Справа № 535/739/18
Провадження № 2/535/310/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Якименко Т.О., при секретарі - Балала Л.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт Котельва Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Котелевської селищної ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - відділ правового забезпечення державної реєстрації Великорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Котелевської селищної ради Полтавської області в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частку нерухомого майна, яке складається з житлового будинку "А1" загальною площею 76,1 кв.м. в тому числі житлової 40,9 кв.м. та господарських будівель: сараю "В", сараю "Г", погреба вхідного "Д", що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та належала до дня смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять визнати за ними право власності по 1/4 частині за кожним на нерухомого майна, яке складається з житлового будинку "А1" загальною площею 76,1 кв.м. в тому числі житлової 40,9 кв.м. та господарських будівель: сараю "В", сараю "Г", погреба вхідного "Д", що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, як за членами колгоспного двору.

Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Позивачі ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Позивачі надали суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, та просять справу розглянути без їх участі.

Відповідач - Котелевська селищна рада Полтавської області подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги позивачів визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст. 206 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - відділ правового забезпечення державної реєстрації Великорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі. У вирішенні даного спору покладається на розсуд суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Визнання відповідачем пред'явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.206 ЦПК України відповідачам відомі та зрозумілі.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим відділом ДРАЦС Котелевського РУЮ у Полтавській області від ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Позивачка була дружиною ОСОБА_7, що підтверджуюється свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2, виданим відділом ДРАЦС Котелевського РУЮ Полтавської області від 02.04.2011 року.

Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України позивачка ОСОБА_1, прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу ОСОБА_8 в установлений законом строк.

За життя ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 видане виконкомом Котелевської селищної ради Полтавської області від ІНФОРМАЦІЯ_6 року).

Спадщина, яку прийняв ОСОБА_4 після смерті батька складається з 1/4 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою смт. АДРЕСА_2). Проте, належним чином не оформив право власності на успадковану частину нерухомого майна.

Вказане нерухоме майно станом на 01.07.1990 року відносилось до суспільної групи господарств - колгоспний двір. Відповідно до довідки виданою виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області №2425 від 15.05.2018 року, головою колгоспного двору був ОСОБА_5, членами колгоспного двору були ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист праваприватної власності» від 22 грудня 1995 року, роз'яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права начастку в його майні.Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чикоштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося;

г) згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Цивільного кодексу України (в ред. 1963 р.) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Враховуючи вище викладене, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 належало на праві власності по 1/4 частині спірного нерухомого майна кожному.

Таким чином, до складу спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_4 входить, належна йому як члену колгоспоного двору 1/4 частка спірного нерухомого майна, та 1/4 частка, що належала як члену колгоспного двору його батькові - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року, яку він успадкував після смерті батька, але не оформив спадщину належним чином.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу ОСОБА_8 з приводу оформлення спадщини на 1/2 частину нерухомого майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3, яка за життя належала ОСОБА_4 та ОСОБА_5, але в зв 'язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів про право приватної власності спадкодавця на вказане домоволодіння нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується довідкою нотаріуса №29/02-14 від 16.01.2018 року.

Позивачі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до державного реєстратора прав на нерухоме майно Великорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області із заявою про державну реєстрацію права власності кожен на свою 1/4 частину в нерухомому майні, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 (стара адреса - АДРЕСА_4), але їм було відмовлено у зв'язку з тим, що законом не передбачена реєстрація права власності на такий об'єкт нерухомого майна, як колгоспний двір, окрім цього, із поданих документів для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно неможливо визначити конкретний розмір частки заявника у праві спільної часткової власності на вище зазначений житловий будинок, що підтверджується рішеням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №41475747 від 07.06.2018 року.

Відповідно до ч. 1ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позивачка ОСОБА_1 набула право власності на 1/2 частину спірного домоволодіння в порядку спадкування після померлого чоловіка ОСОБА_7

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Зазначеними Вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сімї). Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, відносяться до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням належності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

За змістом ЦК УРСР 1963 року, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, виникнення права власності на житлові будинки у сільському населеному пункті не залежало від державної реєстрації цього права.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог позивачів у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути визнання права.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 264-268, 354 ЦПК України, ст.ст. 328, 392 ЦК України, ст. 81 Земельного кодексу України, Законом України «Про державну реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 N449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Котелевської селищної ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно, задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину нерухомого майна, яке складається з: житлового будинку «А1» загальною площею 76,1 кв.м. в тому числі житлової 40,9 кв.м., та господарських будівель: сарай «В», сарай «Г», погріб вхідний «Д», що розташоване за адресою: АДРЕСА_6, і до дня смерті належало ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/4 частину нерухомого майна, яке складається з: житлового будинку «А1» загальною площею 76,1 кв.м. в тому числі житлової 40,9 кв.м., та господарських будівель: сарай «В», сарай «Г», погріб вхідний «Д», що розташоване за адресою: АДРЕСА_7

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/4 частину нерухомого майна, яке складається з: житлового будинку «А1» загальною площею 76,1 кв.м. в тому числі житлової 40,9 кв.м., та господарських будівель: сарай «В», сарай «Г», погріб вхідний «Д», що розташоване за адресою: АДРЕСА_7

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги у 30-ти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя