Справа № 353/586/18
Провадження № 2/353/282/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.

з участю секретаря судового засідання Риндич О.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Тлумач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тлумацької міської ради обєднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по вул. Чорнолізька, 10, в с. Надорожна Тлумацького району Івано-Франківської області в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті бабусі ОСОБА_2. Свої вимоги обґрунтувала тим, що за вказаною адресою проживала її бабуся ОСОБА_3, і їй згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.07.2004 року, виданого Надорожнянською сільською радою Тлумацького району Івано-Франківської області на підставі рішення виконавчого комітету № 39 від 11.05.2004 року, на праві приватної власності належало домоволодіння по вказаній адресі, яке зареєстровано в Івано-Франківському ОБТІ в реєстровій книзі 1 номер запису 30.

19.05.2008 року ОСОБА_3 померла. Ще за життя вона заповіла позивачу ОСОБА_1 все своє майно. Позивач прийняла спадщину після смерті бабусі ОСОБА_3, так як на час відкриття спадщини була зареєстрована та проживала разом з нею.

01.08.2012 року державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 на її імя посвідчено свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_3 на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності СС «Надорожнянська» розміром 12,10 в ум.кад. га без визначення меж цієї частки в натурі.

04.05.2018 року вона звернулася до Тлумацької державної нотаріальної контори із завою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та приналежні до нього господарські будівлі і споруди, що розташовані за адресою: вул. Чорнолізька, 10, с. Надарожна, Тлумацький район, Івано-Франківська область, після смерті бабусі ОСОБА_3 на підставі заведеної справи №228/2012. Однак в нотаріальному порядку йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з тим, що заповіт, посвідчений секретарем Надорожнянської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області ОСОБА_5 за реєстровим №7 є недійсним, оскільки складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, зокрема: заповіт посвідчено з порушенням вимог діючого законодавства України, у ньому відсутні дата його підписання заповідачем та дата його посвідчення.

Оскільки її батько ОСОБА_3 (син спадкодавця ОСОБА_3М.) помер 07.12.1982 року, тобто до моменту відкриття спадщини, позивач є спадкоємцем за законом за правом представлення відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України. Інших спадкоємців немає.

У звязку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. Чорнолізька, 10, с. Надарожна, Тлумацький район, Івано-Франківська область, в порядку спадкування за законом (за правом представлення) після смерті бабусі ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не зявилася, однак в позовній просила справу розглянута у її відсутності в судовому засіданні.

Представник відповідача Тлумацької міської ради обєднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив справу розглядати без його участі.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав:

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно сері САА № 152463 від 27.07.2004 року, видане на підставі рішення виконавчого комітету Надоржнянської сільськакої ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 39 від 11.05.2004 року, ОСОБА_3 (бабуся позивача) на праві приватної власності належало будинковолодіння по вул. Чорнолізька (вул. ОСОБА_6), 10. Дані відомості також підтверджуються копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4269930 від 27.07.2004року (а.с. 5).

Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України (а.с. 15) ОСОБА_3 (батько позивача) народився 08.03.1947 року і його матірю була ОСОБА_3 (бабуся позивача). Позивач ОСОБА_3 народилася 20.11.1975 року і її батьками були ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (а.с. 14). 06.12.1996 року позивач ОСОБА_3 одружилася з ОСОБА_1 та після реєстрації одруження їй присвоєно прізвище «Шенішевська», що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 14).

19.05.2008 року ОСОБА_3 (бабуся позивача) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Ще за життя вона посвідчила на імя онуки ОСОБА_1 (позивач) заповіт, яким заповіла їй все належне на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від липня 1999 року (а.с. 9).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_8 (позивач) прийняла спадщину за законом після смерті бабусі ОСОБА_3, успадкувавши в тому числі і спірне домоволодіння, оскільки постійно проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Тлумацької міської ради обєднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 253 від 08.05.2018 року, згідно якої на день смерті ОСОБА_3 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_7 невістка, ОСОБА_1 зять, ОСОБА_1 онука, ОСОБА_9 правнука, ОСОБА_1 правнука. Заповіт від імені ОСОБА_3 посвідчувався в сільській раді 21.07.1999 року за № 7 на користь ОСОБА_1 (а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Тобто, після смерті ОСОБА_3 (бабуся позивача) спадщину за законом - за правом представлення прийняла онука ОСОБА_1 (позивач), оскільки її батько ОСОБА_3 помер 07.12.1982 року (а.с. 8), тобто ще до моменту відкриття спадщини.

Згідно відповідей приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу ОСОБА_10 № 390/01-16 від 19.06.2018 року (а.с. 24), приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу ОСОБА_11 № 01-16/711 від 08.08.2018 року (а.с. 74), спадкова справа після смерті ОСОБА_2 (бабуся позивача) та ОСОБА_3 (батько позивача) не заводилися. Відповідно до повідомлення державного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 339/01-16 від 03.07.2018 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3 (батько позивача) не заводилися (а.с. 30).

Як вбачається із копії спадкової справи № 228/2012 від 01.08.2012 року, заведеної державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області ОСОБА_12 після смерті ОСОБА_3 (а.с. 30-73) ОСОБА_1 (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка бажає прийняти та прийняла спадщину. 01.08.2012 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадщину після смерті ОСОБА_3, а саме на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності СС «Надорожнянська» розміром 12,10 в ум.кад. га без визначення меж цієї частки в натурі (а.с. 12).

Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. Чорнолізька, 10, с. Надарожна, Тлумацький район, Івано-Франківська область, в порядку спадкування за законом (за правом представлення) після смерті бабусі ОСОБА_3

Відповідно до положень частини першої статі 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Позивачу ОСОБА_1 в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на житловийо будинок з господарськими будівлями та спорудами після смерті ОСОБА_3 (бабуся позивача), оскільки заповіт посвідчений секретарем Надарожнянської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області О.ОСОБА_5 реєстровим № 7 від липня 1999 року є недійсним, оскільки складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, зокрема: заповіт посвідчено з порушенням вимог діючого законодавства України, у ньому відсутні дата його підписання заповідачем та дата його посвідчення, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області ОСОБА_12 № 412/02-31 від 04.05.2018 року (а.с. 10).

Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 424,10 грн.

На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1266, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 13, 82, 142, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою с. Надорожна Тлумацького району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. Чорнолізька, 10, с. Надарожна, Тлумацький район, Івано-Франківська область, в порядку спадкування за законом за правом представлення після померлої бабусі ОСОБА_2.

Повернути позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці с. Надорожна Тлумацького району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, сплачений нею по квитанції № 0.0..1 від 01.06.2018 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 424 (Чотириста двадцять чотири) гривні 10 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Н.І. Лущак