Справа № 489/4023/18
Номер провадження 2/489/2028/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11 Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання Супрун Т.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1.,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про вселення,

ВСТАНОВИВ:

20 червня 2018 року позивач звернулась із позовом до відповідачів, яким просила усунути перешкоди у користуванні майном, шляхом вселення до квартири АДРЕСА_1.

Вказувала на те, що їй належить 2/3 частки та відповідачу - 1/3 частка квартири АДРЕСА_1. Відповідачем ОСОБА_3 , без згоди позивача, було вселено до квартири ОСОБА_5 разом з її родиною, які фактично позбавили позивача права проживання, вигнавши її з квартири та позбавивши усіх її речей.

В подальшому позивач намагалася, але не змогла потрапити до квартири.

Вказані обставини чинять перешкоди позивачу у користуванні та розпорядженні належним її майном.

25.06.2018 року Ухвалою суду прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позову заперечував, зазначав, що визнає право позивача на проживання, проте не згоден із тим, що існують перешкоди у користуванні квартирою.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась. Про розгляд справи повідомлена судом належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Своїм правом на подання відзиву проти позову не скористалась.

Представник третьої особи Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Світанок-87» вважала, що позов підлягає задоволенню через порушення прав позивача відповідачем.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не зявився. Про розгляд справи повідомлений судом належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Судом, на підставі наданих доказів, встановлені такі фактичні обставини.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 22.01.1999 року , виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду, квартира АДРЕСА_2 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6.

Вказана квартира є однокімнатною, загальною площею 30,7 кв.м., житловою площею 17,2 кв.м.

Відповідно до Договору про визначення розміру часток від 04.11.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_9, сторони між собою домовилися щодо розміру ідеальних часток в квартирі АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності, виділено ідеальні частки кожному по 1/3.

Відповідно до Договору Дарування частки квартири, від 12.11.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_9, ОСОБА_8 подарував ОСОБА_7 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, що належала йому на праві Свідоцтва про право власності на житло від 22.01.1999 року.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна від 04.05.2018 року, ОСОБА_3 належить 1/3 частка в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_10 23.03.2018 року.

Таким чином, позивачу належить 2/3 частки квартири, а відповідачу ОСОБА_3 1/3 частка квартири АДРЕСА_1.

30.03.2018 року ОСОБА_3 вселив у спірну квартиру ОСОБА_5 із родиною, без згоди ОСОБА_1

31.03.2018 року за зазначеною адресою, у звязку з постійними криками в квартирі, сусідкою ОСОБА_11 було викликано наряд поліції, яким цей факт було зафіксовано.

ОСОБА_5 та її родина, від часу проживання у квартирі, почали руйнувати її, викидали з вікна меблі позивача та її особисті речі.

ОСОБА_3 замінив вхідні двері та не дав ключі від них позивачу.

Від того часу позивач проживає у сусідів, знайомих.

Таким чином, позивач не має доступу до квартири, сторонні особи чинять їй перешкоди у користуванні житловим приміщенням квартири.

Позивач та мешканці будинку неодноразово звертались із заявами до правоохоронних органів про те, що в квартирі АДРЕСА_1 проживають невідомі особи, які постійно порушують громадський порядок.

ОСОБА_1 неодноразово зверталась із заявами до Інгульського ВП, в результаті яких проводилась перевірка вказаних фактів.

Згідно відповіді Інгульського відділу поліції Головного управління національної поліції в Миколаївської області від 04.05.2018, вбачається, що працівниками поліції проведена профілактична бесіда з мешканцями даної квартири з приводу зазначених фактів.

При цьому будь-якого письмового договору найму житла між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено не було, що стверджував у судовому засіданні ОСОБА_3

Отже судом встановлено, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 та осіб, які ним було вселено у квартиру, позивач фактично позбавилась права проживання та користування нею в примусовому порядку.

На цей час у спірній квартири мешкають ОСОБА_3 із дружиною та дитиною, згідно пояснень ОСОБА_3 у судовому засіданні.

Вказані обставини підтверджені були у судовому засіданні також поясненнями представником ОСББ ОСОБА_4.

Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Пункт 7 ст. 92 Конституції України встановлює, що правовий режим власності визначається виключно законами України.

У відповідності з ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За змістом ч.1 ст.317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Положеннями ч.1 та ч.2 ст.319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 321 ЦК України встановлює непорушність права власності. Зокрема, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном.

Оскільки відповідач створює перешкоди позивачу у користуванні та розпорядженні належною їй частиною квартири, суд дійшов висновку, що права позивача було порушено відповідачами, отже підлягають захисту, шляхом вселення позивача до квартири.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 89, 141-142,200,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про вселення - задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, номер та серія паспорта ЕР № 316086, зареєстрована за адресою: м. Миколаїв, 4 Поздовжня, 87, кв. 11;

Відповідач ОСОБА_3. Номер та серія паспорта ЕР №167448, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2;

Відповідач ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, номер та серія паспорта ЕР № 537425, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, 165;

Третя особа Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Світанок -87», місце знаходження: АДРЕСА_4;

Третя особа ОСОБА_6, АДРЕСА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Ленінський районний суд м. Миколаєва або до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подаються учасниками справи безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області або через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25.07.2018 року.

Суддя Н.С. Тихонова