Справа № 466/9319/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року м Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з ОСОБА_1,

справа № 466/9319/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,

за участю позивача ОСОБА_2,

у с т а н о в и в :

22.11.2018 ОСОБА_6 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_3, 09.07.1969р.н., ОСОБА_4, 26.01.1989р.н., ОСОБА_5, 09.10.1994р.н. про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач є власником квартири №16 в будинку 67Б на пр. Чорновола у м. Львові. У даній квартирі до моменту набуття права власності на дане майно були зареєстровані відповідачі. Оскільки відповідачі не є власниками квартири, не проживають у ній, не отримують кореспонденцію, не оплачують житлово-комунальні послуги, то за таких обставин звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Ухвалою від 26.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження. Тією ж ухвалою залучено Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради третьою особою, оскільки питання реєстрації належить до компетенції районної адміністрації.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на мотиви викладені в позові та просив позов задовольнити.

Відповідачі у судове засідання повторно не прибули, хоча належним чином повідомлялися про час та дату судового засідання, у тому числі через оголошення на сайті судової влади, причини не прибуття суду не повідомили, відзиву на позовну заяву відповідачами подано не було, а тому за згодою позивача, на підставі ст.280, 281 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи.

Представник третьої особи Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_7, яка діє на підставі довіреності від 18.01.18 №36-вих.216 /а.с.15/ в судове засідання призначене на 27.12.2018 не прибула, причин неприбуття суду не повідомила, письмових пояснень на позовну заяву подано не було.

Заслухавши думку позивача, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Суд встановив, що власником квартири №16 в будинку №67Б на пр. Чорновола у м.Львові є позивач ОСОБА_6, що стверджується договором купівлі-продажу від 26.03.2018 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №118444655 від 26.03.2018, копії яких долучені до матеріалів справи /а.с.3,6/.

У відповідності до п.8 Договору продавці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зобовязувалися знятися з реєстрації за адресою: м.Львів, пр.Чорновола,67Б/16 до 26.04.18.

З наданої суду довідки ОСББ «Львівська оселя» від 19.11.2018р. №79 вбачається, що у квартирі № 16 загальною площею 66,70 кв.м. у будинку 67Б на пр.Чорновола у м.Львові зареєстровані відповідачі ОСОБА_3, 09.07.1969р.н., ОСОБА_4, 26.01.1989р.н., ОСОБА_8, 09.10.1994р.н. /а.с.4/.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи акту ОСББ «Львівська оселя» від 19.10.2018р ОСОБА_3, 09.07.1969р.н., ОСОБА_4, 26.01.1989р.н., ОСОБА_8, 09.10.1994р.н. які зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, там не проживають, що підтверджують сусіди ОСОБА_9 з кв.20 та ОСОБА_10 з кв.25 /а.с.5/.

Отже, позивачем надано суду достатніх доказів на підтвердження того, що відповідачі протягом тривалого часу не проживають у квартирі 16 в будинку 67Б на пр. Чорновола у м. Львові.

Згідно ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ст. 321 ч.1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 9 ч.4 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. При цьому, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16.

Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. Виникнення права членів сім'ї власника квартири на користування квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на цю квартиру, а отже, припинення права власності на квартиру припиняє право членів його сім'ї на користування цією квартирою. Аналогічна позиція висловлена у рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі №6-47383св13 від 02 квітня 2014 року.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов в частинні визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5-С.О. не є власниками та не проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не надають коштів на утримання даної квартири, а тому в силу формальної реєстрації відповідачів у квартирі, яка належить на праві приватної власності позивачу, відповідачі порушують право позивача на володіння, користування та розпорядження належним йому майном, а тому суд приходить до висновку що слід визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 67Б/16.

При вирішенні позову в частині вимог про зняття відповідачів з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, суд виходить з наступного.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи, крім інших підстав, здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абз. 3 п. 34 Постанови № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця проживання, тому окрема вимога про зняття відповідачів з реєстрації місця проживання за вказаною адресою задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268, 280-281 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстрації за даною адресою.

У решті у задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач: ОСОБА_6, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідачі: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7,

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 паспорт серія КС № 802531, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м.Львова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складений 29.12.2018року.

Суддя ОСОБА_12