Ухвала

Іменем України

02 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 766/4169/18

провадження № 61-38870ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: СтупакО. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_5,

розглянув касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 19 березня 2018 року у складі судді Майдан С. І. та постанову Апеляційного суду Херсонської області від 22 травня 2018 року у складі колегії суддів: Орловської Н. В., Кутурланової О. В., Майданіка В. В.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 (далі - ФОП ОСОБА_5) про розірвання договору, відшкодування майнової та моральної шкоди

Одночасно з позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову у зазначеній справі, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_5

Заява обґрунтована тим, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у цій справі в майбутньому.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19 березня 2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Херсонської області від 22 травня 2018 року, заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено ОСОБА_5 відчужувати квартиру АДРЕСА_1, що належить йому на праві власності на підставі договору дарування від 27 квітня 2004 року. В решті заяву ОСОБА_4 залишено без задоволення.

20 червня 2018 року ФОП ОСОБА_5 подав касаційну скаргу на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 19 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Херсонської області від 22 травня 2018 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить указані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Верховного Суду від 27 серпня 2018 року вказану касаційну скаргу ФОП ОСОБА_5 залишено без руху та надано для усунення недоліків строк до 28 вересня 2018 року, але не більше десяти днів із дня вручення ухвали, а саме надання доказів доплати судового збору у розмірі 1 057,20 грн.

У вересні 2018 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме квитанція про доплату судового збору у розмірі 1 057,20 грн.

Таким чином, недоліки касаційної скарги ФОП ОСОБА_5 усунуто.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом із тим, як зазначено у частині п'ятій статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Із оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів вбачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних рішень судів першої й апеляційної інстанцій.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною першою та другою статті 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами процесуального права, правильним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, із яким погодився й апеляційний суд, про часткове задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони відчуження спірної квартири, оскільки невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_4 не зазначила у заяві про забезпечення позову ідентифікаційного коду відповідача; судом не враховано відсутність доказів щодо оплати позивачем за договором на рахунок відповідача 8000,00 грн; судом безпідставно накладено арешт на майно, що належить заявнику, як фізичній особі, а позов пред'явлено до фізичної особи-підприємця, були предметом розгляду апеляційного суду та їм надана належна правова оцінка.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Отже, оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими, постановленими із додержанням норм процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою і шостою статті 394, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_4 про забезпечення позову ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про розірвання договору, відшкодування матеріальної та майнової шкоди, за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 19 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Херсонської області від 22 травня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак С. О. Погрібний Г. І. Усик