КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи № 757/36444/18-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/4850/2018

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.

при секретарі - Слободяник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 01 листопада 2018 року, постановлену під головуванням судді Петренко Н.О., про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Печерська районна в місті Києві державна адміністрація про встановлення факту,-

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою, в якій просила встановити факт про те, що вона постійно проживала разом з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до його смерті за адресою: АДРЕСА_1.

На обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її чоловік ОСОБА_2, який був військовим пенсіонером та отримував пенсію в Головному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві. Оскільки заявник була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, вказаний факт вона просила встановити з метою призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». (а.с.5-7)

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 17 вересня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. (а.с.28)

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 01 листопада 2018 року заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Печерська районна в місті Києві державна адміністрація про встановлення факту залишено без розглядуна підставі ч. 6 ст. 294 ЦПК України. (а.с.36)

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 01 листопада 2018 року, просив її скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. На обґрунтування скарги зазначив, що суд не врахував вимог законодавства та фактичних обставин на які ОСОБА_1 посилалася обґрунтовуючи заявлені вимоги та дійшов помилкового висновку про наявність спору про право. Вказував, що ОСОБА_1 постійно проживала з її чоловіком за адресою: АДРЕСА_1, проте була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, тому не може надати довідку про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою) до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві. Судове рішення про встановлення факту проживання ОСОБА_1 з її чоловіком за місцем його реєстрації, заявнику необхідно для звернення із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, яке безспірно призначило б ОСОБА_1 пенсію у зв'язку з втратою годувальника. (а.с.41-43)

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу і просив її задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Факт належного сповіщення ОСОБА_1 її представник - адвокат ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції підтвердив, про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання.(а.с.63-69)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою, в якій просила встановити факт про те, що вона постійно проживала разом з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до його смерті за адресою: АДРЕСА_1.

На обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її чоловік ОСОБА_2, який був військовим пенсіонером та отримував пенсію в Головному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві. Оскільки заявник була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, вказаний факт вона просила встановити з метою призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». (а.с.5-7)

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 17 вересня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. (а.с.28)

Залишаючи заяву без розгляду, районний суд виходив з того, що встановлення факту заявнику необхідно для отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника, а тому дійшов висновку, що існує спір про право і вказана справа не може бути розглянута у порядку окремого провадження та повинна розглядатися у порядку позовного провадження.

Колегія суддів погодилась із таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Встановлення факту постійного проживання разом з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до його смерті за адресою: АДРЕСА_1 заявник обґрунтовувала тим, що у неї виникли труднощі щодо призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Так, статтею 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено умови призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, проте зазначена норма не містить умов щодо надання доказів місця реєстрації членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

При цьому, за змістом частини 2 статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

За змістом роз'яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 № 5, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Тобто, встановлення факту перебування особи на утриманні передбачає подальше звернення особи до органів Пенсійного Фонду України з метою оформлення та призначення відповідної пенсії.

У поданій заяві про встановлення факту, ОСОБА_1 не заявляла вимог про встановлення факту перебування її на утриманні ОСОБА_2, розгляд яких в порядку окремого провадження передбачено п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, а заявила про встановлення факту постійного проживання з ОСОБА_2 за життя останнього. Крім того, до поданої заяви не додано доказів того, що ОСОБА_1 зверталася до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення їй пенсії у зв'язку з втратою годувальника і їй було відмовлено у зв'язку з тим, що вона не була зареєстрована за однією адресою з її чоловіком ОСОБА_2

При цьому, колегія суддів враховує, що встановлення факту проживання заявника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, зважаючи на положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України, повинно розглядатись в порядку позовного провадження із залученням інших спадкоємців (у випадку їх наявності), що б не обмежувати останніх у праві на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2

Виходячи з цих обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про те, що існує спір про право, дана справа не може бути розглянута в порядку окремого провадження, а заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду.

Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують тому колегія суддів їх відхилила.

З огляду на положення пункту 4 частини 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» апелянт підлягає звільненню від сплати судового збору, сплата якого була відстрочена за ухвалою Київського апеляційного суду від 26 листопада 2018 року. (а.с.41-43, 50-51)

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 01 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 27 грудня 2018 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

О.В.Борисова