АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження № 22-ц/796/5846/2018 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року в справі за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

в с т а н о в и в:

В грудні 2016 року Київський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів. Зазначив, що 01 грудня 2014 року ОСОБА_2 подала до Деснянського районного центру зайнятості заяву про надання статусу безробітної, де вказала, що не має постійного заробітку або тимчасового заробітку, в т.ч. за договорами цивільно-правового характеру, не належить до громадян, які забезпечують себе роботою самостійно. Наказом Деснянського районного центру зайнятості від 03 грудня 2014 року №НТ141203 ОСОБА_2 був наданий статус безробітної з 01 грудня 2014 року, відповідно до п.п. 1, 3, 4 ст. 22 та п.1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» призначена допомога по безробіттю з 08 грудня 2014 року. В подальшому в ході звірки було встановлено, що ОСОБА_2 в період реєстрації та перебування на обліку як безробітної надавала послуги в ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн» з 04 березня 2013 року по 27 березня 2015 року і отримала дохід. За результатами перевірки складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №74 від 22 червня 2015 року. Згідно довідки-розрахунку від 13 липня 2015 року № 2843 ОСОБА_2 отримала допомогу по безробіттю за період з 01 грудня 2014 року по 12 червня 2015 року розмірі 9238,99 грн. 13 липня 2015 року відповідачці був направлений лист-повідомлення № 23-4161 про необхідність добровільного повернення незаконно отриманих коштів у зв'язку з порушенням законодавства щодо реєстрації та перебування на обліку в органах служби зайнятості як безробітної. Оскільки ОСОБА_2 кошти не повернула, Київський міський центр зайнятості просив стягнути з ОСОБА_2 незаконно отримані кошти в сумі 9238,99 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року позов Київського міського центру зайнятості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Київського міського центру зайнятості 9238,99 грн, а також 1378,00 грн. сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову Київського міського центру зайнятості. Посилається на порушенням норм матеріального та процесуального права. Ухвалюючи рішення, суд не врахував її заперечення та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. На підтвердження отримання нею доходу за період з 04 березня 2013 року по 27 березня 2015 року Київський міський центр зайнятості надав копію актів прийому-передачі послуг, складених нею з ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн». Дані акти містять посилання на рахунки-фактури за період з 07 вересня 2014 року по 29 листопада 2014 року, проте з заявою про надання статусу безробітної вона звернулася до позивача лише 01 грудня 2014 року. Доказів отримання нею прибутку за період з 01 грудня 2014 року по 12 червня 2015 року Київський міський центр зайнятості не надав. З наявної в матеріалах справи виписки з її рахунку убачається, що за вказаний період доходів вона не мала. Крім цього, договори із ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн» були розірвані нею до призначення допомоги по безробіттю. Суд залишив поза увагою покази свідка про розірвання нею договору з ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн».

Київський міський центр зайнятості подав відзив на апеляційну скаргу. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 01 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до Деснянського районного центру зайнятості Київського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітної та призначення виплати допомоги по безробіттю (а .с. 7).

Наказом Деснянського районного центру зайнятості від 03 грудня 2014 року №НТ141203 відповідно до положень Закону України «Про зайнятість населення» ОСОБА_2 був наданий статус безробітної з 01 грудня 2014 року. Відповідно до п.п. 1, 3, 4 ст. 22 та п.1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» ОСОБА_2 призначена допомога по безробіттю з 08 грудня 2014 року (а. с. 8).

В ході звірки Київським міським центром зайнятості встановлено, що відповідачка в період реєстрації та перебування на обліку як безробітної з 04 березня 2013 року по 27 березня 2015 року ОСОБА_2 надавала послуги в ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн».

За результатами перевірки складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №74 від 22 червня 2015 року, яким встановлено, що ОСОБА_2 в трудових відносинах з ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн» не перебувала, заробітну плату не отримувала, але з 04 березня 2013 року по 27 березня 2015 року надавала послуги за цивільно-правовим договором №22850961 від 04 березня 2013 року. З 28 березня 2015 року договір між ОСОБА_2 і ДП &q?зн;Ейвон КосметіксЮкрейн&q? 2; розірвано.

Згідно довідки-розрахунку від 13 липня 2015 року № 2843 за період з 01 грудня 2014 року по 12 червня 2015 року ОСОБА_2 отримала допомогу по безробіттю у розмірі 9238,99 грн.

13 липня 2015 року ОСОБА_2 направлено повідомлення про необхідність добровільно повернути незаконно отримані кошти. До цього часу грошові кошти ОСОБА_2 не повернуті.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог та стягнув з ОСОБА_2 на користь Київського міського центру зайнятості безпідставно виплачені кошти в сумі 9238,99 грн.

Колегія суддів не убачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Як встановлено судом, 04 березня 2013 року між ОСОБА_2 та ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн» було укладено договір про надання послуг №22850861 (а. с. 13).

За результатами перевірки позивачем страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення встановлено, що ОСОБА_2 з 04 березня 2013 року по 27 березня 2015 року надавала ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн» послуги за договором №22850961 від 04 березня 2013 року. Перевіркою було встановлено, що вказаний договір розірваний 28 березня 2015 року.

За таких обставин ОСОБА_2 не мала права на отримання допомоги по безробіттю, оскільки укладення оплатного цивільно-правового договору та знаходження в цивільно-правових відносинах є обставиною, яка впливає на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг, про яку вона не повідомила центр зайнятості, продовжувала перебувати на обліку як безробітна та отримувати матеріальне забезпечення на випадок безробіття. Наслідком умисного невиконання застрахованою особою своїх обов'язків та зловживання ними є стягнення сум наданих соціальних послуг.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що вона розірвала договори із ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн» до призначення їй допомоги по безробіттю.

Відповідачка ОСОБА_2 надала копії повідомлення про дострокове розірвання укладеного з ДП &q?. ;Ейвон Косметікс Юкрейн&quпр; договору про надання послуг від 27 листопада 2014 року, форми виведення координатора від 27 листопада 2014 року, повідомлення про дострокове розірвання договору про надання послуг від 28 листопада 2014 року, форми виведення координатора від 28 листопада 2014 року (а .с. 66-69).

Проте відповідно п. 10.6. договору про надання послуг №22850961 від 04 березня 2013 року передбачає можливість розірвання договору шляхом направлення іншій стороні відповідного повідомлення не пізніше ніж за 15 днів до дня розірвання договору (а .с. 15).

ОСОБА_2 надала роздруківку електронної пошти, з якої убачається про направлення електронного листа лише 12 грудня 2014 року, тобто, після 01 грудня 2014 року (а. с. 65). Крім цього, електронний лист не містить інформації його укладення.

Доводи апелянта про розірвання укладеного з ДП &qume;Ейвон Косметікс Юкрейн&q?ди; цивільно-правового договору до надання статусу безробітної спростовуються наявним в матеріалах справи повідомлення ОСОБА_2 про розірвання договору від 04 березня 2013 року, яке адресоване ДП &quВ.;Ейвон Косметікс Юкрейн&q?ід;. Таке повідомлення містить відмітку ДП &qut;;Ейвон Косметікс Юкрейн&qut;; про його отримання 15 липня 2015 року,вхідний № 1391 (а.с.68).

Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_2 на покази свідка ОСОБА_3, оскільки вони не є достатнім доказом розірвання договору ОСОБА_2 з ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн» до отримання статусу безробітної.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність передбачених ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» підстав для стягнення із ОСОБА_2 отриманої соціальної допомоги.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 30 серпня 2018 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Українець Л.Д.