Провадження № 4-с/161/108/18
У Х В А Л А

11 вересня 2018 рокуЛуцький міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючої судді Пушкарчук В.П. з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування постанов головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся в суд з даною скаргою на дії головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 20.08.2018 заявник ОСОБА_2 звернувся з клопотанням про зупинення виконавчого провадження №14717166, відкритого згідно виконавчого листа №2-6092 виданого 27.08.2009 року про стягнення з нього в користь ОСОБА_5 1071210,00 грн боргу та 1730 грн судових витрат до вирішення скарги по суті. Клопотання заявник мотивує приписами ч.1 п.2 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов'язаний враховувати обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину. Разом із тим ст. 18 ЦПК України установлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов'язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси. Згідно з роз'ясненнями пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у п. 15 постанови від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою від 03 червня 2016 року № 4), при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Крім того, у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили. Фактично запропонований скаржником спосіб забезпечення позову фактично зупиняє виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що не допускається. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149,150, 260,261 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про зупинення стягнення за виконавчим провадженням - відмовити. Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області В.П. Пушкарчук