РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/1269/18

провадження у справі №2/0285/759/18

11 липня 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б. за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та зміну черговості одержання права на спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить: встановити факт її проживання разом зі ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7, однією сім'єю як чоловіка та дружина без реєстрації шлюбу не менше п'яти років до часу відкриття спадщини; змінити позивачу черговість одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_6 з четвертої черги спадкоємців на першу чергу спадкоємців.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що вона проживала разом зі ОСОБА_6, однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з вересня 2008 року до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_7 у квартирі АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_8 у позивача та ОСОБА_6 народилась спільна дитина ОСОБА_7. 26 листопада 2017 року позивач та ОСОБА_6 обвінчались у церкві. ОСОБА_6 з 2014 року брав участь в АТО на сході України. В період перебування на території АТО у ОСОБА_6 значно погіршився стан здоров'я, та перебуваючи у госпіталі йому поставили діагноз: вертеброгенна цервікалгія, люмбалгія. У вересні 2016 року ОСОБА_6 був змушений звернутися до лікарні у зв'язку з різкими болями в животі, лікарі встановили діагноз: хронічний панкреатит. При огляді у Житомирській обласній лікарні ОСОБА_6 було поставлено діагноз: рак 4 стадії з метастазами в печінці. У національному інституті раку у м. Києві позивач разом зі ОСОБА_6 пройшли 11 курсів хіміотерапії, йому було зроблено дві операції. Позивач постійно перебувала зі ОСОБА_6, оскільки він постійно потребував стороннього догляду та допомоги. 30 серпня 2017 року Департаментом праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради ОСОБА_1 була призначена компенсаційна виплата, як особі, що здійснює догляд за інвалідом І групи ОСОБА_6 Однак, лікування та операції не дали результату, що згодом призвело до смерті її чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_7. Поховання померлого здійснювалось позивачем та за її рахунок. Встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу позивачу необхідно для оформлення пенсії у зв'язку із втратою годувальника, оскільки після смерті ОСОБА_8 позивач залишилася проживати сама з двома дітьми, які знаходяться на її утриманні.

В судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях. Крім того, в судовому засіданні пояснила, що метою встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та отримання права на спадкування разом із спадкоємцями І черги, їй необхідно для оформлення пенсії у зв'язку із втратою годувальника, а також для набуття спадкових прав, оскільки після смерті ОСОБА_8 позивач залишилася проживати сама з двома дітьми, які знаходяться на її утриманні.

Відповідач ОСОБА_2, яка є матір'ю померлого, подала відзив на позов, у якому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач звернулась до суду із зазначеним позовом безпідставно, оскільки в позовній заяві відсутні докази про порушення її прав відповідачами. Метою встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу позивачем зазначена необхідність оформлення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, тому що вона залишилась з двома дітьми. Однак, позивач отримує аліменти на утримання свого сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, від першого шлюбу, а перешкод щодо отримання пенсії по втраті годувальника у позивача не має, оскільки у свідоцтві про народження дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком дитини зазначений померлий ОСОБА_6 Отже, підстави для встановлення юридичного факту в позивача відсутні. Застосування ч. 2 ст. 1259 ЦК України щодо одержання права на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування вимагає доведення позивачем факту надання допомоги, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу, а також перебування останнього в безпорадному стані, тобто стані, зумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Однак батьки померлого, його рідна сестра та дочка померлого від першого шлюбу ОСОБА_4 постійно опікувались хворим ОСОБА_6 до його смерті. Після того, як ОСОБА_6 був виписаний з лікарні в 2017 році, він півтора місяці знаходився в помешканні своїх батьків в с. Дідовичі, стан його здоров'я покращився і після цього він поїхав в м. Новоград-Волинський. В період перебування ОСОБА_6 у лікарні, біля нього весь час знаходились його батьки, рідна сестра та дочка від першого шлюбу ОСОБА_4. Перебуваючи у лікарні один місяць, ОСОБА_6 помер, відповідач ОСОБА_2 забрала тіло померлого сина в с. Дідовичі, похорон був організований сім'єю ОСОБА_2, тому твердження позивачки про те, що саме вона здійснила поховання є неправдою.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які є батьками померлого ОСОБА_6, а також дочка померлого від попереднього шлюбу - ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позову. Не заперечили факту, що ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_6 з 2008 року проживали однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу у квартирі АДРЕСА_2. Пояснили, що за півтора місяці до смерті ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_7), останній проживав разом з батьками у с. Дідовичі, Новоград-Волинського району, в цей період позивач не надавала допомогу ОСОБА_6, поховання останнього відбувалось у с. Дідовичі, де проходив поминальний обід, кошти на поховання позивач не надавала.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову, пояснивши, що позивачем не доведено мети встановлення факту проживання однією сім'єю як чоловік та дружини без реєстрації шлюбу. Крім того, позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що вона протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала спадкодавця, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані, а тому відсутні підстави для застосування положень статті 1259 ЦК України щодо зміни черговості одержання права на спадкування.

