Справа № 229/3902/18
Провадження №2/229/1070/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 р. м.Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря

судового засідання Пантелєєвої Є.О.

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з зазначеним позовом і просить поділити спільне майно подружжя, визнавши за ним право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1; стягнути з ОСОБА_4 на його користь судові витрати.

Обгрунтовує вимоги таким. 24 липня 1999року він уклав шлюб з ОСОБА_4 Прізвище дружини в період шлюбу було ОСОБА_4. 23 липня 2012року рішенням Дружквського міського суду у справі 2/0516/595/2012 шлюб між ними розірвано. ОСОБА_4 залишено прізвище "ОСОБА_4".

Фактично шлюбні відносини та ведення спільного господарства були припиненні у січні 2012року.

В період шлюбу позивач та відповідач , як подружжя , набули спірне майно - будинкок АДРЕСА_1 Підставою для набуття цього майна став договір довічного утримання №338 від 12.02.2004року. Після укладення договору вони спільно доглядали ОСОБА_6 до моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 Договір був укладений в інтересах існуюючої на той час сім"ї. Тому є майном , набутим подружжям за час шлюбу і належить їм на праві спільної сумісної власності.

Після розірвання шлюбу він користувався вказаним будинком , як спільним майном. Однак з липня 2017року відповідач стала чинити йому перешкоди в користуванні та володінні майном.

Посилаючись на статті 60,61, 69,70, Сімейного Кодексу України, вважає, що частки майна дружини та чоловіка є рівними по 1/2 у кожного з них.

Ухвалою суду від 21 вересня 2018року відкрито провадження у даній справі і визначено розгляд справи проводити в загальному порядку позовного провадження. (а.с.23-24)

Ухвалою суду від 20 листопада 2018року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.46).

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги і просить їх задовольнити з підстав викладених в позові. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з"явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені через оголошення на сайті "Судова влада України", сторінка Дружківського міського суду , розділ "громадянам" , оскільки суду стало відомо, що за місцем реєстрації відповідач не проживає. (а.с.68).

Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 1999року по 02 серпня 2012року. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 відновила дошлюбне прізвище ОСОБА_4 (а.с. 12).

Під час шлюбу, 12.02.2004року, відповідачка уклала з ОСОБА_6 договір довічного утримання (догляду) , відповідно до умов якого до ОСОБА_4 перейшло право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.57-58,15-18).

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3 підтвердили, що догляд за ОСОБА_6 здійснювала вся сім"я ОСОБА_3, як позивач так і відповідач. Більш того, активну участь у догляді за ОСОБА_6 приймали батьки позивача, оскільки ОСОБА_3 іноді виїзджав на заробітки, а ОСОБА_4 мала доглядати маленьку доньку. Вони за спільні кошти утримували цей будинок: замінили систему опалення, сантехнічне обладнання, поштукатурили фундамент будинку, забетонували подвір"я , зробили новий душ у дворі. ОСОБА_6 хворів, ОСОБА_3 возив його по лікарням, здійснював за ним догляд у лікарні, оскільки ОСОБА_6 вже не міг сам пересуватися. Вони його поховали у ІНФОРМАЦІЯ_1 , і продовжували мешкати в цьому будинку.

Свідок ОСОБА_3 також пояснила, що у 2014році, під час воєнних подій, ОСОБА_4 покинула будинок і виїхала до своєї сестри у Російську Федерацію, де перебуває і до теперішнього часу. Спочатку мати ОСОБА_4 ходила до будинку, собаку кормила, а потім відмовилася. Зараз вони іноді відвідують будинок, доглядають за ним. Позивач, її син, не був зареєстрований в спірному будинку, а був зареєстрований в їхній квартирі по вул.Київській. Але нещодавно вони продали цю квартиру, а син залишився в ній зареєстрований. Звернулися до ОСОБА_4, щоб вона надала дозвіл на реєстрацію ОСОБА_3 у будинку, але остання відмовила. Іншого житла у сина немає.

Отже суд приходить до висновку, про те, що в судовому засіданні доведено, що будинок АДРЕСА_1 набутий відповідачем у власність під час шлюбу за договором довічного утримання від 12.02.2004року, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3.

За положеннями статей 21,24,41 Конституції України, статті 319 ЦК України усі громадяни є рівними у своїх правах , усім забезпечуються рівні умови здійснення своїх , у тому числі майнових прав.

Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ч.3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Судом встановлено, що іншої домовленності між сторонами у справі щодо поділу майна не визначено.

З огляду на встановлене, суд вважає можливим здійснити поділ спільного майна сторін, визнавши за позивачем право власності на 1/2 частку будинку АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80грн.

Керуючись ст.ст. 2,5,10-13,76-81, 141, 259,263-265,268, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_3, який проживає АДРЕСА_2, до ОСОБА_4, яка проживає АДРЕСА_1, про поділ спільного майна задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_4 , (ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини судового рішення проголошені в судовому засіданні 28.12.2018р.

Суддя: Т.Л. Панова

повний текст судового рішення складено 04.01.2019р.

Суддя: Т.Л. Панова