_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/520/50/18
УХВАЛА

30.08.2018 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калашнікова О.І., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову до предявлення позову,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 27 серпня 2018 року звернувся до Київського районного суду м. Одеси з заявою про забезпечення позову в порядку ст.152 ЦПК України - до предявлення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти та нерухоме майно, належне ФОП ОСОБА_3, а саме:

- квартиру АДРЕСА_1 «а» в м. Одесі, належну ФОП ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу №399 від 08.12.2012 року, шляхом заборони будь-яким особам укладати договори щодо відчуження вищезазначеної квартири у будь-який спосіб;

- грошові кошти, що є на рахунках ФОП ОСОБА_3, у розмірі, що відповідає розміру авансового внеску, сплаченого ОСОБА_1 24.05.2017 року за Договором №618 від 24.05.2017 року у сумі 247 736 грн.

В обґрунтування заяви заявник посилається на наступне: 13.12.2016 року між ФОП ОСОБА_3, що діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності ВОО №109104, номер запису про проведення державної реєстрації фізичної особи підприємця 2 556 017 0000 006561, з однієї сторони та ОСОБА_1 з другої сторони, був укладений Договір №618 від 24.05.2017 року продажу виробів, доставки, зборки. Відповідно до п.1.1 зазначеного Договору Продавець продає Покупцю вироби у кількості, асортименті за цінами та за параметрами, вказаними у специфікації ( в додатку №1) до договору, а також, у випадку замовлення покупцем здійснює доставку, зборку, встановлення зазначених виробів, а Покупець приймає вироби і роботи, сплачує їх вартість, за умовами цього договору, а також згідно додатків до даного Договору Продавець може продати вироби Покупцю, а Покупець самостійно здійснює доставку, зборку та встановлення виробів, за своєю адресою. Згідно до п.2.4 Договору покупець сплачує Продавцю не менше ніж 70% авансового внеску від вартості виробів, вказаної у специфікації протягом двох днів з підписання договору, а залишок суми після доставки виробів на склад Продавця, у триденний термін після повідомлення Покупця про те, що вироби знаходяться на його складі та готові для передачі.

ОСОБА_1 24.05.2017 року сплатив авансовий внесок у розмірі 247 736, 00 коп., що підтверджується товарним чеком №618/17 від 24.05.2017 року.

Відповідно до п.3.1 Договору з моменту надходження на рахунок Покупця, Продавець поставляє вироби на свій склад, у термін, зазначений у Договорі. За умовами договору ОСОБА_3 зобовязана була здійснити поставку виробів 07.08.2017 року.

Заявник доводить, що до моменту звернення до суду з вимогами про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_3 умови договору не виконала. На обґрунтування своїх доводів заявник надав гарантійний лист №5 від 14.04.2018 року за підписом ОСОБА_3, яким відповідач «підтверджує, що поставка виробів за Договором відбудеться не пізніше ніж 14.08.2018 року».

Заявник також стверджує, що з квітня 2018 року ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх зобовязань за договором та від спілкування з ОСОБА_1

Посилаючись на положення ст..693 ЦКУ, якою передбачено право покупця вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати, ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 суми попередньої плати і стверджує, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову вказаним способом не завдасть відповідачу збитків, тому у позивача відсутні пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Дослідивши надані матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд керується наступним: відповідач може відчужити наявне майно, чим унеможливить виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог; відсутні належні і допустимі докази наявності у відповідача грошових коштів на рахунках в банківських установах.

Відповідно до ч.ч. 1-3ст. 154 ЦПК Українисуд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобовязаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Суд вважає, що зустрічне забезпечення у даній справі не підлягає застосуванню.

Суд встановив, що заявлений вид заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, передбачений нормами чинного законодавства та є доцільним в рамках даної справи та співмірним із заявленими вимогами. Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як невжиття даного виду забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення у разі відсутності майна.

Відповідно до вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом четвертим постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у розі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, оскільки позивач має намір в судовому порядку стягнути з відповідачки грошові кошти в сумі 247 736,00 грн., відповідно невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, в межах ціни позову, а саме:в частині арешту квартири. В іншій частині клопотання слід відмовити з підстав відсутності належних доказів щодо наявності у відповідача грошових коштів на рахунках в банківських установах.

Ч.1 ст.81 ЦПК України передбачає кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен предявити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Керуючись ст. 151-154 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову до предявлення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 «а» в м. Одесі, належну ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу №399 від 08.12.2012 року, шляхом заборони будь-яким особам укладати договори щодо відчуження вищезазначеної квартири у будь-який спосіб до вирішення справи судом.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Суд розяснює, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен предявити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Копію ухвали негайно направити до Управління Державної реєстрації Департаменту ОМР для виконання, заявнику та заінтересованим особам у справі для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню, що не перешкоджає її оскарженю в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Калашнікова О. І.