Свідок ОСОБА_10, яка є рідною сестрою померлого ОСОБА_6, пояснила, що її брат з 2010 року проживав разом із ОСОБА_1 однією сім'єю без реєстрації шлюбу АДРЕСА_3. Однак за півтора місяці до своєї смерті її брат проживав у будинку своїх батьків у с. Дідовичі, Новоград-Волинського району, в цей період позивач не надавала допомогу ОСОБА_6, його станом здоров'я, харчуванням, лікуванням опікувались батьки. Фельдшер накладала брату пов'язки, робила уколи обезболюючих препаратів. Поховання брата відбувалось у с. Дідовичі, де проходив поминальний обід, кошти на поховання позивач не надавала.

Свідок ОСОБА_11, підтвердила, що після операції ОСОБА_6 проживав у своїх батьків в с. Дідовичі. Свідок є фельдшером та проводила померлому перев'язки і здійснювала уколи обезболюючих препаратів.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення сторін та свідків, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 є інвалідом І групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

12 жовтня 2010 року зареєстровано розірвання шлюбу між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_12, що підтверджується копією паспорта позивача (а.с. 14 зворот).

ІНФОРМАЦІЯ_8 у позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_6 народилась дочка ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 13).

Відповідно до договору дарування від 24 грудня 2012 року ОСОБА_6 подарував своїй дочці ОСОБА_7 1/3 частину квартири АДРЕСА_4.

Згідно із виписним епікризом ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні в Військово-медичному клінічному центрі Центрального регіону у м. Вінниці з 11 серпня до 28 серпня 2014 року, діагноз: вертеброгенна цервікалгія, люмбалгія, стадія загострення (а.с. 32).

Відповідно до консультаційного висновку лікаря Житомирської обласної клінічної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського від 25 листопада 2014 року ОСОБА_6 встановлено діагноз: остеохондроз шийного відділу хребта та рекомендовано лікування у невролога (а.с. 23).

Згідно виписки із медичної картки амбулаторного хворого, складеної Національним інститутом раку у м. Києві від 14 лютого 2017 року, ОСОБА_6 встановлено діагноз: Са ректосигмоїдного відділу кишки, стан після одного курсу паліативної хіміотерапії раку (XELOX+Авастин), кл. гр.2, хронічний панкреатит, хронічний гастродуодентин. Пацієнту рекомендовано проведення курсів паліативної хіміотерапії раку, спостереження онколога-хірурга-проктолога, гастроентеролога (а.с. 24).

Згідно виписки із медичної картки амбулаторного хворого, складеної Національним інститутом раку у м. Києві від 7 липня 2017 року, хворому ОСОБА_6 проведено лікування: операція (19 червня 2017 року) трансверзостомія; операція (26 червня 2017 року) комбінована лівобічна геміколектомія, резекція тонкої кишки, бокової стінки живота. Рекомендації: обмеження фізичних навантажень (а.с. 31).

Згідно виписки із медичної картки амбулаторного хворого, складеної Національним інститутом раку у м. Києві від 18 серпня 2017 року, ОСОБА_6 встановлено діагноз: місцеворозпосвюджений Са нисхідної-ободової кишки, проведене лікування: 5 курсів неоад`ювантної паліативної хіміотерапії раку, рекомендації: нагляд онколога за місцем проживання, контрольний огляд через 3 тижні для продовження паліативної хіміотерапії раку (а.с. 30).

22 грудня 2017 року головним лікарем комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Новограда-Волинського» ОСОБА_13 дозволено ОСОБА_1 здійснювати догляд та отримувати наркотичні засоби, психотропні речовини для хворого ОСОБА_6 (а.с. 17 зворот).

З долучених до письмових пояснень позивача копій квитанцій та накладних вбачається, що ОСОБА_1 купувала для ОСОБА_6 медичні препарати та продукти харчування.

Як вбачається з наданих позивачем фотокопій, ОСОБА_1 перебувала разом із ОСОБА_6 у медичних закладах.

Відповідно до довідки ОСББ «Наш дім» ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_5, до складу її сім`ї входять: син ОСОБА_9 дочка ОСОБА_7 та ОСОБА_6, який проживав за вказаною адресою з жовтня 2008 року та до дня смерті (а.с. 15).

Згідно із довідкою Департаменту праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради від 29 січня 2018 року ОСОБА_1 з 30 серпня 2017 року призначено компенсаційну виплату особі, яка здійснює догляд за інвалідом І групи ОСОБА_6 (а.с. 9, 16).

