Провадження № 2-о/752/664/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.07.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Веселовської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Голосіївський районний у місті Києві відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в місті Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду м. Києва із заявою про встановлення факту народження дитини чоловічої статі - ОСОБА_2, який народився у місті Луганськ Луганської області Україна, ІНФОРМАЦІЯ_3, у громадянки України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянином України.

В обґрунтування заяви зазначив про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 13.06.2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданим Станично-Луганським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась дитина чоловічої статі - ОСОБА_2 у м. Луганськ Луганської області, що підтверджується копією медичного свідоцтва про народження № 423 від 29.06.2018 року.

Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану українського зразка заявник позбавлена можливості, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Відповідно до ч.2 ст.317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду, суд вважає за можливе провести розгляд заяви у відсутності заявника та представника заінтересованої особи.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до положень п. 7 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

В силу ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документ

Судом встановлено, що 13 червня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований Станично-Луганським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, про що складено актовий запис № 148, що стверджується даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 13.06.2018 року.

Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилась дитина чоловічої статі - ОСОБА_2 у м. Луганськ Луганської області, що підтверджується копією медичного свідоцтва про народження № 423 від 29.06.2018 року.

Відповідно до п. 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Згідно п. 2 розділу 5 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024.

За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно п. 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, свідоцтво про народження (форма № 103/у), форма якого затверджена Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. № 545, зареєстрованим в міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за № 1150/13024, видається установою охорони здоров'я незалежно від підпорядкування і форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза установою охорони здоров'я державна реєстрація народження робиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувальної установи (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України 25.10.2006 р. № 545, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 08 серпня 2006 року за № 1150/13024, і укладення про підтвердження факту народження дитини поза установою охорони здоров'я за формою, встановленого додатком 3 до порядку підтвердження факту народження дитини поза установою охорони здоров'я, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 09.01.2013 р. № 9.

Відповідно п. 4 ч. 4 ст. 13 Закону за відсутності документу установи охорон здоров'я або медичної консультаційної комісії, підтверджувальний факт народження, основою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Разом з тим, згідно ст. 1 вказаного Закону тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Україна зобов'язується підтримувати і забезпечувати економічні, фінансові, політичні, соціальні, інформаційні, культурні та інші зв'язки з громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. 5 Закону).

Відповідно до ст.3 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - територія м. Луганськ Луганської області визнана тимчасово окупованою територією.

Діяльність державних органів влади України, в т.ч. органів державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється на тимчасово окупованій території.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий незаконними органами та/або особами незаконних органів на тимчасово окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків.

Підставою звернення заявниці до суду є неможливість реєстрації факту народження дитини у зв'язку з тим, що офіційні документи, що посвідчують зазначений факт, завірені органом окупаційної влади, які діють на неконтрольованій Україною території.

В силу положень Закону України Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин.

Отже, враховуючи положення вищевказаних норм закону, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_3, остання є такою, що знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому, на думку суду, підлягає задоволенню, оскільки оцінені судом докази дають підстави для встановлення факту народження дитини чоловічої статі - ОСОБА_2, який народився у місті Луганськ Луганської області Україна, ІНФОРМАЦІЯ_3, у громадянки України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянином України.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 3, 9 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст.ст. 315, 317 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Голосіївський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт народження дитини, ОСОБА_2, чоловічої статі, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження - місто Луганськ Луганської області, Україна, мати дитини - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, яка перебуває у зареєстрованому шлюбі з батьком дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянином України.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя