Справа №345/355/18
Провадження № 2/345/456/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.08.2018 м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
судді Якиміва Р.В.,
секретар судового засідання Гладенької Л.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,
ОСОБА_1 звернулася до суду з вищенаведеним позов, стверджуючи, що з 08.10.2007 року перебуває в шлюбі з ОСОБА_3 17.04.2015 вони придбали квартиру по АДРЕСА_3 Івано-Франківської області, яка була зареєстрована за відповідачем.
Оскільки сімейне життя в них не склалося на даний час на розгляді в Калуському міськрайонному суді Івано-Франківської області перебуває справа про розірвання шлюбу.
Позивач зазначила, що дійти згоди про добровільний розподіл спільного майна вони не можуть, коштів для виплати компенсації розміру частки в жодного з них нема, провести реальний розор діл майна також неможливо, ОСОБА_1 просить суд провести поділ вказаної квартири та виділити їй та відповідачеві по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1. Також позивач просила не вирішувати питання розподілу судових витрат
В судове засідання позивач не з'явилася, однак її представник ОСОБА_4 подав суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, позов підтримав у повному обсязі та не заперечив проти заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, зокрема розміщенням повідомлення про виклик в судове засідання на офіційному веб-сайті суду, не повідомив суд про причини своєї неявки та не подав суду відзив. Тому суд за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 08.10.2007 перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.5).
На підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.04.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Рожковецьким І.В., ОСОБА_2 набув право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2, розмір частки - 1/1. Даний факт підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с. 6).
Згідно копії технічного паспорта на вказану квартиру її інвентаризаційна вартість складає 149 500,00 гривень.
Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
У відповідності до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею проживають діти.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", зокрема п. 23 передбачено, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.
Ураховуючи те, що квартира була набута сторонами під час перебування в шлюбі та за спільні кошти, суд вважає за доцільне провести розподіл належного подружжю нерухомого майна та виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 ідеальної частки квартири АДРЕСА_2.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, суд -
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя