Справа № 752/2203/18
Провадження № 2/752/3362/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17.09.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
з участю секретаря - Якушко Т.А,,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщення за адресою: АДРЕСА_1.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі рішення виконавчого комітету Московської районної Ради від 12.02.1962 р. квартира АДРЕСА_1 була надана у користування батькові позивача - ОСОБА_4
В квартирі проживає позивач та її донька - ОСОБА_5.
Відповідач, яка є сестрою позивача, та її донька з січня 2016 р. в зазначеній квартирі не проживають, не несуть витрат на її утримання, не сплачують за комунальні послуги, хоча залишаються зареєстрованими в ній і на них нараховуються оплата за комунальні послуги, що порушує права позивача.
На підставі положень ст.ст. 71, 72, 107 ЖК України позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням.
Представник позивача в ході судового розгляду підтримали позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просили суд позов задовольнити, посилаючись на те, що відповідачі добровільно залишив квартиру, не мешкають в даному приміщенні, не несуть витрат на його утримання, житлом не цікавляться.
Відповідачі в судове засідання не з»явились, про місце і час судового розгляду повідомлялись за місцем реєстрації, судові повістки повернулись до суду за закінченням терміну їх зберігання.
В силу положень ст. 130 ЦПК України відповідачі вважаються такими, що належним чином повідомлені про місце і час судового розгляду.
За згодою представника позивача, на підставі положень ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.
Вислухавши представника позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Московської районної Ради від 12.02.1962 р. квартира АДРЕСА_1 була надана у користування батькові позивача - ОСОБА_4 та членам його сім»ї - дружині, ОСОБА_6, та дочці, ОСОБА_7.
Судом встановлено, що на момент розгляду справи, в АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5.
ОСОБА_2, ОСОБА_3 з січня 2016 р. в зазначеній квартирі не проживають.
Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п'яти років перебування на військовій службі; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.
Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім'ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях; 4) виїзду у зв'язку з виконанням обов'язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов'язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом всього часу перебування в ньому; 7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї.
Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім'ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину до звільнення таких осіб з-під варти або до відбуття ними покарання.
У випадках, передбачених пунктами 1 - 7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті.
Відповідно до роз»ясень, викладених в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" Верховний Суд України зазначив, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Згідно з ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Судом встановлено, що відповідачі не мешкають в спірній квартирі з січня 2016 р.
Зазначені обставини підтверджуються актом, складеним мешканцями будинку АДРЕСА_1 та затвердженому нажальником ЖЕД-106 Голосіївського району.
Крім того, зазначені обставини підтверджує свідок ОСОБА_8
Будь-яких доказів про те, що у відповідачів існують перешкоди у користуванні спірною квартирою суду не надано.
Отже, на підставі зазначених судом норм чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин, беручи до уваги всі зібрані і досліджені судом докази у справі в їх сукупності, з огляду на їх належність, допустимість і достатність, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим, обставини, зазначені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню.
Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.
Керуючись положеннями ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок в рівних частинах.
Заява про перегляд заочногорішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя