справа № 361/2362/18
провадження № 2/361/1913/18
09 листопада 2018 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1,
за участю секретаря ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Страхове товариство Гарантія до ОСОБА_3 про стягнення боргу за грошовим зобовязанням,
У квітні 2018 року Приватне акціонерне товариство Страхове товариство Гарантія (далі ОСОБА_4 СТ Гарантія або Страховик) звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_3 на його користь заборгованість за договором про сплату боргу від 20 травня 2016 року в розмірі 2315 грн. 92 коп.
В обґрунтування позову зазначало, що 09 лютого 2015 року між ОСОБА_4 СТ Гарантія та ОСОБА_3 укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4104878, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є належний відповідачу автомобіль марки ЗАЗ-110557?, реєстраційний номер НОМЕР_1, строком з 10 лютого 2015 року по 09 лютого 2016 року.
02 січня 2016 року ОСОБА_3, керуючи вказаним транспортним засобом у місті Києві, скоїв дорожньо-транспортну пригоду (далі ДТП). Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 05 лютого 2016 року відповідача ОСОБА_3 визнано винним у даній ДТП та притягнуто його до адміністративної відповідальності. За заявою потерпілого у зазначеній ДТП, згідно із звітом про оцінку вартості відновлювального ремонту ОСОБА_4 СТ Гарантія виплатило потерпілому страхове відшкодування в розмірі 3315 грн. 92 коп., після чого у Страховика виникло право регресної вимоги до відповідача ОСОБА_3
З метою досудового врегулювання спору 20 травня 2016 року між ОСОБА_4 СТ Гарантія та ОСОБА_3 укладено договір про сплату боргу, за умовами якого ОСОБА_4 СТ Гарантія як кредитор з однієї сторони та ОСОБА_3 з другої сторони домовилися про те, що останній бере на себе обовязок у добровільному порядку відшкодувати збитки, завдані ним у результаті ДТП, що сталася 02 січня 2016 року, у розмірі 3315 грн. 92 коп., із кінцевим строком погашення до 10 липня 2016 року, проте своїх зобовязань він не виконав. Після закінчення дії строку договору в рахунок погашення боргу відповідач сплатив 12 липня 2016 року лише 1000 грн., більше жодних сум він не сплачував. На неодноразові письмові вимоги ОСОБА_4 СТ Гарантія сплатити залишок суми боргу відповідач не реагує, тому Страховик змушений звернутися до суду за захистом порушених прав. На момент звернення до суду з цим позовом заборгованість відповідача ОСОБА_3 за договором про сплату боргу від 20 травня 2016 року становить 2315 грн. 92 коп.
Представник позивача ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 повторно у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем реєстрації та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд він не повідомив, відзив на позов і заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.
За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
09 лютого 2015 року ОСОБА_4 СТ Гарантія і ОСОБА_3 уклали договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АІ/4104878), за умовами якого ОСОБА_4 СТ Гарантія взяло на себе зобовязання по відшкодуванню шкоди перед третіми особами, що може бути завдана водієм транспортного засобу автомобіля марки ЗАЗ-110557?, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить відповідачу ОСОБА_3, строк дії договору з 10 лютого 2015 року по 09 лютого 2016 року.
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 05 лютого 2016 року у справі № 753/1436/16-п встановлено, що 02 січня 2016 року о 13.00 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки ЗАЗ-110557?, реєстраційний номер НОМЕР_1, у місті Києві по вулиці Драгоманова, 42-Б, не дотримався безпечного інтервалу, у результаті чого здійснив зіткнення із автомобілем Ford Focus?, реєстраційний номер НОМЕР_2, припаркованим на прибудинковій території, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.
Винним у цій ДТП суд визнав ОСОБА_3, який порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
20 травня 2016 року позивач ОСОБА_4 СТ Гарантія перерахувало потерпілому ОСОБА_6 згідно із страховим актом № 177/16 від 20 травня 2016 року страхове відшкодування в розмірі 3315 грн. 92 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1007 від 20 травня 2016 року.
Того ж дня, 20 травня 2016 року між позивачем ОСОБА_4 СТ Гарантія (далі також Кредитор) і відповідачем ОСОБА_3 (далі Боржник) був укладений договір про сплату боргу, за умовами п. 1.1 якого предметом даного договору є майнові інтереси Кредитора, повязані з обовязком Боржника відшкодувати йому збитки в розмірі 3315 грн. 92 коп., що утворилися внаслідок виконання Страховиком своїх обовязків за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 09 лютого 2015 року № АІ/4104878.
Згідно із п. 2.1 вказаного договору відповідач ОСОБА_3 взяв на себе зобовязання сплатити Кредитору зазначену вище суму, у такому порядку: перший платіж у розмірі 1665 грн. 92 коп. здійснити в строк до 10 червня 2016 року, другий платіж у розмірі 1650 грн. здійснити в строк до 10 липня 2016 року.
Суд встановив, що 12 липня 2016 року на виконання умов даного договору про сплату боргу від 20 травня 2016 року відповідач ОСОБА_3 здійснив погашення частини суми боргу в розмірі лише 1000 грн. Залишок суми боргу складає 2315 грн. 92 коп., яку у порушення умов договору та вимог закону ОСОБА_3 не сплатив.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
У ст. 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
У ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
06 листопада та 04 грудня 2017 року позивач ОСОБА_4 СТ Гарантія з метою досудового врегулювання спору направляв на адресу відповідача ОСОБА_3 вимоги про добровільну сплату ним суми боргу в розмірі 2315 грн. 92 коп., проте ці вимоги відповідачем залишені без задоволення.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 СТ Гарантія ґрунтуються на вимогах закону, тому на його користь із відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню сума боргу договором від 20 травня 2016 року в розмірі 2315 грн. 92 коп.
Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1762 грн.
На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 82, 89, 141, 223, 259, 263 265, 280, 284 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства Страхове товариство Гарантія суму боргу в розмірі 2315 (дві тисячі триста пятнадцять) грн. 92 коп. та судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом двадцяти днів з дня вручення йому копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.
Суддя Дутчак І. М.