Справа №639/4177/18
Провадження №2-с/639/23/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року суддя Жовтневого районного суду міста Харкова Баркова Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі №639/4147/18 за заявою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,-

ВСТАНОВИВ:

08.10.2018 року боржник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить скасувати судовий наказ по справі №639/4147/18 за заявою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

В обґрунтування своїх вимог боржник ОСОБА_1 посилається на те, що твердження заявника про, нібито, «надання комунальних послуг» боржнику, не відповідає дійсності і повністю спростовується. Жодного доказу фактичного надання комунальних послуг особисто ОСОБА_1, заявник не надав.

Судом прийнято до розгляду у якості «доказу надання послуг» складений іноземною мовою (імовірно - російською) папірець під назвою: «Справка о начислении и оплате жилищно-коммунальных услуг».Цей «документ» скріплений невідомою печаткою, яка не має ідентифікаційного коду суб'єкта підприємницької діяльності, тому таку печатку і папірець під назвою «Справка....» не можна вважати доказом.Водночас, з даного «документу» вбачається, що боржник ніколи не сплачував ніяких грошових сум на рахунок суб'єкта комерційної діяльності під назвою «КП «Жилкомсервіс». На думку боржника, факт відсутності сплати будь-якої грошової суми на користь «КП «Жилкомсервіс» однозначно доказує ту обставину, що ОСОБА_1 ніколи не вступав (і не мав намір вступати) у цивільно-правові відносини з «КП «Жилкомсервіс» і ніколи не отримував від нього жодних послуг. Боржник вважає, що заявник не надав суду жодного доказу, який би свідчив про те, що боржник особисто звертався до «КП «Жилкомсервіс» із індивідуальним замовленням надання певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага для задоволення особистих потреб. Саме тому будь-який продукт комерційної діяльності «КП «Жилкомсервіс», на думку боржника, навіть не є послугою у визначенні терміну, наведеному у п.17 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно, вказаний договір лише запропоновано укласти, але не укладено, оскільки згоди ОСОБА_1 на добровільне приєднання до цього одностороннього правочину не було, нема і не буде. Як вказує ОСОБА_1, національний суд першої інстанції шляхом постановлення судового наказу примушує його безпідставно і без будь-якої компенсації передавати у володіння органу місцевої влади (через належну цьому органу посередницьку комерційну структуру КП «Жилкомсервіс») грошову суму у розмірі 660 грн. 65 коп. Крім того, з нього ще стягується судовий збір у розмірі 176 грн. 20 коп. З цими протиправними фактами він, як громадянин правової та демократичної держави, не може погодитись, тому вимушений звернутися до суду з даною заявою.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що представник Комунального підприємства «Харківводоканал» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

27.10.2018 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова видав судовий наказ, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Жилкомсервіс» заборгованість з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.09.2015 року по 01.07.2018 року в розмірі 660 гривень 65 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Жилкомсервіс» судовий збір у розмірі 176 (сто сімдесят шість) гривень 20 копійок. При цьому в судовому наказі повідомлено, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

04.10.2018 року ОСОБА_1 отримав копію судового наказу від 27.09.2013 року.

Відповідно до ч.3 ст. 172 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій розяснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Клопотання боржником про поворот виконання судового наказу не заявлено.

Враховуючи наведене, оскільки як із заяви боржника ОСОБА_1про скасування судового наказу вбачається спір про право, оскільки боржник зазначає про повну необґрунтованість вимог стягувача, суд вважає за необхідне скасувати судовий наказ та розяснити КП «Жилкомсервіс», що стягувач має право звернутись до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-172, 259-261, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі №639/4147/18 за заявою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій задовольнити.

Скасувати судовий наказ судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.09.2018 року, по справі №639/4147/18 за заявою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Роз'яснити стягувачу його право звернутись до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Баркова