Ухвала

20 липня 2018 року

м. Київ

справа № 266/1097/16-ц

провадження № 61-7400ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя від 29 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 19 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

До Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, яку подано 23 травня 2018 року, на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя від 29 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 19 вересня 2017 року.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження рішення Приморського районного суду міста Маріуполя від 29 червня 2017 року та ухвали Апеляційного суду Донецької області від 19 вересня 2017 року, посилаючись на те, що нею було направлено касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в терміни, визначені діючим законодавством.

Разом з касаційною скаргою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 було подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому вона просила звільнити її від сплати судового збору або відстрочити його сплату до ухвалення рішення у справі, посилаючись на скрутне матеріальне становище.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2017 року було відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та залишено без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 і надано час для сплати судового збору (до 20 листопада 2017 року).

ОСОБА_1 зазначає, що не отримувала ухвалу Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2017 року.

Крім того, їй не було вручено повідомлення про наявність у поштовому відділенні за місцем проживання рекомендованого листа від 25 жовтня 2017 року від Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Свого місцезнаходження вона не змінювала та фактично проживає весь час за адресою реєстрації.

Таким чином, ОСОБА_1 стверджує, що ухвалу Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2017 року не отримувала, що в свою чергу унеможливило усунення недоліків в частині сплати судового збору у встановлений судом строк.

Ухвалою Верховного Суду від 16 березня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 19 вересня 2017 року повернуто заявнику.

Наведені особою, яка подала касаційну скаргу, підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження того, що на протязі жовтня 2017 року - березня 2018 року вона не мала можливості ознайомитись зі змістом ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2017 року.

До того ж ухвала Верховного Суду про повернення касаційної скарги винесена 16 березня 2018 року, а касаційна скарга повторно подана заявником 23 травня 2018 року.

Таким чином, суд, надавши оцінку доводам клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, вважає, що наведені в ньому підстави є неповажними, а тому клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження задоволенню не підлягає, оскільки особою, яка подала касаційну скаргу, не обґрунтовано поважності причин пропуску зазначеного процесуального строку.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) вказав, що суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Пунктом 1 частини третьої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Оскільки підстави пропуску строку на касаційне оскарження визнані неповажними, а безпідставне поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, може бути визнано порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження, в якій навести інші підстави для поновлення строку та надати відповідні докази.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя від 29 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 19 вересня 2017 рокузалишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 30 серпня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та обґрунтування причини пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення з наданням належних доказів у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников