Провадження № 2-з/761/430/2018
У Х В А Л А

Іменем України

16 серпня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Притула Н.Г., розглянувши заяву позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охмадит» Міністерства охорони здоров'я України про скасування наказу, зобов'язання вчинити дії.

В своїх вимогах позивачі просять: визнати незаконним та скасувати наказ відповідача № 99 від 18.05.2018 року «Про введення в дію організаційної структури та штатного розпису»; зобов'язати відповідача відкликати персональне попередження для позивачів про скорочення посад, які вони займають.

Разом із позовною заявою позивачі подали заяву про вжиття заходів забезпечення позову в якій заявники просять: заборонити відповідачу - Національній дитячій спеціалізованій лікарні «Охмадит» Міністерства охорони здоров'я України та її посадовим особам здійснювати дії, спрямовані на виконання наказу № 99 від 18.05.2018 року «Про введення в дію організаційної структури та штатного розпису», в тому числі видавати накази про звільнення позивачів на підставі зазначеного наказу.

Свою заяву заявники обґрунтовують тим, що предметом даного спору є наказ виданий відповідачем («Про введення в дію організаційної структури та штатного розпису») відповідно до якого планується ввести нові організаційні структури та штатний розпис НДСЛ «Охмадит» та на підставі якого позивачам було видано персональні попередження, якими повідомлено про скорочення займаних ними посад. Як зазначають заявники, видання таких персональних попереджень дає підстави, вважати, що відповідачем вживаються спрямовані дії на виконання оспорюваного ними наказу, зокрема, що може призвести до їх передчасного звільнення та переведення на менш оплачувані посади, які не відповідають їх кваліфікаційному рівню, що утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду, у разі його ухвалення на користь позивачів.

У відповідності із ст. 149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходів по забезпеченню позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений шляхом вжиття видів забезпечення, передбачених частиною 1 цієї статті. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Разом з тим, частиною 3 статті 152 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Окрім цього, відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 N 9 роз'яснено, що суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов'язані із втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств (наприклад, забороняти скликати загальні збори товариства, складати список акціонерів, що мають право на участь у них, надавати реєстр акціонерів та приміщення для проведення зборів, підбивати підсумки голосування з питань порядку денного тощо).

У справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов'язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов'язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Так, аналізуючи зазначені роз'яснення надані Верховним судом України, враховуючи предмет даного спору, а також вимоги даної заяви, зокрема щодо заборони Національній дитячій спеціалізованій лікарні «Охмадит» Міністерства охорони здоров'я України та її посадовим особам здійснювати дії, спрямовані на виконання наказу № 99 від 18.05.2018 року «Про введення в дію організаційної структури та штатного розпису», суд приходить до висновку, що заходи забезпечення позову, які позивачі просять вжити - є втручанням у внутрішню діяльність установи щодо її діяльності та внутрішнього розпорядку, що суперечить вищевказаній постанові та положенням чинного законодавства України. Окрім цього, заборона відповідачу видавати накази про звільнення позивачів на підставі зазначеного наказу № 99 від 18.05.2018 року, в даному випадку - не є допустимою, оскільки зазначені заходи забезпечення позову, фактично призведуть до ухвалення остаточного рішення по справі, без її розгляду по суті.

Таким чином, суд вивчивши матеріали справи, враховуючи заявлені позовні вимоги, предмет та підстави позову, суд вважає, що заява позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову - відхилити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя: Н.Г.Притула