Справа № 372/661/17 Головуючий у І інстанції Зінченко О. М.
Провадження № 22-ц/780/2655/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 19.07.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 липня 2018 року м.Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Верланова С.М., Голуб С.А.,

при секретарі Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 квітня 2018 року у справі:

- за позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4, до ОСОБА_2, Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно за законом;

- за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4, Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно за законом;

в с т а н о в и в:

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернуласядо суду в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4 із вказаним вище позовом,який надалі уточнила і мотивувала тим, що 01 серпня 2014 року помер батько її доньки ОСОБА_5 Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на ряд обєктів нерухомого майна, зокрема на земельні ділянки з кадастровими номерами: :001:0039; :001:0040; :001:0041; :001:0042, що розташовані в с.Підгірці Обухівського району Київської області, будівельні матеріали, обладнання, тощо, які були використані в процесі будівництва на цих земельних ділянках незавершеного будівництвом житлового будинку (будівельною готовністю 67%), квартиру АДРЕСА_1, машиномісця №.№ 31,32 у будинку по вул.Дмитрівській 52-Б у м.Києві. Крім того, на рахунку померлого у ПАТ КБ «ПриватБанк» на момент смерті знаходилося 9890,92 долари США, які входять до спадкового майна і які були зняті відповідачкою із 01 по 04 серпня 2014 року.

Вказувала, що спадкоємцями померлого першої черги за законом є її малолітня донька ОСОБА_4, дружина померлого - відповідачка у справі ОСОБА_2 та батьки померлого - ОСОБА_6, ОСОБА_7 Ії донька ОСОБА_4 і відповідачка прийняли спадщину, подавши до Другої київської державної нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини. Батьки померлого в цей же строк подали заяви про відмову від спадщини на користь дочки померлого ОСОБА_4. Отже, її донька має право на 3/4 частини спадкового майна, а відповідачка на 1/4 частину.

Зазначала, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 листопада 2015 року за її донькою ОСОБА_4 визнано право власності на 3/8 частини земельних ділянок з кадастровими номерами: :001:0039; :001:0040; :001:0041; :001:0042, що розташовані в с.Підгірці Обухівського району Київської області. Спір щодо квартири АДРЕСА_1 та машиномісць №.№ 31,32 у будинку по вул.Дмитрівській 52-Б у м.Києві в даний час розглядається Шевченківським районним судом м.Києва.

У звязку із наведеним просила визначити, що частка померлого у праві спільної сумісної власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва незавершеного будівництвом житлового будинку на земельних ділянках з кадастровими номерами :001:0039; :001:0040; :001:0041; :001:0042, що розташовані в с.Підгірці Обухівського району Київської області, та грошові активи на банківському рахунку у ПАТ КБ «ПриватБанк» становила 1/2. Визнати за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом право власності на 3/8 частини будівельних матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва незавершеного будівництвом житлового будинку на земельних ділянках з кадастровими номерами :001:0039; :001:0040; :001:0041; :001:0042, що розташовані в с.Підгірці Обухівського району Київської області, та грошові кошти у розмірі 3709,10 доларів США на банківському рахунку у ПАТ КБ «ПриватБанк», стягнути із відповідачки на її користь 97750 грн. та судові витрати.

У серпні 2017 року відповідач ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву, де просила визнати за нею право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва незавершеного будівництвом житлового будинку на земельних ділянках з кадастровими номерами :001:0039; :001:0040; :001:0041; :001:0042, що розташовані в с.Підгірці Обухівського району Київської області, як частку у спільному майні подружжя, та визнати за нею право власності на 1/8 частину цих же будівельних матеріалів, обладнання, тощо, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5

Позовні вимоги мотивувала тим, що спірне майно набуте нею в шлюбі із ОСОБА_5, а тому вона має право на 1/2 частину як частку у спільному майні і на 1/8 в порядку спадкування. Нотаріус відмовив їй постановою від 20 лютого 2015 року в оформленні спадщини з огляду на наявність судового спору.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12 квітня 2018 року первісний та зустрічний позови задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва незавершеного будівництвом житлового будинку на земельних ділянках з кадастровими номерами :001:0039; :001:0040; :001:0041; :001:0042, що розташовані в с.Підгірці Обухівського району Київської області, як частку у спільному майні подружжя.

За неповнолітньою ОСОБА_4 визнано право власності на 3/8 частини будівельних матеріалів, обладнання тощо, які були використані при будівництві незавершеного будівництвом житлового будинку на земельних ділянках з кадастровими номерами :001:0039; :001:0040; :001:0041; :001:0042, що розташовані в с.Підгірці Обухівського району Київської області.

В решті обох позовів відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні її вимог про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка на 1/8 частину будівельних матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва незавершеного будівництвом житлового будинку і ухвалити нове, яким її вимоги в цій частині задоволити в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права. Скарга мотивована тим, що нотаріус відмовив їй постановою від 20 лютого 2015 року в оформленні спадщини з огляду на наявність судового спору, а тому суд має вирішитти спір.

В іншій частині рішення сторонами не оскаржується і не є предметом перегляду в апеляційному порядку.

Представник позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_8, яка отримала копію ухвали провідкриття провадження, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судового відправлення, відзив на апеляційну скаргу до суду не подала.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_9 подану апеляційну скаргу підтримав, просив задоволити та скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області в оскаржуваній частині як незаконне.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_8 та Підгірцівська сільська раданалежним чином повідомлені про час розгляду справи, що стверджується телефонограмою і рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки, до суду не зявилися, що відповідно до ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.

