Провадження № 2/742/1006/18
Єдиний унікальний № 742/2338/18
РІШЕННЯ
17 вересня 2018 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого-судді Циганка М.О., за участю секретаря судового засідання Чміль С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_1 в інтересах держави в особі Комунального лікувально-профілактичного закладу «Прилуцька центральна міська лікарня» до ОСОБА_2 про відшкодування витрат закладу охорони здоров»я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, -
встановив:
Заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» до ОСОБА_2 про відшкодування витрат закладу охорони здоров»я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно вироку Прилуцького міськрайонного суду від 12 квітня 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік шість місяців та на підставі п.ґ) ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено від відбування призначеного покарання. Вирок набрав законної сили. У зв»язку з отриманням потерпілою ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, остання перебувала на стаціонарному лікуванні у КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» з 17 червня 2017 року по 26 липня 2017 року. Згідно довідки КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» витрати закладу охорони здоров»я на лікування потерпілої від кримінального правопорушення становлять 8 418 грн. 98 коп. Оскільки, на даний час ОСОБА_2 в добровільному порядку витрати медичного закладу на лікування потерпілої не відшкодовані, при ухвалені судом вироку, питання щодо відшкодування витрат не вирішувалося, заступником керівника Прилуцької місцевої прокуратури і подано позов в інтересах держави про стягнення з ОСОБА_2 витрат закладу охорони здоров»я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення.
В судове засідання прокурор не з»явився, проте згідно заяви просив справу розглядати без його участі. Заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання також не з»явився, згідно заяви просив розгляд справи проводити без його участі. Заявлені вимоги визнав в повному обсязі.
Представник КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» в судове засідання не з»явився, згідно письмової заяви просив розгляд справи проводити без його участі. Заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд,дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Згідно копії довідки КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» від 31 січня 2018 року за №01-15/79 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала в хірургічному відділенні лікарні з 17 червня 2017 року по 26 липня 2017 року. Витрати закладу охорони здоров»я на лікування потерпілої ОСОБА_3 від кримінального правопорушення становлять 8 418 грн. 98 коп. (а.с.6-8,12).
Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч.2 ст.1191 ЦК України, держава, ОСОБА_4 Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину.
У відповідності до норм ч.ч.1,3 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов»язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров»я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров»я, що є у державній власності, у власності Автономної ОСОБА_4 Крим, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Зокрема, згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» роз»яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров»я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.
Пунктом 6 даної постанови також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв»язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.
Пунктом 2 указаного Порядку передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров»я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день.
Відповідно до п.4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоровя, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров»я.
У зв»язку з отриманням потерпілою ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, остання перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» з 19 червня 2017 року по 26 липня 2017 року і сума лікування за вказаний період перебування складає 8 418 грн. 98 коп.
Оскільки, на даний час ОСОБА_2 в добровільному порядку витрати медичного закладу на лікування потерпілої не відшкодовані, при ухвалені судом вироку, питання щодо відшкодування витрат не вирішувалося, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь Прокуратури Чернігівської області судовий збір в розмірі 1762 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючого ст.ст.2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -
Позов заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_1 в інтересах держави в особі Комунального лікувально-профілактичного закладу «Прилуцька центральна міська лікарня» до ОСОБА_2 про відшкодування витрат закладу охорони здоров»я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, в/м 12АДРЕСА_1 на користь Комунального лікувально-профілактичного закладу «Прилуцька центральна міська лікарня» витрати, понесені на лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_3 в розмірі 8 418 грн. 98 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Прокуратури Чернігівської області 1762 грн. судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О. Циганко