01.10.2018 Справа № 756/4780/17
унікальний № 756/4780/17
провадження № 2/756/930/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Луценко О. М.,

при секретарі Галелюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 06 жовтня 2009 року між нею та відповідачем укладено договір позики, за яким відповідач отримала від неї у позику до 01 квітня 2010 року 35000 дол. США, про що написала розписку відповідного змісту. У встановлений договором строк відповідач суму позики не повернула.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києві від 21 грудня 2012 року, з урахуванням того, що відповідач повернула позивачу 28 вересня 2011 року 10400 дол. США, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 196627 грн. 80 коп., що згідно офіційного курсу НБУ станом на 21 грудня 2012 року становить 24600 дол. США; три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 01 квітня 2010 року по 01 червня 2012 року у сумі 16523 грн. 29 коп., що згідно офіційного курсу НБУ станом на 21 грудня 2012 року становить 2067 дол. США 22 центи.

Отриманий за вказаним рішення суду виконавчий лист позивачем подано на примусове виконання до ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві, який перебуває на виконанні і на даний час.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києві від 19 січня 2016 року, стягнуто з відповідача на користь позивача три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 60148,88гривень та судові витрати в розмірі 601,49гривеннь.

Отриманий за вказаним рішення суду виконавчий лист позивачем подано на примусове виконання до ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві, який перебуває на виконанні і на даний час.

Проте відповідач до теперішнього часу рішення суду не виконала, заборгованість за договором позики не повернула.

На підставі викладеного позивач на підставі ст. 625 ЦК України, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить стягнути з відповідача три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 1324,35 доларів США, що еквівалентно 34308,94грн. виходячи з наступного розрахунку: 24600 дол. СШАХ3%Х655дн./365 днів прострочення (з 20 листопада 2015 року по 05 вересня 2017року включно).

Проценти за користування грошовими коштами, отриманими у позику у розмірі 14922,09доларів США, що еквівалентно 386575,37гривень.

Представник позивача до судового засідання надала клопотання про розгляд справи без її участі, оскільки на позові наполягає та просить суд постановити рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала до суду письмові заперечення проти позову.

У запереченнях відповідач вказує на те, що позивач суму позики отримала давно і повністю шляхом оренди квартири у її дочки ОСОБА_3 для використання в якості офісу ТОВ «Золотой Ларец», директором якого є позивач. Саме позивач підписувала договір оренди, а потім перестала сплачувати орендні платежі, мотивуючи це необхідністю погашення боргу за договором позики. Після закінчення строку договору оренди позивач мала підписати акт звірки та повернути розписку, проте цього не зробила.

Також відповідач посилається на те, що розписка не є договором позики, а лише підтверджує факт укладення договору позики, при цьому позивачем не доведено факт передачі їй суми позики.

Суд, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києві від 21 грудня 2012 року, з урахуванням того, що відповідач повернула позивачу 28 вересня 2011 року 10400 дол. США, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 196627 грн. 80 коп., що згідно офіційного курсу НБУ станом на 21 грудня 2012 року становить 24600 дол. США; три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 01 квітня 2010 року по 01 червня 2012 року у сумі 16523 грн. 29 коп., що згідно офіційного курсу НБУ станом на 21 грудня 2012 року становить 2067 дол. США 22 центи.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києві від 19 січня 2016 року, стягнуто з відповідача на користь позивача три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 60148,88гривень та судові витрати в розмірі 601,49гривеннь.

Отриманий за вказаним рішення суду виконавчий лист позивачем подано на примусове виконання до ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві, який перебуває на виконанні і на даний час.

З матеріалів справи вбачається, що 19 лютого 2014 року ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/2605/3781/12, виданого 22 березня 2013 року за вказаним рішенням суду.

Відповідач будь-яких доказів повного або часткового виконання рішення суду про стягнення заборгованості за договором позики суду не надала.

Таким чином судом встановлено, що на даний час відповідачем ОСОБА_2 не повернуто позивачу суму позики у розмірі 24600 дол. США.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 1324,35 доларів США, що еквівалентно 34308,94грн. виходячи з наступного розрахунку: 24600 дол. СШАХ3%Х655дн./365 днів прострочення (з 20 листопада 2015 року по 05 вересня 2017року включно).

Проценти за користування грошовими коштами, отриманими у позику у розмірі 14922,09доларів США, що еквівалентно 386575,37гривень.

Посилання відповідача на те, що позивачу суму позики повернуто шляхом передачі позивачу в оренду квартири дочки відповідача ОСОБА_3 для використання в якості офісу ТОВ «Золотой Ларец», директором якого є позивач, без сплати орендних платежів є необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що договір оренди квартири від 27 грудня 2007 року діяв до листопада 2010 року, тобто ще до ухвалення рішення Оболонського районного суду м. Києві від 21 грудня 2012 року, яким встановлено наявність заборгованості за договором позики. Крім того, у договорі відсутнє будь-яке посилання на те, що орендні платежі можуть не здійснюватися та зараховуватися в рахунок погашення заборгованості відповідача перед позивачем.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на корить позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 4210 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 258,259,263,265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 526, 599, 625, 1046, 1049 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_2, три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 1324,35 доларів США, що еквівалентно 34308,94грн., проценти за користування грошовими коштами, отриманими у позику у розмірі 14922,09доларів США, що еквівалентно 386575,37гривень та судові витрати у розмірі 4210 грн. 00 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи.

Суддя О.М. Луценко