Справа № 346/2646/18
Провадження № 2-о/346/109/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі : головуючого судді Пятковського В.І.,

за участі секретаря Іванишин Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Великокамянська сільська рада Коломийського району, про встановлення факту належності заповіту,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця, звернувшись в суд із даною заявою, посилається на те, що 03 липня 1996 року її мати, ОСОБА_2, склала заповіт, який посвідчено виконавчим комітетом Великокамянської сільської ради за реєстром № 54 на імя ОСОБА_3. 31 травня 2005 року остання померла. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України заявниця прийняла спадщину.

Вона має намір оформити свідоцтво про право на спадщину відповідно до заповіту. Однак, в державній нотаріальній конторі їй відмовлено з підстав того, що в заповіті допущена помилка існує розбіжність прізвища, імя та по батькові, зазначених в її паспорті та заповіті, а саме замість прізвища за паспортом «Іванішин» у заповіті зазначено «Іванишин».

Просить встановити, що дублікат заповіту, що має силу оригіналу, посвідчений 17 жовтня 2017 року за реєстром № 119 (заповіт посвідчений 03 липня 1996 року за реєстром № 54) від імені ОСОБА_2, на імя «Іванишин Галини Іванівни» належить «Іванішин Галині Іванівні».

Заявник в судове засідання не з»явилася, подала письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник Пядицької сільської ради обєднаної територіальної громади Коломийського району в судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить прийняти рішення на розсуд суду на підставі наявних доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється.

Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи 11 лютого 1950 року одружились ОСОБА_4 та ОСОБА_5, актовий запис № 3 від 11 лютого 1950 року, що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії ЯФ № 625819. Після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище «Дячук».

09 лютого 1959 року в ОСОБА_4 та ОСОБА_2 народилась дочка ОСОБА_6, що стверджується свідоцтвом про народження серії ІV-ЯР №322337 від 22 березня 1959 року.

26 квітня 1980 року мати заявниці зареєструвала шлюб з ОСОБА_7, актовий запис № 8, у звязку з чим прізвище її після реєстрації шлюбу стало «Іванішин», про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 0 від 22 вересня 2011 року.

17 жовтня 2017 року старостою сіл ОСОБА_8»янка, Фатовець П»ядицької сільської ради ОТГ ОСОБА_9 видано дублікат заповіту, що має силу оригіналу ОСОБА_1 замість втраченого, який зареєстровано в реєстрі за № 119. Заповіт посвідчено виконавчим комітетом Великокамянської сільської ради 03 липня 1996 року за реєстром № 54, відповідно до якого ОСОБА_2 заповіла своїй дочці все належне їй майно. Однак, прізвище дочки зазначено Іванишин» (а.с. 5).

31 травня 2005 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії І-НМ № 007647, актовий запис № 19.

Державний нотаріус ОСОБА_10 22 листопада 2017 року повідомила заявницю, яка є спадкоємцем згідно із заповітом, що у поданих нею документах є розбіжності: в її паспорті та свідоцтві про шлюб зазначено прізвище «Іванішин», а в заповіті «Іванишин» (а.с.7).

Згідно паспорту серії СЕ 584707, виданого Коломийським МВ УМВС України в Івано-Франківській області 12 жовтня 2011 року, ім»я заявниці зазначено ОСОБА_1 (а.с. 6).

Зазначені в документах розбіжності зі слів заявниці не дають їй можливості вчиняти будь-які дії по вільному розпорядженню спадковим майном.

В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Оцінюючи вищевказане суд вважає, що оскільки заінтересована особа не заперечує проти задоволення заяви, а вирішення її позитивно впливає на законні права та інтереси заявниці, а також те, що законом не встановлено іншого порядку встановлення цього факту, то дану заяву слід задовольнити.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, ЦК України, керуючись ст.ст. 247 ч. 2, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці с. Велика Камянка, вул. С.Стрільців, 57, Коломийського району дублікату заповіту, що має силу оригіналу, посвідченого 17 жовтня 2017 року старостою сіл ОСОБА_8»янка, Фатовець П»ядицької сільської ради ОТГ ОСОБА_9 за реєстром № 119 (заповіт посвідчений 03 липня 1996 року за реєстром № 54) від імені ОСОБА_2, виданого на імя Іванишин Галини Іванівни».

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28 серпня 2018 року.

Слідчий суддя П'ятковський В. І.