Провадження №2/523/1137/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2018 р. Суворовський районний суд міста ОСОБА_1 в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Вовкович І. В.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті ОСОБА_1

справу за позовом

ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (Одеська область, Любашівський район, с. Троїцьке, вул. Кірова, буд. 11) про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

Установив:

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди, що завдані скоєнням ДТП.

Свої вимоги мотивує тим, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26.03.2015р. серії АП1 № 548932, ОСОБА_3, 08 березня 2015р. приблизно 13г. 20 кв., керуючи автомобілем Ніссан Прем'єра, державний номерний знав ВН 3183 ЕМ, в районі будинку № 76 по пр. Добровольського в м. Одесі, при перестроюванкі з лівої смуги в праву не надав перевагу в русі автомобілю «Митсубиси - Оутлендер», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, (який належить на праві власності його матері ОСОБА_2) який рухався у попутному напрямку, що призвело до зіткнення з автомобілем та отримання механічних пошкоджень, Вищевказаними діями, за думкою співробітників ДАІ, ОСОБА_3 порушив п. 10.3 ПДР.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення за вказаною ДТП ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та провадження по справі закрито у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Апеляційний суд Одеської області, своєю постановою від 18.11.2015р. залишив постанову Суворовського районного суду м. Одеси без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3О, без задоволення.

При зіткненні автомобіль Mitsubishi Оutlander 2007р. реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав значні технічні ушкодження.

Дослідження по встановленню завданого збитку проводив ФОП ОСОБА_1, який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта по спеціальності 12.2 "Визначення вартості дорожніх транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу" (Свідоцтво Міністерства Юстиції України №1217 від 29 02.2008р.), строк дії свідоцтва до 11.04.2017р.

Експертно-автотоварознавче дослідження за №2777 з визначення вартості матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу складено 08.04.2015р. величина матеріальних збитків завданих автомобілю MITSUBISHI OUTLANDER 2007р. реєстраційний номер НОМЕР_2 згідно розрахунку становить 127 620грн 35 коп.( сто двадцять сім тисяч шістсот двадцять грн.) 35 коп.

Реальні матеріальні збитки які поніс позивач та які завдані автомобілю MITSUBISHI OUTLANDER 2007р. реєстраційний номер НОМЕР_2 згідно накладних становлять 128 572 гривень 21 коп., ( сто двадцять вісім тисяч п'ятсот сімдесят дві гривні) 21 коп.

Як зазначив позивач, вартість проведення оцінки становить 400 гривень.

Окрім того у відшкодування моральної шкоди позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 5000 гривень.

Страхова компанія відповідача частково відшкодувала витрати на ремонт автомобіля.

Загальна сума платежів яку здійснила страхова компанія ПРАТ "Європейський страховий союз" склала 49 500 (сорок дев'ять тисяч п'ятсот гривень).

Враховуючи викладене в позовній заяві, позивач просить стягнути на його користь з ОСОБА_3 суму матеріального збитку, що завданий ДТП у розмірі 79472 грн. 00 коп., 400 грн. 00 коп. витрат на проведення автотоварознавчого дослідження та 5000 гривень моральної шкоди. Окрім того просить стягнути з відповідача 640 гривень судового збору.

Ухвалою суду від 05 грудня 2017 року відкрито провадження за зазначеною цивільною справою та ухвалою суду від 16 травня 2018 року підготовче засідання закрито та призначено судовий розгляд по суті позову.

Представник позивача надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на його задоволенні.

Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не сповістив. Матеріали справи містять відзив на позов (а.с. 43-45) в яких відповідач просив відмовити у задоволенні позову повному обсязі.

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача.

З'ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обовязковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Частиною 3 статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частина 2 статті 43 ЦПК встановлює, що учасники справи зобовязані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи; 3) зявлятися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд встановив наступні обставини.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26.03.2015р. серії АП1 № 548932, ОСОБА_3, 08 березня 2015р. приблизно 13г. 20 кв., керуючи автомобілем Ніссан Прем'єра, державний номерний знав ВН 3183 ЕМ, в районі будинку № 76 по пр. Добровольського в м. Одесі, при перестроюванкі з лівої смуги в праву не надав перевагу в русі автомобілю «Митсубиси - Оутлендер», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, (який належить на праві власності його матері ОСОБА_2) який рухався у попутному напрямку, що призвело до зіткнення з автомобілем та отримання механічних пошкоджень, Вищевказаними діями, за думкою співробітників ДАІ, ОСОБА_3 порушив п. 10.3 ПДР.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення за вказаною ДТП ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та провадження по справі закрито у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Апеляційний суд Одеської області, своєю постановою від 18.11.2015р. залишив постанову Суворовського районного суду м. Одеси без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3О, без задоволення. (а.с. 7-15).