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 помер (а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про поховання та довідки, виданих КП «Новоград-Волинськжитлосервіс», 25 січня 2018 року ОСОБА_1 здійснила поховання померлого ОСОБА_6 на кладовищі по вул. Чехова у м. Новограді-Волинському, сплативши ритуальні послуги (а.с. 12).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (частини друга та четверта статті 3 Сімейного кодексу України).

Згідно зі ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Відповідно до статті 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу за таких умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім'єю, термін спільного проживання (не менше п'яти років); мета встановлення факту (розподіл спільно набутого майна, спадкування за законом).

Відповідно до змісту ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено мету встановлення такого юридичного факту.

Звернення до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу може бути обумовлене необхідністю оформлення та отримання соціальної допомоги, пенсії, об'єднання особових рахунків по комунальним послугам, можливості отримання спадщини.

Отже, встановлення факту проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу може мати значення для захисту матеріальних інтересів осіб, у тому числі права на спадкування.

У позовній заяві та в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що необхідність встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу їй необхідно для оформлення пенсії у зв'язку із втратою годувальника, а також для набуття права на спадкування, оскільки після смерті ОСОБА_8 позивач залишилася проживати сама з двома дітьми, які знаходяться на її утриманні.

Посилання представника відповідача на те, що позивачем не доведено мети встановлення юридичного факту не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 зазначено необхідність встановлення такого факту, зокрема з метою набуття права на спадкування.

Відповідачі у справі не заперечили того факту, що ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_6 з 2008 року проживали однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу у квартирі АДРЕСА_3, у період їх спільного проживання у них народилась дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

За таких обставин та враховуючи, що попередній шлюб ОСОБА_1 зі ОСОБА_12 розірвано 12 лютого 2010 року, дослідивши всі докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт того, що вона разом зі ОСОБА_6 з 13 лютого 2010 року проживали однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу до дня смерті ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_7, тобто не менше п'яти років до часу відкриття спадщини, а тому позовні вимоги про встановлення юридичного факту підлягають задоволенню, відтак позивач набула право на спадкування за законом четвертої черги.

Щодо позовних вимог про зміну черговості одержання права на спадкування, суд виходить з наступного.

Статтею 1259 ЦК України врегульовано питання зміни черговості права на спадкування.

Згідно із ч. 2 зазначеної статті фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16 травня 2013 року про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування підставами для задоволення позову про зміну черговості права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення опіки, матеріального забезпечення та допомоги спадкодавцю; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Відповідно до абз. 3 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Як встановлено в судовому засіданні позивач проживала разом зі ОСОБА_6 однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу тривалий час (з 13 лютого 2010 року до ІНФОРМАЦІЯ_7); ОСОБА_6 мав тяжку хворобу - рак 4 стадії з метастазами в печінці, тобто був у безпорадному стані й потребував сторонньої допомоги; позивач тривалий час опікувалась за ОСОБА_6, надавала йому допомогу та матеріально забезпечувала останнього, доглядала за ним, отримувала від Департаменту праці та соціального захисту населення компенсаційну виплату по догляду за інвалідом І групи ОСОБА_6, проходила разом зі ОСОБА_6 консультації у лікарів, перебувала разом зі ОСОБА_6 у медичних установах під час проведення хіміотерапій та операцій, купувала для ОСОБА_6 медичні препарати та продукти харчування, здійснила поховання ОСОБА_6 у м. Новограді-Волинському.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем доведено обставини, передбачені ч. 2 ст. 1259 ЦК України, а тому наявні правові підстави для зміни позивачу черговості одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_6 з четвертої черги спадкоємців на першу чергу спадкоємців.

Посилання представника відповідача на те, що ОСОБА_1 незаконно отримувала у Департаменті праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради компенсаційну виплату по догляду за інвалідом І групи ОСОБА_6, оскільки позивач не була безробітною та працювала у художній студії нігтів «Diva», не заслуговують на увагу, так як зазначене рішення Департаменту праці про призначення компенсаційної виплати є чинним й матеріали справи не містять доказів про те, що вказане рішення Департаменту праці визнано незаконним та скасовано.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підтверджується належними доказами, є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (проживаюча АДРЕСА_6) з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, померлим ІНФОРМАЦІЯ_7, однією сім'єю чоловіка та дружини, без реєстрації шлюбу не менше п'яти років до часу відкриття спадщини.

Змінити ОСОБА_1 черговість одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_6 з четвертої черги спадкоємців на першу чергу спадкоємців.

Стягнути солідарно зі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1409 гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а саме Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

Рішення складено в повному обсязі та підписано 20 липня 2018 року.

Суддя Т.Б. Сташків