Постанова

Іменем України

03 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 344/14256/15-ц

провадження № 61-15959св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М.,

Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - комунальне підприємство «Єдиний розрахунковий центр» (перейменоване на комунальне підприємство «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія»),

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу комунального підприємства «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2016 року у складі судді Польської М. В. та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 квітня 2016 року у складі колегії суддів: Матківського Р. Й., Горблянського Я. Д., Фединяка В. Д.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» (перейменоване на підставі рішення Івано-Франківської міської ради від 25 грудня 2015 року на комунальне підприємство «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» (далі - КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія»)) про відшкодування збитків та компенсацію моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_4 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1

08 січня 2015 року в зазначеному будинку неодноразово зникало світло, у зв'язку з чим мешканцями цього будинку було викликано аварійну службу КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» та внаслідок дій працівників аварійної служби в підвальному приміщенні сталося коротке замикання і напруга потрапила на газову мережу. У результаті таких дій в квартирі позивача, в місці під'єднання газового шлангу до системи газопостачання, відбулося нагрівання з'єднуючих елементів, послаблення і розгерметизація, пропуск газу з подальшим загоранням під впливом електричного струму. Пожежа в квартирі спричинила значні пошкодження як самій квартирі, так і техніці, речам домашнього вжитку. Згідно з висновком будівельно-технічної експертизи від 02 квітня 2015 року позивачу заподіяно збитків на загальну суму 18 092,00 грн, витрати на експертизу - 800,00 грн. Також ОСОБА_4 змушена була замінити і придбати меблі, телевізор, мікрохвильову піч. Крім майнової шкоди, позивач зазнала моральних хвилювань, погіршився її стан здоров'я, що підтверджується стаціонарним та амбулаторним лікуванням. Звернення до відповідача в липні 2015 року результатів не дали.

У зв'язку з викладеним позивач просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 50 245,60 грн, витрати на проведену експертизу в розмірі 800,00 грн, моральну шкоду в розмірі 25 000,00 грн та судові витрати.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від

08 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 квітня 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» на користь ОСОБА_4 завдану внаслідок пожежі матеріальну шкоду в розмірі 45 770,00 грн, витрати на проведення експертизи в розмірі 800,00 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат у справі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що внаслідок неналежного утримання будинку (підвальних приміщень) АДРЕСА_1, в м. Івано-Франківську, балансоутримувачем якого є КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», 08 січня 2015 року сталася аварійна ситуація, яка призвела до короткого замикання та загорання газового шланга на кухні позивача, чим останній було завдано збитків, які підлягають відшкодуванню.

У касаційній скарзі, поданій до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій ґрунтуються на неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи. Суди під час прийняття судових рішень у справі надали перевагу доказам позивача, оскільки належних доказів, які б засвідчували факт попадання електроструму на газову мережу та місце попадання електроструму на газову мережу у матеріалах справи немає. Поза увагою судів залишилися покази свідка Новальківського про те, що він почув як під час гасіння пожежі пожежники говорили, що у квартирі № 65, яка належить позивачу, було прикріплено провід заземлення до газової мережі. Суди надали перевагу інформації, вказаній у довідці про пожежу від 08 січня

2015 року, у якій зазначено, що причиною виникнення пожежі було коротке замикання електропроводки та зроблено припущення, що це замикання мало місце у підвальному приміщенні. Також судами не було враховано тієї обставини, що в цій довідці відсутня інформація про місце виникнення пожежі та її переходу, як це зазначено у акті про пожежу від 09 січня 2015 року, виданого МВ УДСНС України в області. На думку відповідача, його вина, протиправна поведінка та причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою та завданими збитками майну ОСОБА_4 є недоведеними, тому позовні вимоги також не повинні підлягати задоволенню.

29 серпня 2017 року ОСОБА_4 подала до суду заперечення на касаційну скаргу КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», у яких зазначає, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а касаційна скарга не містить жодних правових підстав для їх скасування. Вказує, що внаслідок бездіяльності та непрофесійних дій посадових осіб відповідача сталося перегоряння фазного кабелю, попадання напруги на газові мережі будинку, що призвело до нагрівання з'єднуючих елементів, послаблення і розгерметизації, пропуску газу з подальшим загоранням під впливом електричного струму в її квартирі.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

10 квітня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Суди встановили, що ОСОБА_4 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 (а. с. 6-8).

Будинок АДРЕСА_1, перебуває на балансі КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» та ці обставини не заперечувалися відповідачем.

Згідно з актом про пожежу від 09 січня 2015 року о 23:12 годині 08 січня

2015 року у підвальному приміщенні з подальшим переходом полум'я по вентиляційній шахті у житлову квартиру АДРЕСА_1 виникла пожежа, якою знищено телевізор, мікрохвильову піч, вікно, пошкоджено речі домашнього вжитку, меблі, задимлені стіни та стеля. Ймовірною причиною пожежі встановлено коротке замикання електропроводки в підвальному приміщенні (а.с. 10).

