Справа № 452/3169/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"29" грудня 2018 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Галина В.П.,

секретар Задорожна В.Б.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 предявила до ОСОБА_2 позов про визнання права на земельну частку (пай) розміром 0,80 га в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення меж на місцевості, яка знаходиться на території Никловицької сільської ради у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 25 січня 2015 року.

В обгрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що після смерті батька ОСОБА_3, який помер 25 січня 2015 року, вона, позивач, звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки її батько не виготовив за життя сертифікат на земельну частку (пай) нового зразка.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позову в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову.

Частиною 2 статті 247 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене, суд розглянув справу на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, виходячи із такого.

Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Із свідоцтв про народження та одруження відомо, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 10,11).

Із свідоцтва про смерть вбачається, що 25 січня 2015 року помер ОСОБА_3 (а.с. 8).

Згідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу і у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Із довідки, виданої виконавчим комітетом Никловицької сільської ради №701 від 18.10.2018 року, відомо, що ОСОБА_3, який помер 25.01.2015 року до дня смерті проживав і був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним проживали та вели спільне господарство:дружина ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9).

За правилами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Із витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) по Никловицькій сільській раді відомо, що ОСОБА_3 на підставі розпорядження Самбірської районної державної адміністрації від 17 квітня 1997 року за № 248 був виданий сертифікат серія ЛВ -14 №1502 на право на земельну частку (пай) розміром 0,80 га в умовних кадастрових гектарах (а.с.15).

Із сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) видно, що ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,80 га без контурного визначення меж на місцевості, яка розташована на території Никловицької сільської ради і призначена для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства (а. с.13).

Отже, внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входила земельна частка (пай) розміром 0,80 га без контурного визначення меж на місцевості, яка розташована на території Никловицької сільської ради Самбірського району.

Приватний нотаріус Самбірського районного нотаріального округу ОСОБА_4 відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну частку (пай) з посиланням на те, що сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) є старого зразка (а. с. 14).

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно п. 17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до розяснень, які викладені у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу X «Перехідні положення» ЗК).

Згідно ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Ураховуючи наведене, право позивача на спадкове майно підлягає захисту шляхом визнання за нею права на спадкове майно за законом, а саме права на земельну частку (пай) розміром 0,80 га в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Никловицької сільської ради Самбірського району Львівської області .

Керуючись ст. ст. 200, 206, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 25 січня 2015 року право на земельну частку (пай) розміром 0,80 га в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Никловицької сільської ради Самбірського району Львівської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ-14 № 1502, виданого на підставі розпорядження голови Самбірської РДА від 17 квітня 1997 року за № 248.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повного рішення буде складено 09 січня 2019 року.

Суддя