Справа № 214/6195/17
2/214/469/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 серпня 2018 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Чернової Н.В.,

при секретарі Звади Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті ОСОБА_1 цивільну справу №214/6195/17 за позовною заявою ОСОБА_2 до ( зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_3 (зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2), третя особа Територіальна громада в особі Виконкому Саксаганської районної ради у місті ОСОБА_1 (вул. Володимира Великого, 32, місто Кривий Ріг, Дніпропетровська область) про визнання особи членом сімї наймача, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, просить визнати її членом сімї наймача. В обґрунтування свого позову вказала, що відповідач приходиться її матері троюрідним братом. В серпні 2014 року вона дізналась, що він має скрутне матеріальне становище, та потребує моральної допомоги, оскільки перебував у місцях позбавлення волі, втратив матір, розлучився з жінкою. Позивач почала його провідувати, допомагати матеріально. В січні 2015 року відповідач запропонував їй переїхати у вільну кімнату, оскільки квартира двокімнатна, а вона проходила навчання на курсах, до яких їй було далеко їздити. Позивач вселилась та продовжувала вести господарство, допомагати наймачу в пошуках роботи. У квітні 2017 року відповідач зареєстрував її за місцем свого проживання, щоб позивач могла заключити договори реструктуризації з комунальними підприємствами, оскільки за їх послуги є борги. Позивач зареєстрована і проживає за адресою мікрорайон ГірницькийАДРЕСА_1 у місті ОСОБА_1 та сплачує комунальні платежі, організовує побут.

Позивач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечую.

Представник третьої особи в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, при вирішені питання задоволення позовних вимог покладається на розсуд суду.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, яким ЦПК України викладеного в новій реакції.

У відповідності до п.9 п.1 Розділу ХІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню за наступних підставах.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог статті 77 ЦПК України, згідно з якою належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не спростовують предмета доказування.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» №2162 від 25.04.2017 року позивач проживає і зареєстрована за адресою мікрорайон Гірницький 49 кв. 93 в місті ОСОБА_1.

Факт спільного проживання позивача разом з відповідачем, підтверджується актом від 24.05.2017 року складеного мешканцями буд. 49 мікрорайон Гірницький в місті ОСОБА_1, про те що ОСОБА_2, ОСОБА_3 з січня 2015 року проживають однією сімю по теперішній час. (а.с.4)

Відповідно до копії квитанції про оплату ТВБВ №1003/0448 від 05.10.2016 року, квитанції №776144212.1 від 30.05.2017 року позивач сплачує комунальні платежі. ( а.с.11)

Статтею 64 Житлового кодексу України визначено, що до членів сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються на рівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення належать чоловік, дружина, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщені, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Згідно ст.65 Житлового кодексу України наймач в праві в установленому порядку за згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, чоловіка, дітей, батьків, а також інших осіб.

Особи вселені в якості членів сім'ї, набувають рівних прав користування Житлового приміщення з іншими членами сім'ї, якщо при вселені між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до статті 47 Конституції України та статті 1 ЖК України, громадяни мають право на житло.

Відповідно до ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках держаного і громадянського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Як роз'яснено у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування ЖК України", вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Отже, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов'язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім'ї наймача (ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК УРСР).

Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім'ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

Такого по суті висновку дійшов і суд касаційної інстанції під час ухвалення рішення колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 30 вересня 2009 року у справі про визнання права користування жилим приміщенням і постановлення ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 8 грудня 2010 року у справі про визнання права користування жилим приміщенням та зміну умов договору найму жилого приміщення, в постанові Верховного Суду України від 11 липня 2012 року № 6-60цс12, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України ( в редакції, чинній на час розгляду справи) є обов'язковою для судів.

Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.64, 65 Житлового Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги заявою ОСОБА_2 до ( зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_3 (зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2), третя особа Територіальна громада в особі Виконкому Саксаганської районної ради у місті ОСОБА_1 (вул. Володимира Великого, 32, місто Кривий Ріг, Дніпропетровська область) про визнання особи членом сімї наймача - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1) членом сімї наймача квартири ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення, у разі оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В.Чернова