Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.18 р.

Лисичанський міський суд в особі головуючого судді Фастовця В.М., розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та додаткових витрат на дитину, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у розмірі 500 (пятсот) грн. щомісячно, посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей.

Відзиву на заяву відповідачем не надано.

Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 22 серпня 2018 року.

Від спільного подружнього життя сторони мають дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в свідоцтві про народження яких батьком вказано відповідача. Діти проживають разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, тому згідно зі ст. 180 СК України відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дітей.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 141 СК України, мати батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Згідно ст. 8 закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Сімейним кодексом передбачено участь батьків у додаткових витратах на дитину.

Відповідно до ст.. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Із системного аналізу зазначеної норми права вбачається, що участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обовязком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховується лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

В п. 18 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 2007 року є дитиною інвалідом до 18 років за хворобою, у звязку з чим позивач несе додаткові витрати на купівлю ліків для дитини, купівлю спец обладнання тощо.

Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 10, 12, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 про стягнення аліментів на утримання дітей та додаткових витрат на дитину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше і не більше розміру, визначеного законодавством щомісячно на кожну дитину, починаючи з 20 листопада 2018 р. і до повноліття кожної дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у розмірі 500 (пятсот) грн. щомісячно до досягнення повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. за такими реквізитами: за такими реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк Казначейство України (ЕАП), ККДБ 22030106, рахунок 6001, МФО 899998.

Рішення про стягненнях аліментів підлягає негайному виконанню у межах сплати за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: