлового будинку, але дана прибудова самочинна та не зареєстрована у законному порядку, також не є підставою для набуття права власності на житловий будинок будівництво сараю та паркану.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» із змінами внесеними постановою Пленуму від 25 грудня 1992 року №13, особи, які брали участь у будівництві жилого будинку (його купівлі) не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво (купівлю будинку), якщо допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали не безоплатно. Таке ж право за цих умов належить членам сімї власника жилого будинку, якщо вони брали участь лише у будівництві підсобних будівель (літньої кухні, сараю) і підсобних приміщень або коли їх затрати на ремонт жилого будинку перевищували покладений на них ст. 156 ЖК України обовязок.

Відповідно до ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними... При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один з них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2,3 ст.70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного та духовного розвитку та лікування).

3а клопотання позивача судом було призначено судову будівельно-технічну експертизу виконання якої доручено ЕФ «Еталон», за висновком С-8105 судової будівельно-технічної експертизи ЕФ «Еталон» вартість виконаних будівельних робіт та використаних у садибі відповідача матеріалів становить 99184,00 грн., в т.ч. вартість матеріалів складає 68167,00 грн.

З висновком С-8105 судової будівельно-технічної експертизи наданим експертом ЕФ «Еталон» відповідач не погодилась, оскільки при оцінці вартості робіт, експертом не враховано, що будівельні роботи відповідач виконувала власними силами, за допомогою знайомих та родичів. Сама особисто штукатурила всі стіни в будинку, вирівнювала їх та клеїла шпалери, при будівництві використовувались б/у матеріали (цегла, пиломатеріали, хвилясті азбоцементні листи, тощо). Експерт оцінила матеріали як нові, а роботи оцінила так, як вони виконувались підрядними будівельними компаніями. Крім цього вказала, що ні експертна установа ні сама експерт не зареєстровані в реєстрі атестованих судових експертів Міністерства юстиції України, як судова державна експертиза, чи як судовий експерт.

Враховуючи вищевказане, у разі доведеності доказами, позивач має права на грошову компенсацію з урахуванням вищевказаних норм, але вимоги про грошову компенсацію позивачем не заявлялись, тому у заявленому позові позивачу слід відмовити.

З оглядом на вищевикладене та з урахуванням позовних вимог позивача, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги задоволенню не підлягають, а тому сплачений ним судовий збір при зверненні з позовом до суду слід залишити за ним.

Керуючись ст.ст. 57, 60-63, 65, 68-71 Сімейного Кодексу України,ст.ст. 364, 368-370, 372 ЦК України, ст. 156 ЖК України, ст.ст. 258-259, 264-265, 268, 293-294, 315, 319, 354-355 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на ? (одну другу) частину домоволодіння з надвірними будівлями відмовити.

Судовий збір сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду залишити за ним.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Корюківський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. І. Чурупченко