Справа № 199/4453/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Гасанової М.Ю.

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3 та представника відповідачки ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що їх сім'я розпалася та подружні стосунки припинені через різність характерів та поглядів на життя. Оскільки на теперішній час подружжя проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тому просив шлюб розірвати та строк для примирення не надавати.

Відповідачка проти позову про розірвання шлюбу не заперечувала, однак має своє позицію стосовно причин розпаду сім'ї, яка полягає у інших обставинах, що привели до розриву сімейних стосунків.

Відповідно до п.7 ст.240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Як зазначено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

У ході судового засідання суд не прийшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно та зберегти її неможливо, подружжя має малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, для якого батьки повинні створити гармонійні умови для проживання та виховання у повній сім'ї. Із пояснень обох сторін суд дійшов висновку, що розлад між подружжям носить тимчасовий характер та викликаний перехідними причинами, через непорозуміння між батьками як з боку однієї, так і другої сторони. До травня 2018 року подружжя проживали в любові та злагоді, хоча й існували непорозуміння чи суперечки, які притаманні та закономірні під час спільного проживання. Вагомих причин, які б слугували приводом для остаточного розпаду сім'ї сторін та неможливості її відновлення, в ході судового розгляду не встановлено.

Незважаючи на те, що на теперішній час сторони проживають окремо, на думку суду, сім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не розпалася остаточно та за певних умов, взаємних поступок та здорового серйозного підходу до її відновлення, сім'ю можна зберегти, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне надати сторонам строк для примирення.

З огляду на необхідність збереження сім'ї та керуючись ст. 112 СК України, ст. 240 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Зупинити розгляд справи та надати сторонам строк для примирення 6 (шість) місяців.

Суддя: