Номер провадження: 22-ц/785/5715/18
Номер справи місцевого суду: 496/1404/17
Головуючий у першій інстанції Пендюра Л. О.
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Драгомерецького М.М., А.І. Дрішлюка,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, -

встановив:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить поділити спільне майно подружжя з ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на 1/2 частку садового будинку, площею 213,8 кв.м, та надвірних споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_7.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 19.11.1994 року по 05.05.2014 року. За період шлюбу вони придбали, зокрема, садовий будинок з надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_7, право власності на який було зареєстровано на ім'я відповідача. Вказує, що вказане нерухоме майно є їхньою з відповідачем спільною сумісною власністю подружжя та підлягає розподілу, у зв'язку з чим вона звернулась з даним позовом до суду.

ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просив: 1) припинити право спільної сумісної власності його та ОСОБА_2 на наступне майно: нежилі приміщення загальною площею 17,8 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_8, які належать ОСОБА_6 на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 03.12.2014 року по справі № 522/9482/13-ц (22-ц/785/9675/14); квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 43,9 кв.м, яка належить ОСОБА_6 на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 03.12.2014 року по справі № 522/9482/13-ц (22-ц/785/9675/14); 140/1000 частин квартири АДРЕСА_2 загальною площею 232,6 кв.м, яка належить ОСОБА_6 на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 03.12.2014 року по справі № 522/9482/13-ц (22-ц/785/9675/14); 167/1000 частин квартири АДРЕСА_9 яка належить ОСОБА_6 на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 03.12.2014 року по справі № 522/9482/13-ц (22-ц/785/9675/14); 44/1000 частин квартири АДРЕСА_10 яка належить на праві власності ОСОБА_6 з 29.04.2008 року; квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 25,7 кв.м, яка належить ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 16.12.2005 року, Р№ 3352; транспортний засіб Nissan Qashqai, 2008 р.в., державний номер НОМЕР_1, право власності зареєстровано за ОСОБА_7 30.10.2009 року; транспортний засіб Lexus ES 350, 2006 р.в., державний номер НОМЕР_2, право власності зареєстровано за ОСОБА_7 31.07.2006 року; 2) визнати за ним право власності на наступне майно: 1/2 частину нежилих приміщень загальною площею 17,8 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_8, які належать ОСОБА_6 на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 03.12.2014 року по справі № 522/9482/13-ц (22-ц/785/9675/14); 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 43,9 кв.м, яка належить ОСОБА_6 на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 03.12.2014 року по справі № 522/9482/13-ц (22-ц/785/9675/14); 70/1000 частин квартири АДРЕСА_2 загальною площею 232,6 кв.м, яка належить ОСОБА_6 на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 03.12.2014 року по справі № 522/9482/13-ц (22-ц/785/9675/14); 83/1000 частин квартири АДРЕСА_9 яка належить ОСОБА_6 на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 03.12.2014 року по справі № 522/9482/13-ц (22-ц/785/9675/14); 22/1000 частин квартири АДРЕСА_10 яка належить на праві власності ОСОБА_6 з 29.04.2008 року; 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 загальною площею 25,7 кв.м, яка належить ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 16.12.2005 року, Р№3352; транспортний засіб Lexus ES 350, 2006 р.в., державний номер НОМЕР_2, право власності зареєстровано за ОСОБА_7 31.07.2006 року; 3) виділити в натурі та визнати за ОСОБА_7 право власності на наступне майно: 1/2 частину нежилих приміщень загальною площею 17,8 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_8, які належать ОСОБА_6 на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 03.12.2014 року по справі № 522/9482/13-ц (22-ц/785/9675/14); 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 43,9 кв.м, яка належить ОСОБА_6 на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 03.12.2014 року по справі № 522/9482/13-ц (22-ц/785/9675/14); 70/1000 частин квартири АДРЕСА_2 загальною площею 232,6 кв.м, яка належить ОСОБА_6 на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 03.12.2014 року по справі № 522/9482/13-ц (22-ц/785/9675/14); 83/1000 частин квартири АДРЕСА_9 яка належить ОСОБА_6 на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 03.12.2014 року по справі № 522/9482/13-ц (22-ц/785/9675/14); 22/1000 частин квартири АДРЕСА_10 яка належить на праві власності ОСОБА_6 з 29.04.2008 року; 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 загальною площею 25,7 кв.м, яка належить ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 16.12.2005 року, Р№3352; транспортний засіб Nissan Qashqai, 2008 р.в., державний номер НОМЕР_1, право власності зареєстровано за ОСОБА_7 30.10.2009 року.

