Справа № 182/7531/18
Провадження № 2-о/0182/219/2018
У Х В А Л А

Іменем України

10.10.2018 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька - Шаховал І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту роботи в колгоспі, -

ВСТАНОВИВ:

05 жовтня 2018 року ОСОБА_1, в порядку ЦПК України, звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт його роботи в колгоспі імені Горького чотири місяці та три дні за період з 24 серпня 1984 року по 25 грудня 1984 року.

Суддя, розглянувши дану заяву, приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, встановлення даного факту заявнику необхідно для призначення пенсії. При цьому, в червні 2018 року ОСОБА_1 вже звертався до Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області. Однак, йому було відмовлено, у зв"язку з неможливістю встановлення факту перебування заявника в трудових відносинах з колгоспом імені Горького та перевірити факт утримування страхових внесків із заробітної плати заявника за вищезазначений період.

Отже, органи Пенсійного фонду України фактично не визнали право заявника на отримання пенсії за віком та відмовилися зарахувати відповідний стаж роботи безпосередньо у колгоспі імені Горького.

Частиною першою ст.48 КЗпП України, ст.62 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII«Про пенсійне забезпечення» визначено, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Пунктом 3 вказаної постанови визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідні роз'яснення викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Тобто, законодавчо визначено, що саме органами Пенсійного фонду здійснюється підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями.

Окрім цього, згідно до Постанови Кабінету Міністрів від 12 серпня 1993 року №637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», в судовому порядку встановлюється лише факт належності особі документа про трудовий стаж, якщо ім"я, по батькові та прізвище в ньому не збігаються з тими, що зазначені в її паспорті або в свідоцтві про народження. Однак, з такою вимогою заявник до суду не звертався.

Частиною 2 ст.315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, оскільки законом визначений спеціальний порядок підтвердження трудового стажу для призначення пенсії, відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України, суд не наділений повноваженнями ухвалювати рішення про встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії.

Суддя зазначає, що юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто, відповідно до закону, викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Таким чином, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов'язане з наступним вирішенням спору про право.

Пленумом Верховного Суду України у пункті 1 Постанови від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз'яснено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Відтак, встановлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Враховуючи, що заявник просить фактично підтвердити його наявний трудовий стаж, у зв"язку з відмовою посадових осіб органу Пенсійного фонду України зарахувати період його роботи для призначення пенсії, то, з огляду на вищевикладене, вказана заява не може бути розглянута судом у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи діючий порядок та отримавши відмову органу, який призначає пенсії, в разі незгоди з його рішенням, на підставі ст.105 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ч.2 ст.124 Конституції України, заявник має право звернутися за захистом свого права в суд, але не з заявою про встановлення факту роботи в колгоспі, що має юридичне значення в порядку цивільного судочинства, а з позовною заявою (скаргою) до УПФУ про визнання неправомірними дій органу ПФУ щодо відмови у зарахуванні періоду його роботи до стажу для обчислення пенсії за правилами адміністративного судочинства.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 січня 2018 року у справі № 61-751св17.

Відповідно до ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства. Про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п"яти днів з дня надходження заяви, яка надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення, в порядку, встановленому ст.272 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 186, 260, 261, 353, 354, 355 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявоюОСОБА_1, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту роботи в колгоспі.

Роз"яснити заявнику ОСОБА_1, що він має право подати позов на загальних підставах в порядку адміністративного судочинства до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_2