Відповідно ж до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто враховуючи вищевикладене, факт винуватості ОСОБА_3 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 08 березня 2015р. о 13г. 20 кв., є встановленим і доказуванню не підлягає.

При зіткненні автомобіль Mitsubishi Оutlander 2007р. реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав значні технічні ушкодження.

Дослідження по встановленню завданого збитку проводив ФОП ОСОБА_1, який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта по спеціальності 12.2 "Визначення вартості дорожніх транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу" (Свідоцтво Міністерства Юстиції України №1217 від 29 02.2008р.), строк дії свідоцтва до 11.04.2017р.

Експертно-автотоварознавче дослідження за №2777 з визначення вартості матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу складено 08.04.2015р. величина матеріальних збитків завданих автомобілю MITSUBISHI OUTLANDER 2007р. реєстраційний номер НОМЕР_2 згідно розрахунку становить 127 620грн 35 коп.(сто двадцять сім тисяч шістсот двадцять грн.) 35 коп.

Реальні матеріальні збитки які поніс позивач та які завдані автомобілю MITSUBISHI OUTLANDER 2007р. реєстраційний номер НОМЕР_2 згідно накладних становлять 128 572 гривень 21 коп., ( сто двадцять вісім тисяч п'ятсот сімдесят дві гривні) 21 коп. (а.с. 17-21).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Крім того відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», від 27.03.1992 року № 6, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Страхова компанія відповідача частково відшкодувала витрати на ремонт автомобіля.

Загальна сума платежів яку здійснила страхова компанія ПРАТ " Європейський страховий союз" склала 49 500 (сорок дев'ять тисяч п'ятсот гривень).

Зазначене сторонами не оспорюється.

Таким чином, оскільки автомобіль позивача Mitsubishi Оutlander 2007р. реєстраційний номер НОМЕР_2, отримав пошкодження, і йому матеріальна шкода в повному обсязі не відшкодована, матеріали справи протилежного не містять, то його позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Витрати повязані з проведенням експертного дослідження у розмірі 400 грн. 00 коп. не підтвердженні належними та допустимими доказами, тому позовні вимоги в даній частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди маж визначатися залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

В даному випадку, приймаючи до уваги посилання позивача на спричинення йому моральної шкоди та враховуючи те, що у зв'язку із протиправними діями відповідача ОСОБА_3 позивачу довелося докладати значних зусиль для відновлення його порушеного права, що стало причиною моральних страждань, суд погоджується з вимогами позивача про необхідність відшкодування такої моральної шкоди та задовольняє позовні вимоги в цій частині позову в повному обсязі шляхом стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 гривень.

Таким чином з відповідача підлягають стягненню матеріальні збитки, що завдані ОСОБА_3 та не відшкодовані ним та страховою компанією, у розмірі 79472 грн. 00 коп. та моральна шкода у розмірі 5000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 18, 76-81, 89, 131, 141, 211, 223, 258, 263-265, 354 ЦПК України,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (Одеська область, Любашівський район, с. Троїцьке, вул. Кірова, буд. 11) про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: Одеська область, Любашівський район, с. Троїцьке, вул. Кірова, буд. 11, у відшкодування матеріальних збитків, завданих ДТП від 08 березня 2015р., на суму 79472 грн. 00 коп. на користь ОСОБА_2, ІНН НОМЕР_3, адреса: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: Одеська область, Любашівський район, с. Троїцьке, вул. Кірова, буд. 11, у відшкодування моральної шкоди, що завдана ДТП від 08 березня 2015р., на суму 5000 грн. 00 коп. на користь ОСОБА_2, ІНН НОМЕР_3, адреса: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: Одеська область, Любашівський район, с. Троїцьке, вул. Кірова, буд. 11 на користь ОСОБА_2, ІНН НОМЕР_3, адреса: АДРЕСА_1, судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14 грудня 2018 року.

Суддя