Справа № 346/5458/17
Провадження № 2/346/393/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді: Бирич Н.В.

з участю: секретаря: Гайової Г.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визначення розміру земельної частки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із позовом, мотивуючи тим, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. Кваритра № 1 в цьому ж будинку належить її чоловіку, ОСОБА_4АДРЕСА_2 належала ОСОБА_5, яка померла, а спадщину після її смерті прийняв її син, ОСОБА_3 та став власником вказаної квартири. Власниками квартира № 4 в зазначеному будинку станом на 2005 рік, були ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 Юрій-Андрій Ігорович. Зазначає, що для обслуговавання вказаного житлового будинку та господарських будівель і споруд було виділено земельну ділянку площею 570 кв.м. по вул. Шевченка, 33 в м. Коломия. Під час проведення приватизації земельної ділянки частина співвласників квартир відмовилась від свого права на безкоштовну передачу у власність земельної ділянки в користь інших співвласників. Так, ОСОБА_4 відмовився від свого права на безкоштовну приватизацію земельної ділянки в її користь, ОСОБА_6, ОСОБА_7, а також батька неповнолітнього ОСОБА_8-А.І. - в користь ОСОБА_2 Зазначає, що, при приватизації спірної земельної ділянки було оформлено право спільної сумісної власності на трьох осіб : ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Вказує, що при визначенні розміру часток у праві спільної власності на земельну ділянку слід виходити із часток співвласників у праві власності житлового будинку. Просить суд визначити за нею частку в розмірі 50/100 частин спірної землеьної ділянки, що становить 285 кв.м.

Позивач в судове засідання не з"явилась, її представник подала до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала та просила позов задовольнити, справу розглядати без участі позивача та представника.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив розглядати справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2Є в судове засідання не з"явилась з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи була належно повідомлена у встановленому законом порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 248 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши зібрані докази по справі, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 27 серпня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за № Д-813 (а.с.9).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 28 січня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори ОСОБА_10, зареєстрованим в реєстрі за № 0175 власником квартири АДРЕСА_4 є чоловік позивачки, ОСОБА_4. (а.с.8).

При проведенні в 2005 році приватизації земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 570 кв.м. по вул. Шевченка, 33 в м. Коломия частина співвласників квартир будинку відмовилась від свого права на безкоштовну передачу у власність земельної ділянки на користь інших співвласників.

Так, ОСОБА_4 відмовився від свого права на безкоштовну приватизацію земельної ділянки в користь своєї дружини ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, а також батьки неповнолітнього ОСОБА_8-А.І. - в користь ОСОБА_2, що стверджується їх нотаріально посвідченими заявами (а.с.10-14).

Відповідно до рішення Коломийської міської ради № 1710 від 06 вересня 2005 року земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 570 кв.м. по вул. Шевченка, 33 в м. Коломия передана ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 у спільну сумісну власність. (а.с.16)

28 лютого 2007 року померла ОСОБА_5 і після її смерті власником наженого їй майна, в тому числі і права на частину землеьної ділянки, став її син, ОСОБА_3, що стверджується копією рішення Коломийського міськрайонного суду № 346/5444/16-ц від 08 грудня 2016 року. (а.с.18).

У відповідності до п. "в" ч. 2 ст. 89 Земельного кодексу України у спільній сумісній власності перебувають, зокрема, земельні ділянки співвласників житлового будинку.

Згідно ч. 5 ст. 89 Земельного кодексу України поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснена за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 370 ЦК України виділ частки із майна, що є об"єктом спільної сумісної власності, здійснюється на тих же засадах, що і виділ із майна, що є у спільній частковій власності. Разом з тим, оскільки у спільній сумісній власності частки учасників не є визначеними, виділ здійснюється лише після визначення часток учасників у спільному майні.

Частиною 4 ст. 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності житлового будинку, будівлі або споруди.

Як вбачається із довідки ОКП "Коломийське МБТІ" від 18 жовтня 2017 року в будинку № 33 по вул. Шевченка в м. Коломия ідеальні частки квартир станом на час їх приватизації становлять : квартира №1 - 27/100АДРЕСА_5 - 23/100АДРЕСА_2 - 23/100 та квартира № 4 - 27/100 частин. (а.с.23).

Таким чином, розмір часток земельної ділянки співвласників за адресою м. Коломия вул. Шевченка, 33 становить : ОСОБА_1 - 50/100, що складає 285 кв.м.; ОСОБА_3 - 23/100, що складає 131,1 кв.м.; ОСОБА_2 - 27/100, що складає 153,9 кв.м.

Відповідно до висновку про експертно-грошову оцінку земельної ділянки від 19 жовтня 2017 року ринкова вартість спірної земельної ділянки становить 77267,00 грн. (а.с.22).

Дослідивши всі наявні у справі докази у їх сукупності та надавши їм оцінку, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог, тому позов слід задовольнити повністю.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 370, 391, 392 ЦК України, ст.ст. 89, 120 ЗК України, керуючись ст.ст. 265-268, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визначити за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителькою АДРЕСА_6, частку у праві спільної власності на земельну ділянку в м. Коломия по вул. Шевченка, 33 загальною площею 570 кв.м., відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 554847 від 09 грудня 2005 року, - в розмірі 50/100 частин, що становить 285 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Суддя Бирич Н. В.