З листа Івано-Франківського управління по експлуатації газового господарства від 12 січня 2015 року№03.4-10/7 встановлено, що за адресою

АДРЕСА_1 було встановлено факт попадання електроструму на газові мережі внаслідок короткого замикання побутових електроприладів, що зумовлено відсутністю контура захисного заземлення електрообладнання. З цієї причини відбулося нагрівання гнучкого з'єднання, його розгерметизація та загоряння газу, так як через відсутність заземлення газова мережа стає заземлювачем (а.с. 15).

Згідно з листом Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області 08 січня 2015 року у ранній період доби працівники РЕМ у м. Івано-Франківська проводили ремонтні роботи електромережі, в результаті чого відбулося загорання електроприладів у мешканців спірного будинку та виникла пожежа щитової, яка знаходилась у підвальному приміщенні. В результаті ремонтних робіт у квартирі № 65 також виникла пожежа, яка завдала матеріальних збитків власнику (а. с. 16).

Відповідно до листа КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» від 09 червня 2015 року № 01-01/1155 від мешканців будинку на гарячу лінію КП «ЄРЦ» 08 січня 2015 року о 12:41 годині надходили звернення, щодо відсутності світла в будинку, було направлено підрядну організацію «Станістав-ІФ», яка обслуговує електромережі цього будинку за договором з відповідачем, працівниками якої виявлено о 14:36 годині цього ж дня обрив фазного кабелю у підвальному приміщенні 4 під'їзду. 09 січня 2015 року «Станіслав-ІВ» були проведені роботи із встановлення нового кабелю до електрощитової та відновлено енергопостачання квартир будинку (а. с. 18).

У довідці про пожежу від 08 січня 2015 року № 33/14-05 попередньою причиною виникнення пожежі встановлено коротке замикання електропроводки (а. с. 96-97).

Згідно з поясненнями КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» контур захисного заземлення у будинку АДРЕСА_1 не передбачений технічною документацією при введенні його в експлуатацію. Ймовірною причиною загоряння газового шлангу слугувало неправильне під'єднання струмоприймачів у квартирі ОСОБА_4 (а. с. 64).

Відповідно до акта КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» від 02 жовтня 2014 року стан електромереж у будинку є незадовільним. Також ці обставини підтверджено і довідкою КП «Аварійна служба ЄРЦ» (а. с. 77-80).

У експертному висновку від 02 квітня 2015 року № 1/04/15 вказано, що внаслідок цієї пожежі квартирі позивача було завдано збитки, вартість яких складає 18 092,00 грн, також було пошкоджено і рухомі речі позивача

(а. с. 21-44). Згідно з розрахунком-довідкою вартість проведеної експертизи становить 800,00 грн (а. с. 128).

Представник відповідача вартість спричиненої шкоди, завданої зазначеною пожежою, не оспорює.

Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦКУкраїни).

Як роз'яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від

27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

ОСОБА_4 були надані належні і допустимі докази на підтвердження вини КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» та причинного зв'язку між діями відповідача та пожежею, яка виникла в її квартирі. Також позивачем було підтверджено належними доказами й розмір завданих збитків.

У матеріалах справи міститься акт про пожежу від 09 січня 2015 року, листи Івано-Франківського управління по експлуатації газового господарства, лист Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області, з яких вбачається, що внаслідок неналежного утримання будинку АДРЕСА_1, балансоутримувачем якого є КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», 08 січня 2015 року сталася аварійна ситуація, спочатку обрив (перегорання) фазного кабелю в одному під'їзді, що спричинило як наслідок загоряння в роподільчому щитку в підвальному приміщенні іншого під'їзду (під квартирою №47), а через короткий проміжок часу цього ж дня сталась пожежа на ІІ поверсі іншого під'їзду, а саме в кухні квартири позивача (місце загоряння через газову плиту, під'єднану до електромережі шлангом (гнучке з'єднання), його нагрівання, як наслідок розгерметизації та загоряння газу, оскільки в будинку був відсутній контур захисного заземлення.

Отже, суди першої та апеляційної інстанцій, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, правильно визначилися із характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, та на підставі належним чином оцінених доказів дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до статті 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» всупереч цим правилам не було надано належних доказів на підтвердження того, що пожежа в квартирі позивача сталася не з його вини, а у зв'язку з неправірними діями позивача.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальних частинах рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки. Відповідно до статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 400, 401, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу комунального підприємства «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від

08 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 квітня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий СуддіВ. С. Висоцька А. О. Лесько С. Ю. Мартєв В. М. Сімоненко С. П. Штелик