1Справа № 335/5655/18 2/335/1689/2018
РІШЕННЯ
29 серпня 2018 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Дворникової Я.П.,
ВСТАНОВИВ:
22 травня 2018 року позивач ОСОБА_1звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 03 грудня 2004 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 407. Шлюбні відносини між ними припинені з 23 лютого 2018 року, у звязку з різними поглядами на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого втратився інтерес один до одного. Просила шлюб розірвати, оскільки можливості примирення немає та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Бабинець».
В підготовче судове засідання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зявилися, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач проти їх задоволення не заперечує.
Як передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.
Так, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 407, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 грудня 2004 року.
Шлюбні відносини між сторонами припинені з 23 лютого 2018 року, у звязку з різними поглядами на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого втратився інтерес один до одного. Майнового спору між сторонами немає, до примирення не прагнуть.
З вказаних підстав суд вважає, що сімя розпалася остаточно і не може бути збережена. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.
Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин подружжя є різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого втратився інтерес один до одного,сімя розпалася та існує формально.
Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, суд вважає, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає розірванню.
Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Позивач при реєстрації шлюбу змінювала прізвище, та у позовній заяві просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Бабинець».
Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 4, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1, задовольнити.
Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, зареєстрований 03 грудня 2004 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 407.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Бабинець».
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телемунікаційної системи подається до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.
Дата складання повного судового рішення 29 серпня 2018 року.
Суддя В.О. Макаров