ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2018 року м. Київ

справа № 365/373/18

провадження №22-ц/824/2792/2018

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Станішевської Б.В.,

сторони:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4

на рішення Згурівського районного суду Київської області від 30 серпня 2018 року, ухвалене у складі судді Кучерявої Л.М.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_5 про стягнення аліментів на дітей та на дружину,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3, у якій з урахуванням поданих 19 липня 2018 року уточнень, просила стягнути із ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття, а сина ОСОБА_7, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення дитиною повноліття, та стягнути із ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходів) починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_2 до ІНФОРМАЦІЯ_5.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що з 1 вересня 2015 року вона та відповідач проживали у цивільному шлюбі, мають сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. На її утриманні також перебуває її старший син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. Вона не працює та перебуває в декретній відпустці.

Відповідач має на утриманні сина від першого шлюбу - ОСОБА_9, на утримання якого сплачує аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач ОСОБА_3 не регулярно сплачує кошти на утримання спільної дитини, мотивуючи це тим, що у нього немає грошей, так як він їх витратив на аліменти та погашення кредиту. Домовленості щодо добровільної сплати аліментів між ними не досягнуто.

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 30 серпня 2018 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_5 про стягнення аліментів на дітей та на дружину.

Стягнуто із ОСОБА_3 аліменти на двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 4 липня 2018 року, та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 19 липня 2018 року, у розмірі 1/5 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнуто із ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/20 всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 19 липня 2018 року до досягненням ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьох років.

Допущено негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

У задоволенні решти заявлених вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначила про те, що визначений судом розмір аліментів на двох малолітніх дітей та на її утримання є недостатнім.

Крім того, суд не обґрунтував дату початку стягнення аліментів на молодшого сина ОСОБА_7.

Позивач ОСОБА_2 надала суду заяву про розгляд справи без її участі, доводи апеляційної скарги підтримала та просила задовольнити апеляційну скаргу.

Відповідач ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, будучи в установленому законом порядку повідомленою про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, у зв'язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Оскільки рішення ухвалене за відсутністю учасників справи, то датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі не перебувають, проживають разом, що підтверджується довідкою № 2202, виданою виконкомом Згурівської селищної ради Київської області від 18 липня 2018 року, в якій зазначено, що ОСОБА_2 має такий склад сім'ї: син - ОСОБА_8, син - ОСОБА_6, син - ОСОБА_7, співмешканець ОСОБА_3 /а.с. 14/.

Сторони мають спільних дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 12/ та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.32/.

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 12 вересня 2013 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання спільної дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову 22 серпня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття /а.с. 18/.

ОСОБА_3 постійно працює з 12 вересня 2017 року на посаді водія автотранспортного засобу міжнародних перевезень (експедитор за сумісництвом) в ТОВ «Епіцентр К», його дохід за останні шість місяців становить: вересень 2017 - 3726,71 грн., жовтень 2017 року - 8074,54грн., листопад 2017 року - 6832, 29 грн., грудень 2017 року - 11801, 24 грн., січень 2018 року - 14 285, 72 грн., лютий 2018 року - 11 801, 24 грн., що підтверджується довідкою з місця роботи №02/03-ПЗ від 26 березня 2018 року /а.с.15/

Батько дитини матеріальну допомогу на утримання синів надає нерегулярно, тим самим не виконує свого батьківського обов'язку щодо утримання дітей.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_3 позов визнав, добровільно регулярно матеріальної допомоги на утримання спільних з позивачем ОСОБА_2 дітей не надає, сплачує аліменти на утримання сина від першого шлюбу ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4. Крім того, застосувавши положення ч.2 ст. 84 СК України суд стягнув з батька дітей ОСОБА_3, аліменти на утримання позивача ОСОБА_2, як матері дітей відповідача, які проживають з нею.

Проте, з таким висновком суду повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд ураховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей суд правильно виходив із того, що оскільки між батьками малолітніх дітей не досягнуто згоди щодо їх утримання, то аліменти підлягають стягненню у судовому порядку.

Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, суд безпідставно послався на те, що загальний розмір відрахувань не може перевищувати 50% заробітної плати, що має бути виплачена працівнику.

Відповідно до ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50% заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у вигляді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Виходячи з наведеного та зважаючи на те, що 1/5 частка від доходу відповідача не може забезпечити відповідного утримання двох малолітніх дітей, розмір аліментів визначений судом першої інстанції має бути збільшений до ? частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача.

Відповідно до ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Визначаючи розмір аліментів на утримання ОСОБА_2, до досягнення дитиною трирічного віку, суд першої інстанції правильно застосував положення ст. 84 СК України, за змістом якої дружина має на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею, від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

З огляду на зазначене, та з урахуванням того, що відповідач працює, отримує стабільний і достатній заробіток, а тому має можливість утримувати ОСОБА_2 до досягнення дитиною трирічного віку.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_2, що розмір аліментів у вигляді 1/20 частини з усіх видів його заробітку (доходу) є незначним, а тому суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання дружини на рівні 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу).

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо визначення дати початку стягнення аліментів на другого сина ОСОБА_7, та на її утримання з 19 липня 2018 року, є безпідставними, оскільки суд першої інстанції виходив з дня пред'явлення позивачем позову з такими вимогами (ч.1 ст. 191 СК України) - 19 липня 2018 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру частки стягнутих аліментів з ОСОБА_3 на утримання малолітній дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/5 до 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття та в частині розміру аліментів стягнутих на утримання ОСОБА_2 з 1/20 до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Згурівського районного суду Київскої області від 30 серпня 2018 року змінити.

Збільшити розмір аліментів що підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання двох малолітніх дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/5 до 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Збільшити розмір аліментів що підлягають стягненню з ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_2 з 1/20 до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, до досягнення ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьох років.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус