Апеляційний суд Житомирської області
Справа №290/275/18 Головуючий у 1-й інст. Бабич С. В.
Категорія 2 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 290/275/18 за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Романівської районної державної адміністрації Житомирської області та Вільшанської сільської ради Романівського району Житомирської області про захист права власності власників земельних часток (паїв)

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_1 на ухвалу Романівського районного суду Житомирської області від 11 квітня 2018 року, постановлену під головуванням судді Бабич С.В. в смт. Романів,

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернувся до суду із названим позовом.

Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 11 квітня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на виконання вимог ухвали суду від 16.03.2018 року про залишення позову без руху ним було подано уточнену позовну заяву. На думку скаржника, є безпідставними посилання в ухвалі на те, що в заяві не вказано яким чином відповідачі порушили право власності на земельну частку (пай), не зазначено доказів, що підтверджують обставини, якими обгрунтовуються позовні вимоги, оскільки в заяві були вказані всі необхідні відомості та долучені до неї відповідні докази.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суддя місцевого суду виходив із того, що позивачами не були виконані недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі від 16.03.2018 року відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України.

Проте, погодитися з такими висновками суду неможливо з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що у березні 2018 року ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Романівської районної державної адміністрації Житомирської області та Вільшанської сільської ради Романівського району Житомирської області про захист права власності власників земельних часток (паїв).

Ухвалою судді Романівського районного суду від 16 березня 2018 року позовна заява залишена без руху, позивачам надано строк - п'ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Постановляючи ухвалу, суд зазначав, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України.

Ухвалою судді Романівського районного суду від 11 квітня 2018 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

На виконання вимог ухвали суду від 16 березня 2018 року ОСОБА_1 подано уточнену позовну заяву, в якій останній зазначає, що відповідачами були порушені права його довірителів у звязку із відмовою у виділенні земельних ділянок.

А тому, висновки суду першої інстанції в тій частині, що позовна заява не містить відомостей про те, яким чином Романівська районна державна адміністрація Житомирської області та Вільшанська сільська рада Романівського району Житомирської області порушили право власності на земельну частку (пай) позивачів в межах приватно-правових відносин, не повязаних із здійсненням відповідачами публічно-владних управлінських функцій є помилковими, оскільки вимоги щодо порушеного права власності позивачем не ставилося, натомість зі змісту позовних вимог вбачається порушене право, що виразилося у бездіяльності органів місцевого самоврядування щодо розгляду заяв про виділення земельних ділянок.

Що стосується мотивів ухвали місцевого суду про те, що у позовній заяві не зазначено доказів, що підтверджують обставини в обґрунтування позовних вимог, то колегія суддів апеляційного суду вважає, що оцінка доказів на стадії відкриття провадження недопустима.

Оскільки згідно норм законодавства України кожна особа наділена правом на звернення до суду за захистом своїх прав та свобод, а на суд, в свою чергу, покладено обов'язок повного та всебічного розгляду виниклих спорів, що можливо лише під час розгляду справи по суті, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви є помилковим, так як неналежність доказів або їх неконкретизація, не є підставою для повернення заяви.

Одним із принципів цивільного процесуального судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК), згідно якого кожна з сторін повинна довести обставини які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов'язок доказування лежить на стороні (стаття 81 ЦПК України). Суд не може збирати докази що стосуються предмета спору з власної ініціативи (ч. 7 ст. 81 ЦПК).

Відтак, викликає сумнів правомірність зазначеного в ухвалі суду від 11 квітня 2018 року висновку про недостатність обґрунтувань позову та зазначення доказів на підтвердження вказаних обставин.

Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого права та інтересу передбачено Конституцією України.

Стаття 3 ЦПК України також визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Право на звернення особи до суду є її абсолютним правом.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів реалізується через врегульовану процесуальним законом можливість пред'явити до суду позовну заяву, яка є процесуальною формою звернення за захистом порушеного права.

При цьому, право кожної особи на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод чи інтересів слід розуміти у праві такої особи на подання відповідних документів та доказів, певне обґрунтування позовних вимог у тій мірі, в якій вона вважає за необхідне, оскільки одним із визначальних принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, а особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала районного суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, відповідно до вимог 379 ЦПК України.

Керуючись статтями 367,368,374,379,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Романівського районного суду Житомирської області від 11 квітня 2018 року скасувати та направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 20.07.2018.

Головуючий Судді