Справа№592/6725/18
Провадження №2/592/2355/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року м.Суми

Ковпаківський райсуд м. Суми у складі головуючого судді Хитрова Б.В., за участю секретаря судового засідання Чайки Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі та гідності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 08.06.2018 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2, яка є його старшою сестрою починаючи з 2012 року постійно подає заяви до поліції заяви з приводу нібито протиправних дій стосовно їх матері та інших осіб, розповсюджує інформацію про його, тобто ОСОБА_1, недієздатність.

Просить постановити судове рішення, яким зобовязати відповідача спростувати поширену інформацію шляхом публікації замітки в місцевій пресі - газеті «Ваш шанс» про те, що поширена відповідачем інформація про наявну у ОСОБА_1 психічну хворобу та його недієздатність, неналежне жорстоке поводження з матірю ОСОБА_3 не відповідає дійсності, а за її відмови - судовим виконавцем зі стягненням з відповідача повязаних з цими діями витрат.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з вищенаведених підстав.

Належним доказом поширення недостовірної інформації вважали відповідь на адвокатський запит з ГУНП в Сумській області від 02.03.2018 року стосовно надходження заяв та повідомлень з приводу можливих протиправних дій мачули А.П.

Представник відповідача позов не визнав, вважав позов надуманим та таким. що не містить конкретних фактів та доказів поширення неправдивої інформації стосовно позивача.

Судом встановлено, що сторони справи є рідним братом та сестрою, мешкають окремо, в тому числі позивач мешкає разом з матірю ОСОБА_3 та отримує компенсацію за надані соціальні послуги ОСОБА_3 ( а.с. 26).

Згідно з відповіддю на адвокатський запит, відповідач звертався до правоохоронних органів з приводу фізичного насильства ОСОБА_1 над ОСОБА_3 10.03.2016 року, 02.07.2016 року, 21.10.2017 року. Вказані звернення були розглянуті в порядку ЗУ «Про звернення громадян». Про результати розгляду вказаних звернень сторони судового спору суду ніяких доказів не надали.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

У випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову про захист честі та гідності, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

Постанова Пленуму ВСУ від 27.02.2009 № 1 « Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи,а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» передбачає, що у випадку звернення особи із заявою до правоохоронних органів судам слід враховувати висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року № 8-рп/2003 (справа про поширення відомостей).

Конституційний суд України у вищезазначеному рішенні розяснює, що зазначення в листах, заявах, скаргах до правоохоронного органу відомостей…, не може вважатись поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам певних осіб.

Викладення у листах, заявах, скаргах до правоохоронного органу завідомо неправдивих відомостей тягне за собою відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Стороною позивача не надано суд жодних доказів притягнення відповідача до кримінальної (ст. 383 КК України) або адміністративної відповідальності (ст. 183 КУпАП) за неправдиве повідомлення правоохоронним органам про можливі протиправну поведінку відповідача. Також стороною позивач не зазначено в позові конкретних фактів чи обставин та під час судового розгляду не надано жодного доказу розповсюдження відповідачем інформації стосовно недієздатності позивача чи його жорстокого поводження з матірю.

Таким чином суд приходить до висновку, що стороною позивача не доведено, що звернення до правоохоронного органу відповідачем було порушено його честь та гідність а відтак вважає, що підстав для задоволення його позову не існує.

Керуючись ст.ст. 258, 263-264 ЦПК України, ст.ст. 16. 23, 277-280, 297 ЦК України, рішенням Конституційного суду України від 10 квітня 2003 року № 8-рп/2003 (справа про поширення відомостей), суд, -

ВИРІШИВ:

У зволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання відповідача спростувати поширену інформації шляхом публікації замітки в місцевій пресі - газеті «Ваш шанс» про те, що розповсюджена відповідачем інформація про наявну у ОСОБА_1 психічну хворобу та його недієздатність, неналежне жорстоке поводження з матірю ОСОБА_3 не відповідає дійсності, а за її відмови - судовим виконавцем зі стягненням з відповідача повязаних з цими діями витрат, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 05.10.2018 р.

Суддя Б.В. Хитров