13.07.2018 227/372/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Хоменко Д.Є.

за участю секретаря судового засідання - Малашко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Добропілля цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2018 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 01.09.2009 року у розмірі 117000,00 грн., яка складається з 4354,14грн. заборгованості за кредитом; 112645,86 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідача зобов'язань з повернення кредиту.

Заочним рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 квітня 2018 року позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено у повному обсязі.

11.05.2018р. ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11.04.2018р. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що є інвалідом першої «А» групи, не може самостійно пересуватись та самостійно складати документи, потребує постійного догляду, та саме ці обставини, підтверджують поважність причини неявки у судове засідання, неповідомлення суду та неможливість надати відзив або будь-які інші докази по справі. З вищезазначеним рішенням заявник не згодна, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» визнає частково у розмірі 7030,58 грн. оскільки вважає, що процентна ставка за типом по даному кредитному договору змінювана, але не узгоджена між сторонами, тому порушує її законні права, позивачем не надано належних доказів, щодо повідомлення про зміну процентної ставки, також позивач при нарахуванні процентів на поточну та на прострочену заборгованість застосував декілька формул, що суперечить умовам договору та ч.2 ст.550 ЦК України. Також заявник вбачає можливість застосування до заборгованості строку позовної давності.

Ухвалою суду від 19 червня 2018 року заочне рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 квітня 2018 року по цивільній справі №227/372/18, за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку на 13 липня 2018 року.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не зявилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутністю.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутністю зазначив, що підтримує викладені у заяві про скасування заочного рішення обставини.

У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що 01.09.2009 року, шляхом подання відповідачем анкети-заяви, між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта ОСОБА_1 було проведено операцію: зміна кредитного ліміту датою проведення 01.09.2009 року, 29.04.2010 року, 14.08.2010 року, 12.09.2010 року, 24.11.2010 року, 06.01.2011 року, 25.02.2011 року, 19.03.2011року, 06.09.2013 року(строк дії кредитної картки 09/15).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком договір, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія анкети-заяви з особистим підписом відповідача.

Відповідно до п.3.2, п.3.3 Умов обслуговування, зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг.

Згідно п.5.5 Правил користування платіжною краткою, ОСОБА_2 нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 Правил користування платіжною карткою.

Відповідно до п.5.5.1 Правил користування платіжною карткою, за несвоєчасне виконання боргових обовязків, (користування простроченим кредитом і ОСОБА_2), боржник сплачує відсотки за повишеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлені «Тарифами Банку».

Відповідно до п.5.6 Правил користування платіжною карткою, Боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку, зокрема, з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

Згідно п.4.6 Умов обслуговування, Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п.5.7 Правил користування платіжною карткою, ОСОБА_2 має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором.

Згідно п.5.2 Умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення ОСОБА_2 має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушен_ а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором.

Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на тий самий строк.

Як вказує позивач та не спростовано відповідачем, останній належним чином свої зобов'язання за Договором не виконував. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 08.01.2018 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 117000,00 грн., яка складається з 4354,14 грн. заборгованості за кредитом; 112645,86грн. заборгованості по процентам за користування кредитом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Згідно ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобовязань з повернення заборгованості за тілом кредиту в матеріалах справи відсутні.

Позивачем було заявлено, зокрема вимогу про стягнення з відповідача 112645,86грн. заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 01.09.2009 року по 08.01.2017 року.

Законом України від 12 грудня 2008 року №661-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» (набрав чинності 10 січня 2009 року) Цивільний Кодекс України доповнено статтею 1056-1, якою визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Цим же Законом статтю 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» доповнено частиною четвертою, згідно з якою банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом.

В подальшому до статті 1056-1 ЦК України вносились зміни, та станом на час розгляду судом справи редакція цієї статті визначає, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Пунктом 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг визначено право банку проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін поінформувати клієнта, зокрема, у виписці по картрахунку згідно п.4.9 договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішення банку і без попереднього повідомлення клієнта.

Пунктом 4.9 Умов та Правил надання банківських послуг визначено обовязок банку не рідше, ніж одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві надавати держателю виписки про стан картрахунків та проведені за минулий місяць операції по картрахункам. При підключенні держателя до системи INTERNET banking, ПРИВАТ -24 надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключенні клієнта до комплексу Mobile-banking банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень.

Відповідно до ч.4 ст.1056-1 Цивільного Кодексу України, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобовязаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобовязаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобовязаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Згідно правового висновку, викладеного у Постанові Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року у справі №6-2315цс16, боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника лист про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Відповідно до пункту 3 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1155 (далі Правила), рекомендоване поштове відправлення це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок «M»), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку.

Згідно з пунктом 114 Правил адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності повнолітнім членам сім'ї за умови пред'явлення ними документа, що посвідчує особу.

Підтверджень, щодо письмового повідомлення позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка, позивачем до суду надано не було. Доказів того, що відповідач була ознайомлена з одностороннім підвищенням процентної ставки та вчинила дії щодо прийняття пропозиції кредитора за таких умов матеріали справи не містять. Зміна тарифного плану через SMS-повідомлення не може бути прийнята до уваги, оскільки таке повідомлення відповідача про зміну відсоткової ставки не є належним.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що проценти на поточну та прострочену заборгованості нараховано за період з 01.09.2009 року по 31.12.2012 року у розмірі 36%, що обумовлено договором між сторонами, з 01.01.2013 року по 29.08.2014 року застосовано ставку 30% річних, з 01.09.2014 року по 31.03.2015 застосовано ставку 34,80% річних, з 1 квітня 2015 року застосовано ставку 43,20%, що більше від обумовленої договором процентної ставки.

За таких обставин суд вважає неправомірними дії позивача в частині прийняття одностороннього рішення по підвищенню процентної ставки і вважає, що вимога про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом підлягає частковому задоволенню, так як нарахування заборгованості за процентами за період з 01.04.2015 року по 08.01.2018 року має визначатися, виходячи із обумовленої договором ставки 36%.

Станом на день підвищення відсоткової ставки 01.04.2015 року заборгованість за тілом кредиту становить 4354,14 грн., вищезазначену суму суд перемножує на 36,00% річних, отриманий результат ділить на 360 днів, передбачених кредитним договором, після чого результат множить на кількість днів прострочення зобовязання з 01 квітня 2015 року по 08.01.2018 року.

4354,14 х 36,00% : 360 х 1014 = 4415,10 грн. (сума заборгованості за процентами за період з 01.04.2015 року по 08.01.2018 року).

Оскільки сума заборгованості за процентами за період з 01.09.2009року по 01.04.2015 року складає 6451,67 грн загальний розмір заборгованості за відсотками за користування кредитом становить 10866,77грн. (6451,67 грн.+ 4354,14грн.)

Що стосується застосування строків позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Як зазначено в правових позиціях Верховного Суду України, які викладені в постановах від 19.03.2014 р. у справі №6-14цс14, від 18.06.2014 року у справі №6-61цс14, від 1.10.2014 року у справі №134 цс14, за договором про надання банківських послуг (позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким встановлено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту, тобто зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що строк дії кредитної картки до останнього дня 2015 року, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором 08 лютого 2018 року, отже, в межах строків позовної давності.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідач звертаючись з заявою про застосування строку позовної давності з моменту здійснення останнього платежу не врахував те, що перебіг трирічного строку позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту, тобто зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України). При цьому відповідачем не було додано контррозрахунку заборгованості, яку він, з урахуванням строку позовної давності, має сплатити.

Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку, про правомірність та обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 15220,91грн., яка складається з 4354,14грн. заборгованості за кредитом; 10866,77грн. процентів за користування кредитом.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Враховуючи, що відповідач є інвалідом 1 групи, що підтверджується копією довідки МСЕК серії 10 ААА № 2038403 від 09.08.2011 року та звільнений від сплати судового збору, відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України компенсуються за рахунок держави.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 611, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 2,10,1213,27,81,82,89,141,211,258-259,263,265,268,273,280-282,352,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, 24.02.1971р.н. (іпн., паспорт серії ВА 183525, яка мешкає в Донецькій області, м.Добропілля, вул.Саратовська, 38/35) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , рахунок №3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.09.2009 року, яка виникла станом на 08.01.2018 року у розмірі 15220,91 грн., яка складається з 4354,14 грн. заборгованості за кредитом; 10866,77 грн. процентів за користування кредитом.

Судові витрати по сплаті судового збору понесені Акціонерним товариством Комерційний банк «Приват Банк» () у розмірі 229,22грн. компенсувати за рахунок держави.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області або через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Д.Є.Хоменко