Свої вимоги мотивував тим, що він знаходився у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою за зустрічним позовом з 19.11.1994 року по 05.05.2014 року, від якого у них народилось двоє дітей: донька ОСОБА_8 та син ОСОБА_9, які проживають разом з ним. За період шлюбу вони придбали, вищевказане нерухоме та рухоме майно, яке є їхньою з відповідачем спільною сумісною власністю подружжя та підлягає розподілу, у зв'язку з чим він звернувся з зустрічним позовом до суду.

Сторони до судового засідання не з'явились, але від них до суду надійшла заява про припинення провадження у справі у зв'язку з тим, що вони уклали мирову угоду. Відповідно до вказаної заяви наслідки припинення провадження у справі у зв'язку з укладенням мирової угоди, передбачені ст. 206 ЦПК України, їм роз'яснені і зрозумілі.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2017 року визнано мирову угоду та закрито провадження у справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, 01.06.2018 року через поштове відділення ОСОБА_4 звернулась до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначено, що мировою угодою порушено права ОСОБА_10, яка до участі у справі залучена не була.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно були встановлені наступні обставини.

Сторонами укладена мирова угода, відповідно до якої сторони визначили:

1.Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на наступне майно:

-167/1000 частин квартири АДРЕСА_4, що в цілому складається з восьми кімнат, загальною площею 289,7 кв.м., в т.ч. житловою - 189,0 кв.м., яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_7;

-147/1000 частин квартири АДРЕСА_4, що в цілому складається з восьми кімнат, загальною площею 289,7 кв.м., в т.ч. житловою - 189,0 кв.м., яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського округу ОСОБА_11 15.10.2007р., р№ 5159, право власності зареєстровано КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та РОН» 26.10.2007р.за реєстрац. № 10696484, номер запису: 507, в книзі: 652пр-31;

-44/1000 частин квартири АДРЕСА_5, що належить на праві власності ОСОБА_10 - ОСОБА_12;

-140/1000 частин квартири АДРЕСА_5, загальною площею 233,2 кв.м., яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_10 - ОСОБА_12;

- квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 25,7 кв.м, яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 16.12.2005 року, р№ 3352;

- 157/2000 частин квартири АДРЕСА_4, що в цілому складається з восьми кімнат, загальною площею 289,7 кв.м., в т.ч. житловою - 189,0 кв.м., яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право власності, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської ради, № 7-8278 25.12.1995р.;

- садовий будинок, що знаходиться за адресою: 67661, АДРЕСА_7, що належить на праві власності ОСОБА_3;

- транспортний засіб Nissan Qashqai, 2008 р.в., державний номер НОМЕР_1, право власності зареєстровано за ОСОБА_7 30.10.2009 року;

- транспортний засіб Lexus ES 350, 2006 р.в., державний номер НОМЕР_2, право власності зареєстровано за ОСОБА_7 31.07.2006 року.

2. За цією мировою угодою в особисту приватну власність ОСОБА_2 переходить:

- 167/1000 частин квартири АДРЕСА_4, що в цілому складається з восьми кімнат, загальною площею 289,7 кв.м., в т.ч. житловою - 189,0 кв.м., яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_10 - ОСОБА_12;

- 147/1000 частин квартири АДРЕСА_4, що в цілому складається з восьми кімнат, загальною площею 289,7 кв.м., в т.ч. житловою - 189,0 кв.м., яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_10 - ОСОБА_12, на підставі договору купівлі - продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського округу ОСОБА_11 15.10.2007р., р№ 5159, право власності зареєстровано КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та РОН» 26.10.2007р. за реєстраційним № 10696484, номер запису: 507, в книзі: 652пр-31;

- 44/1000 частин квартири АДРЕСА_2, загальною площею 233,2 кв.м., яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_10 - ОСОБА_12;

- 140/1000 частин квартири АДРЕСА_5, що належить на праві власності ОСОБА_10 - ОСОБА_12;

- квартира АДРЕСА_3 загальною площею 25,7 кв.м, яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 16.12.2005 року, р№ 3352;

- 157/2000 частин квартири АДРЕСА_4, що в цілому складається з восьми кімнат, загальною площею 289,7 кв.м., в т.ч. житловою - 189,0 кв.м., яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право власності, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської ради, № 7-8278 25.12.1995 р.;

- транспортний засіб Nissan Qashqai, 2008 р.в., державний номер НОМЕР_1, право власності зареєстровано за ОСОБА_7 30.10.2009 року.

