Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа №572/2100/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді Рижого О.А.

при секретарі Мороз Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки спадкодавця у спільній сумісній власності на земельні ділянки та визнання права власності на цю частку в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сарненського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про визначення частки спадкодавця у спільній сумісній власності на земельні ділянки та визнання права власності на цю частку в порядку спадкування за заповітом.

В обгрунтування позову позивач пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його дід ОСОБА_3, який склав на випадок своєї смерті заповіт, відповідно до якого розпорядився на користь позивача усім належним йому майном. ОСОБА_1 вказує, що спадщину після смерті свого діда ОСОБА_3 прийняв, так к подав 21.03.2018 р. до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Проте 29.06.2018 р. нотаріусом на його ім"я було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом згідно якого до нього як до спадкоємця за заповітом перешло перейшло право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1, що складає квартиру АДРЕСА_1. Іншою постановою від 29.06.2018 р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на дві земельні ділянки, які знаходяться у спільній сумісній власності. 28.11.2013 р. на ім"я відповідача ОСОБА_2 та померлого ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право власності на земельну ділянку 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель. Дана земельна ділянка, згідно витягу з державного реєстру має кадастровий номер НОМЕР_1. Крім того на ім"я відповідача та померлого ОСОБА_3 28.11.2013 р. було видано свідоцтво про право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 0,1578 га. Кадастровий номер даної земельної ділянки НОМЕР_2. Мотивом відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на дані земельні ділянки є та обставина, що частки співвласників даних земельних ділянок визначені 1/1. Тобто, не визначена частка заповідача в спільній сумісній власності на землю, яка має перейти до позивача в прядку спадкування за заповітом. В зв'язку з тим, позивач вказує, що змушений звернутися до суду з даним позовом для реалізації своїх прав на спадщину.

Позивач просить шлюб розірвати на тій підставі, що стосунки між ним і дружиною не склалися. Відсутня повага один до одного та взаєморозуміння, довіра. Примирення є недоцільним, оскільки не матиме наслідком збереження сім'ї.

Позивач в судове засідання не з'явився, проте через канцелярію суду від його представника адвоката ОСОБА_4 надійшла заява в якій він позовні вимоги позивача підтримує, просить їх задоволити та розглядати справу у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, проте від неї до суду надійшла заява в якій вона позовні вимоги визнає в повному обсязі, та просить справу розглядати у її відсутність.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає до повного задоволення, при цьому суд, встановив.

Згідно свідоцтва про смерть від 26.12.2017 р. серія НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 (а.с.11). Відповідно до заповіту від 07.08.2012 р. ОСОБА_3 розпорядився на випадок своєї смерті всім своїм майном з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось ОСОБА_1 В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 про те, що він 21.03.2018 р. звернувся до нотаріальної контори з даною заявою про прийняття спадщини. В матеріалах справи наявна також заява ОСОБА_1 про те, що він 29.06.2018 р. він звернувся до нотаріальної контори з даною заявою про видачу йому свідоцтва на право на спадщину за заповітом на вищевказане майно. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.11.2013 року земельна ділянка, розташована за адресою в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1 га знаходиться в спільній сумісній приватній власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розмір частки 1/1. Дана інформація підтверджується також Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.08.2015 р. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.11.2013 р. земельна ділянка розташована по АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства площею 0,1578 га знаходиться у спільній сумісній власності ОСОБА_2 та померлого ОСОБА_3, що також підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.08.2015 р.

Відповідно до постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 29.06.2018 р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі Відповідно до постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 29.06.2018 р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтв на право на спадщину на частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та частку земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 з тих підстав, що нотаріус не може видати вказане свідоцтво так як не виділено частки померлого у спільному майні. на право на спадщину на частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та частку земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 з тих підстав, що нотаріус не може видати вказане свідоцтво так як не виділено частки померлого у спільному майні.

Згідно ст. 25 ч. 4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пунктом 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у спільній сумісній власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до ст.. 82 ч.1 ЦПК України, обставини, визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Таким чином, позивач у справі змушений звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства України.

З огляду на встановлене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки спадкодавця у спільній сумісній власності на земельні ділянки та визнання права власності на цю частку в порядку спадкування за заповітом обґрунтований та підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись статтями 25, 328, 1216-1226, 1268, 1270 ЦК України, статтями 4, 200, 265 ЦПК України, Суд

ВИРІШИВ:

Визначити частку спадкодавця ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в праві сумісної власності на земельну ділянку розміром 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, на земельну ділянку розміром 0,1578 га для ведення особистого селянського господарства згідно свідоцтва про право власності від 28.11.2013 р. рівною з іншим співвласником, відповідачем в даній справі, як ? частині.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на ? частину земельної ділянки розміром 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_2 в порядку спадкування за заповітом, належні ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Сарненський районний суд Рівненської області в Апеляційний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рижий О.А.