Справа № 712/6-46/2009
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 листопада 2018 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого: судді Джуги С.Д.,

суддів: Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.

при секретарі: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 02 лютого 2009 року, постановлену суддею Микуляк П.П., у справі за поданням старшого державного виконавця районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон та вилучення закордонного паспорту у громадянина ОСОБА_1,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 02 лютого 2009 року подання старшого державного виконавця районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції - задоволено. Встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон та вилучено закордонний паспорт у громадянина ОСОБА_1.

Заперечуючи ухвалу суду, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу, оскільки вважає її такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні подання. Зокрема, вказує на те, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованих висновків щодо його ухиляння від виконання судового рішення. Крім того, зазначає, що зобов'язання по сплаті аліментів, яке стало причиною встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон та вилучення закордонного паспорту виконані ним в повному обсязі, що підтверджується нотаріально завіреною заявою. Виконавче провадження по виконанню рішення суду було завершено, у зв'язку з поверненням виконавчого документу стягувачу, про що свідчить витяг з реєстру виконавчих проваджень.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції чинній з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Встановлено, що на виконанні районного відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції знаходилось виконавче провадження по примусовому виконанні виконавчого листа №2-3322/06 від 14.07.2006 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на тримання доньки в розмірі ? доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.06.2006 року і до досягнення дитиною повноліття.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив того, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, його заборгованість по сплаті аліментів складає 4067,53 грн.

Однак з такими висновками апеляційний суд не може погодитись, оскільки вони ґрунтується на неповно з'ясованих обставинах справи і не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України (в редакції, чинній на момент постановлення ухвали) питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно ст.441 ЦПК України, в редакції чинній з 15.12.2017 року, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого рішення.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

З аналізу зазначених норм слідує, що саме по собі самостійне невиконання боржником зобов'язань, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

При цьому, під поняттям «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Як у поданні державного виконавця так і в ухвалі суду не наведено будь - яких посилань на ухилення боржника від виконання рішення суду.

В ухвалі судом не зазначено фактів та конкретних доказів, які б підтверджували про те, що боржник дійсно ухилявся від зобов'язання, покладеного на нього судовим рішенням. Наведені судом в ухвалі висновки суду ґрунтуються на припущеннях.

Крім того, згідно доданої до апеляційної скарги заяви від 23.04.2018 року вбачається, що стягувач ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, претензій матеріального, морального чи фізичного, аліментного характеру не має, і в подальшому не буде мати (а.с.11).

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що у суду першої інстанції не було належних і допустимих доказів, які б підтверджували ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, та правових підстав для задоволення подання державного виконавця, а тому, відповідно до п.2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України ухвала Ужгородського міськрайонного суду від 02 лютого 2009 року підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні подання з вищенаведених підстав.

Керуючись ст.ст.374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 02 лютого 2009 року - скасувати.

У поданні старшого державного виконавця районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон та вилучення закордонного паспорту у громадянина ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 23 листопада 2018 року.

Головуючий :

Судді :