3.За цією мировою угодою в особисту приватну власність ОСОБА_3 переходить:

- садовий будинок, що знаходиться за адресою: 67661, АДРЕСА_7, що належить на праві власності ОСОБА_3;

- транспортний засіб Lexus ES 350, 2006 р.в., державний номер НОМЕР_2, право власності зареєстровано за ОСОБА_7 31.07.2006 року.

4. ОСОБА_3 зобов'язується не пізніше 01.03.2018 року укласти договори дарування 1/2 частини садового будинку, що розташований за адресою: 67661, АДРЕСА_7 - своїм дітям в рівних частках, а саме:

- 1/4 частину садового будинку, що розташований за адресою: 67661, АДРЕСА_7 - малолітньому сину ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, при умові погодження від органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради;

- 1/4 частину садового будинку, що розташований за адресою: 67661, АДРЕСА_7 - доньці ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

5. Всі витрати, пов'язані з укладенням договорів дарування, передбачених у п. 4 Мирової угоди, несе ОСОБА_3

6. Сторони домовились, що ОСОБА_3 здійснює сплату компенсації ОСОБА_6 у розмірі 140000 грн. двома частками: перша - 70000 грн. в день набрання чинності Мирової угоди, друга - 70000 грн. на протязі п'яти днів з дати набрання чинності Мирової угоди.

7. Сторони підтверджують відсутність будь-яких претензій відносно наступного майна:

-квартири АДРЕСА_6;

-нежилі приміщення, загальною площею 17,8 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_8, - як у теперішній час, так і в майбутньому.

8. ОСОБА_10 - ОСОБА_12 відмовляється від подання апеляційної скарги в межах розгляду справи № 522/643/17 про визнання договорів дарування недійсними, або подає відповідну заяву про відкликання апеляційної скарги, у випадку, якщо апеляційна скарга була подана.

9. ОСОБА_3 відмовляється від вимог до ОСОБА_2 щодо компенсації з її боку аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_13 та аліментів на навчання доньки ОСОБА_8, у зв'язку з чим зобов'язується протягом п'яти робочих днів з дати набрання чинності цієї Мирової угоди подати заяву про відмову від позову в рамках справи № 522/13162/17, що перебуває в провадженні Приморського районного суду м. Одеси за позовом ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей.

10. ОСОБА_3 відмовляється від позовних вимог, що є предметом розгляду справи № 522/1848/16-ц, та гарантує подання відповідної заяви про відмову від позову до Апеляційного суду Одеської області протягом 5 (п'яти) робочих днів з дати набрання чинності цієї Мирової угоди.

ОСОБА_14 гарантує відсутність будь-яких претензій з приводу розподілу прибутку, отриманого ОСОБА_7 від надання в оренду майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Умови мирової угоди викладені в письмовій заяві, підписаній сторонами, що адресована суду і приєднана до матеріалів справи.

Згідно ч. 4 ст. 175 та п. 4 ч. 1 ст. 205 ЦПК України (у редакції, яка діяла на момент розгляду справи у суді першої інстанції) у разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Крім цього, ч. 5 ст. 175 вказаного Кодексу передбачено, що закриваючи провадження у справі суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

Враховуючи те, що мирова угода, укладена сторонами, не суперечить закону, відповідає інтересам обох сторін, не порушує права та інтереси інших осіб, суд першої інстанції вірно вважав можливим визнати мирову угоду та закрити провадження по справі.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Скаржник не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги.

Щодо доводів апеляційної скарги судова колегія зазначає, що належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_15 була власником спірних об'єктів нерухомості до апеляційної скарги не надано, судові рішення, які набрали чинність на час затвердження мирової угоди, спростовують ці доводи скаржника та, навпаки, свідчать про те, що саме скаржник фактично була власником спірного майна.

Таким чином, твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, є неспроможними.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Тому, на думку колегії суддів, скарга розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують зазначені вище висновки суду першої інстанції і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели б до неправильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з додержанням норм процесуального права, а вимоги скаржника про скасування вказаної ухвали районного суду не основані на законі і задоволенню не підлягають.

Відповідно до наказу №96-к від 27.12.2018 року головуючий суддя Громік Р.Д. перебував у відрядженні з 27 по 29 грудня 2018 року включно, а тому повне судове рішення складено 02.01.2019 року.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02.01.2019 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дрішлюк