Єд. унік. № 243/7514/18
Провадження № 2/243/2651/2018
УХВАЛА

Іменем України

28 серпня 2018 року м. Слов'янськ

Суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області Старовецький В.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Каліух К.М.

позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2;ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 17 Словянського міськрайонного суду, заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до Миколаївської міської ради про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку та про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слов'янського міськрайонного суду Донецької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до Миколаївської міської ради про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку та про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 17 серпня 2018 року відкрито провадження у вищевказаній справі.

27.08.2018 року на адресу суду надійшла заява позивачки про забезпечення позову, яка мотивована тим, що відповідачем 11.05.2018 року прийнято рішення «Про надання згоди на включення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які розташовані на території Миколаївської ОТГ, до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності прав на них на земельних торгах», яким Головному Управлінню Держгеокадастру у Донецькій області надається згода на включення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які розташовані на території Миколаївської міської ОТГ) до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах, підготовку лотів до проведення земельних торгів та реалізацію земельних торгів з продажу права оренди на земельні ділянки.

Позивач зазначає, що вказані вище земельні ділянки є предметом її позовних вимог, що підтверджується також і державними актами на ці земельні ділянки виданими на ім'я ОСОБА_5, а саме визнання права власності та права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування за законом, а тому існує загроза щодо вирішення їх правового статусу до розгляду цивільного позову по суті.

Під час судового засідання позивач підтримала заявлені вимоги про забезпечення позову та просила суд їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечень не надали, однак просили відмовити в задоволенні заяви з огляду на те, що спірні земельні ділянки є власністю Миколаївської міської ради.

Суд вислухавши думку та пояснення сторін в контексті поданої заяви про забезпечення позову, дослідивши наявні в справі та долучені під час судового засідання матеріали, прийшов до наступного.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов'язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на ту особу, яка заявляє відповідне клопотання. Отже, за загальним правилом, заявник зобовязаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Як на доказ того що існують обґрунтовані підстави вважати, що відповідач може вчинити дії щодо спірних земельних ділянок позивач вказує, що 29.08.2018 року згідно з розміщеним на офіційному сайті Миколаївської міської ради оголошенням відбудеться сесія на якій буде вирішуватися питання та прийматися рішення щодо розпорядження та користування спірними земельними ділянками. Зазначає, що на теперішній час вже розроблені проекти рішень з приводу спірних земельних ділянок, які також розміщені на офіційному сайті Миколаївської міської ради.

В судовому засіданні судом дослідженні проекти вищевказаних рішень відповідача, зокрема проект рішення 25-20 «Про включення земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності до переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах» передбачає включення земельних ділянок, що розташовані на території Миколаївської міської обєднаної територіальної громади, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності за кадастровим номером :06:000:0003 площею 20,0278 га, кадастровим номером :06:000:0005 площею 10,7768 га, до переліку земельних ділянок, для продажу прав на них на земельних торгах, після проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно. (а.с. 42)

Під час судового засідання достовірно встановлено та не заперечувалось зі сторони представника відповідача, що вказані земельні ділянки дійсно входять до спадкової маси після померлого ОСОБА_5.

Судом також досліджено проект рішення № 25-28 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», передбачено надання дозволу гр. ОСОБА_6, на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га, яка знаходиться на території Миколаївської міської обєднаної територіальної громади (колишня Малинівська сільська рада) Словянського району Донецької області та є частиною земельної ділянки кадастровий номер :10:000:0055, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Миколаївської міської ради. Сторони не заперечували, що вказана земельна ділянка, також є частиною земельної ділянки яка є предметом спору у цивільній справі. (а.с. 43)

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Статтею 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також відповідно до пункту 20 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Аналізуючи встановлені вище фактичні обставини суд приходить до висновку, що прийняття рішень Миколаївською міською радою з приводу спірних земельних ділянок в подальшому може істотно ускладнити виконання рішення суду в частині оформлення права власності та користування цими земельними ділянками, у зв'язку з чим можуть виникнути безпідставні правові наслідки для певного кола осіб, щодо користування або власності зазначеними спірними земельними ділянками.

У зв'язку з викладеним, суд вважає вимогу позивача про забезпечення позову обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 151, 152, 153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 Вікторівни про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходів щодо забезпечення цивільного позову ОСОБА_1, ОСОБА_4 до Миколаївської міської ради про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку та про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування за законом.

Заборонити Миколаївській міській раді Донецької області Миколаївської міської територіальної громади вчиняти будь - які дії щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення (к/н :06:000:0003 площею 20,0278 га; к/н :06:000:0005 площею 10,7768 га; к/н :10:000:0055 площею 16,7177 га які розташовані на території Миколаївської міської ОТГ), у тому числі: заборонити надання будь - яких дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі безоплатно у приватну власність; заборонити внесення земельних ділянок до переліку земельних ділянок, для продажу прав на них на земельних торгах; заборонити затвердження будь-якої проектної документації, щодо вище перелічених земельних ділянок.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_8