Провадження № 2/200/3791/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«14» грудня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.
за участю секретаря: Масенка Г.Є.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування майнової шкоди, -
В С Т А Н О В И В:
16 серпня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом.
Ухвалою суду від 27 вересня 2016 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування майнової шкоди, та призначено до розгляду по суті в судовому засіданні.
В судовому засіданні, яке відбулось 16 травня 2017 року відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, представник відповідача-2 ОСОБА_3 позов не визнав.
Відповідач МТСБУ 17.05.2017 року надав заперечення проти позову, в яких зазначив, що матеріали справи не містять вироку щодо осіб, які незаконно заволоділи транспортним засобом ВАЗ днз АЕ2106ЕН, що належить ОСОБА_2, та пошкодили транспортний засіб позивача, тому вказаний випадок не є страховим випадком, за який несе відповідальність МТСБУ. Вказує, що автомобіль НОМЕР_3 було застраховано у ПАТ «НАСК «Оранта», а МТСБУ не відшкодовує шкоду потерпілим, якщо вони можуть задовольнити вимоги на підставі договорів інших видів страхування. Просить в позові до МТСБУ відмовити.
Відповідач ПАТ «НАСК «Оранта» 07.06.2018 року надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що ДТП сталася за участю транспортного засобу ВАЗ-2106 р/н НОМЕР_4 під керуванням невстановленого водія, а згідно чинного законодавства застрахована відповідальність осіб, які правомірно володіють транспортним засобом. Водій, який неправомірно заволодів транспортним засобом, не є особою, відповідальність якої застрахована, тому даний випадок не є страховим випадком, отже матеріальні збитки має відшкодувати МТСБУ. Просить у задоволенні позову в частині стягнення шкоди з ПАТ «НАСК «Оранта» відмовити.
Ухвалою суду від 07 червня 2018 року визначено здійснювати судовий розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування майнової шкоди, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, з призначенням судового засідання на 06 липня 2018 року.
04 липня 2018 року позивач надав письмові пояснення у справі, де зазначив, що Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено вичерпний перелік документів, необхідних для подання в страхову компанію для отримання відшкодування завданої в ДТП шкоди. Вказані дії були в повному обсязі виконані позивачем. Вимога страхової компанії щодо надання постанови суду про визнання страхувальника винним у скоєнні ДТП не узгоджується з вимогами закону.
Суд, дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено, що 12 листопада 2015 року о 3-00 год. на вул. Плеханова, 13 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Nissan X-Trail, номерний знак НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження: задній бампер, кришка багажника. Вказане підтверджується довідкою, складеною поліцейським майором поліції ОСОБА_4 сектору оформлення матеріалів для відділу ОСОБА_5 України в Дніпропетровській області.
Власником автомобіля Nissan X-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
ОСОБА_1 13 листопада 2015 року подала повідомлення до ПАТ «НАСК «Оранта» про дорожньо-транспортну пригоду, згідно якого учасниками ДТП є транспортний засіб Nissan X-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_1, та транспортний засіб ВАЗ 2106 з номерним знаком АЕ2106ЕН, та 17 листопада 2017 року подала заяву про страхове відшкодування.
13 листопада 2015 року ОСОБА_1 подала до МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду аналогічного змісту, та 17 листопада 2017 року подала заяву про страхове відшкодування.
За проведення експертизи позивачем було сплачено 900 грн., що підтверджується квитанцією, долученою до позовної заяви.
Листом від 11.01.2016 року МТСБУ повідомив позивача про необхідність надання документів, в тому числі завіреного належним чином документа, складеного відповідною повноважною установою (копію постанови про порушення або відмову в порушенні кримінального провадження по факту незаконного заволодіння транспортним засобом), що підтверджує відповідальність іншого учасника за скоєння ДТП.
Листом від 25.01.2016 року ПАТ «НАСК «Оранта» повідомив позивача про необхідність надання копії постанови суду про притягнення до відповідальності винного в ДТП водія.
На заяву позивача від 25 січня 2016 року до ГУНП в Дніпропетровській області про видачу копії постанови про порушення кримінального провадження, начальник сектору Дніпропетровського відділу поліції ОСОБА_7 листом від 31.03.2016 року повідомив, що за фактом пошкодження автомобіля НОМЕР_5 невстановленим водієм, який намагався незаконно заволодіти вказаним транспортним засобом, був зареєстрований Бабушкінським ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області матеріал.
Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв'язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.
Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі 9 право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особа.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до п.в) ст.41.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а у результаті протиправних дій іншої особи.
Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що автомобіль НОМЕР_6.
Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
При цьому, свої доводи в позовній заяві про протиправне заволодіння автомобілем НОМЕР_6 позивач не підтверджує взагалі ніякими доказами. З листів начальника сектору Дніпропетровського відділу поліції ОСОБА_7 та начальника Бабушкінського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 вбачається лише, що невідома особа намагалась заволодіти автомобілем, та що автомобіль має пошкодження дверного замку та замку запалення. При цьому ознак кримінального правопорушення не встановлено. Власник автомобіля не оскаржив прийняте органом поліції рішення, тобто погодився з ним.
З довідки, складеної поліцейським майором поліції ОСОБА_4 сектору оформлення матеріалів для відділу ОСОБА_5 України в Дніпропетровській області 12.11.2015 року, взагалі не вбачається, який автомобіль брав участь у ДТП, в якій автомобіль позивача отримав пошкодження.
З огляду на зазначене, суд погоджується з доводами, викладеними в запереченнях МТСБУ, про відсутність законодавчих підстав про стягнення матеріальної шкоди з МТСБУ.
Стосовно позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди з ПАТ «НАСК «Оранта» суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно статті 8 Закону «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов'язок страхової компанії здійснити виплату страхового відшкодування вигодонабувачу, третій особі на користь якої укладено Договір страхування.
Відповідно до ст.6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.
З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 2106 державний номер АЕ 2106ЕН застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» на підставі страхового полісу АЕ 3755999, який був діючим на дату ДТП, тобто 12.11.2015 року.
Разом з тим, окрім тверджень позивача, ніякими обєктивними доказами не засвідчено факт участі автомобіля ВАЗ 2106 днз АЕ 2106ЕН у ДТП, яка сталася 12.11.2015 року, та в якій отримав пошкодження автомобіль, що належить позивачу.
З огляду на зазначене, позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди з ПАТ «НАСК «Оранта» є необґрунтованими.
Також не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 витрат на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 900 грн., оскільки, як уже зазначалось, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що ДТП сталась саме з участю автомобіля відповідача-1.
Таким чином, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування майнової шкоди залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Головуючий-суддя: Е.В. Женеску