Задовольняючи первісний і зустрічний позови частково, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що спірне майно у вигляді будівельних матеріалів, обладнання тощо, використаних у процесі будівництва незавершеного житлового будинку у с.Підгірці, було придбане в період шлюбу спадкодавця ОСОБА_5 та ОСОБА_2, відноситься до спільного майна подружжя, а тому дружина має право на його 1/2 частину як частку у спільному майні.

Також, суд вірно визнав за малолітньою донькою спадкодавця ОСОБА_4 право власності на 3/8 частини цього майна в порядку спадкування за законом, з огляду на прийняття нею спадщини та з урахуванням того, що батьки спадкодавця відмовилися від своєї частки у спадщині на користь онуки.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до положень ст.ст.60,70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, якщо інше не визначено домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом мають спадкоємці за законом (ст.1223 ЦК України).

Згідно положень ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюєься строк у шість місяців з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1273 ЦК України спадкоємець за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу шляхом подачі відповідної заяви.

Відповідно до розяснень п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 і ОСОБА_2 із 05 грудня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

В період вказаного шлюбу на імя ОСОБА_5 були придбані чотири земельні ділянки, які розташовані в с.Підгірці Обухівського району Київської області, а саме: розміром 0,2500 га з кадастровим номером 1:01:001:0039, розміром 0,0890 га з кадастровим номером 1:01:001:0040, розміром 0,2500 га з кадастровим номером 1:01:001:0041, розміром 0,3780 га з кадастровим номером 1:01:001:0042.

Крім того, в період шлюбу на вказаних земельних ділянках зведено незавершений будівництвом житловий будинок (будівельною готовністю 67%), документи да дозволи на звелдення якого відсутні.

01 серпня 2014 року ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне померлому на праві власності майно, яке складається із 1/2 частини земельних ділянках з кадастровими номерами :001:0039; :001:0040; :001:0041; :001:0042, що розташовані в с.Підгірці Обухівського району Київської області.

Крім того, спадщина відкрилася на будівельні матеріали, обладнання, тощо, які були використані в процесі будівництва на вказаних земельних ділянках незавершеного будівництвом житлового будинку (будівельною готовністю 67%) в с.Підгірці Обухівського району Київської області.

Померлий заповіту не залишив, а віттак має місце спадкування за законом.

Спадкоємцями померлого ОСОБА_5 першої черги за законом є йогої малолітня донька ОСОБА_4, дружина ОСОБА_2 та батьки померлого - ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_10 і відповідачка ОСОБА_2 прийняли спадщину, подавши до Другої київської державної нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини. Батьки померлого в цей же строк подали заяви про відмову від спадщини на користь дочки померлого ОСОБА_10. Отже, донька спадкодавця ОСОБА_10 має право на 3/4 частини спадкового майна, а відповідачка на 1/4 частину.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 листопада 2015 року за донькою спадкодавця ОСОБА_10 визнано право власності на 3/8 частини земельних ділянок з кадастровими номерами: :001:0039; :001:0040; :001:0041; :001:0042, що розташовані в с.Підгірці Обухівського району Київської області.

Наведені обставини стверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

За таких обставин, суд обгрунтовано визнав за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, обладнання, тощо, які були використані в процесі будівництва незавершеного будівництвом житлового будинку (будівельною готовністю 67%) у с.Підгірці Обухівського району Київської області, як частку у спільному майні подружжя. Також суд вірно визнав за малолітньою донькою спадкождавця ОСОБА_10 право власності на 3/8 частини цього ж майна в порядку спадкування за законом.

Проте апеляційний суд не може погодитися із висновками суду щодо відмови у задовленні вимог ОСОБА_2 за зустрічним позовом про визнання права на 1/8 частину будівельних матеріалів, обладнання, тощо, які були використані в процесі будівництва незавершеного будівництвом житлового будинку в порядку спадкування після смерті чоловіка.

Відмова у позові в цій частині мотивована судом тим, що померлий не є учасником цивільних правовідносин і його цивліьна правоздатність як фізичної особи згідно ст.25 ЦК України припинилася у момент його смерті.

Такі висновки суду є надуманими і безпідставними, вони взагалі не стосуються предмета спору в даній справі, не повязані та не витікають зі спірних правовідносин.

В даній справі предметом спору є спадкування, тобтоперехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), тобто набуття прав іншими особами на спадкове майно після смерті фізичної особи, а не здійснення померлим якихось цивільних прав, як помилково вважав суд.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норми матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у вказаній частині ухвалене з порушенням норм матеріального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки судом незаперечно встановлено, що ОСОБА_2 є дружиною померлого ОСОБА_5 і спадкоємцем першої черги за законом померлого, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину і має на неї право, а також враховуючи наявність спору між сторонами щодо спадкового майна та постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 лютого 2015 року, апеляційний суд визнає за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частину будівельних матеріалів, обладнання тощо, які були використані при будівництві незавершеного будівництвом житлового будинку на земельних ділянках з кадастровими номерами :001:0039; :001:0040; :001:0041; :001:0042, що розташовані в с.Підгірці Обухівського району Київської області.

Керуючись ст.ст.259, 374, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 квітня 2018 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 скасувати і ухвалити нове.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частину будівельних матеріалів, обладнання, тощо, які були використані в процесі будівництва незавершеного будівництвом житлового будинку (будівельною готовністю 67%) на земельних ділянках з кадастровими номерами: :001:0039; :001:0040; :001:0041; :001:0042, що розташовані в с.Підгірці Обухівського району Київської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 01 серпня 2014 року.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: