Справа № 515/89/18
Провадження № 2/515/437/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника відповідачів (за довіреністю) ОСОБА_3

представника третьої особи адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області циві- льну справу за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Татарбунарської міської ра- ди Одеської об ласті, Татарбунарської міської ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5,

про переведення прав забудовника, визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 предявили цвільний позов до виконавчого ко- мітету Татарбунарської міської ради Одеської області, Татарбунарської міської ради Одеської об- ласті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5, про переведення прав забудовника, визнання протиправними та скасування рішень.

10 серпня поточного року позивач ОСОБА_7 звернувся до суду з заявою, в якій просив його позовні вимоги залишити без розгляду, а ОСОБА_2 надала до суду уточнену позовну заяву, в якій просила визнати за нею право забудовника будинковолодіння на земельній ділянці для будів- ництва та обслуговування житлового будинку, господдарських будівель і споруд по вул.Пушкіна, 12 у м.Татарбунари Одеської області в порядку спадкування за законом як спадкоємця першої чер- ги після смерті її матері ОСОБА_8 та її батька ОСОБА_9, а також визнати проти- правними та скасувати: рішення виконкому Татарбунарської міської ради № 381 від 19.12.2002 р.; рішення Татарбунарської міської ради № 26-V від 20.07.2006 р. в частині вилучення земельної ді- лянки, що знаходиться за адресою: Одеська область, м.Татарбунари, вул.Пушкіна,12, від ОСОБА_10 та переведення її до територіальної громади Татарбунарської міської ради; рішення Татар- бунарської міської ради № 25-V від 20.07.2006 р. в частині надання ОСОБА_5 у власність зе- мельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку та господар- ських будівель і споруд. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що на підставі рішення викон- кому Татарбунарської міської ради № 158 від 23.09.1983 р. її матір ОСОБА_11 отримала дозвіл на знесення будинку за вказаною адресою та побудувати новий будинок. Відповідно до згаданого рі- шення виконкому, у 1984 році матір виготовила паспорт на забудову, проект на забудову та буді- вельний паспорт, що були затверджені виконкомом, а також акт виносу земельної ділянки площею 0,10 га в натурі індивідуального забудовника. На час отримання дозвільних документів її матір пе- ребувала у шлюбі з її батьком ОСОБА_9 Набувши прав та обовязків забудовника у рівних част- ках, її батьки приступили до будівельних робіт. 18.08.2002 р. померла її матір ОСОБА_8, а 18.03.2004 р. помер батько ОСОБА_9 Після смерті батьків на земельній ділянці по вул. Пушкіна,12 у м.Татарбунари залишилися будівельні споруди, які вона з братом успадкували згідно з чинним на той час цивільним законодавством, та набули в порядку спадкування права та обовязки забудо- вника. Посилаючись на те, що вирішення питань регулювання земельних відносин належить до виключної компетенції міської ради, а не виконавчого комітету, спірне рішення виконкому Татар- бунарської міської ради № 381 від 19.12.2002 р. порушує їхні права, подальші рішення Татарбуна- рської міської ради №№ 26-V, 25-V від 20.07.2006 р. прийняті на підставі зазначеного протиправ- ного рішення виконкому, а тому вважала, що є підстави для визнання зазначених рішень органу місцевого самоврядування протиправними та їх скасування.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити з під- став, викладених у позові.

Представник відповідачів не визнав позовні вимоги, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, зазначивши, що оскаржувані рішення було прийнято на законних підставах.

Представник третьої особи також не визнав позовні вимоги, вважаючи їх такими, що не підля- гають задоволенню. Крім того, він вважав, що сплив загальний строк позовної давності звернення до суду щодо оскарження зазначених рішень. Даний факт дає підстави для відмови у задоволенні позовних вимог, просив суд застосувати позовну давність.

Заслухавши пояснення та доводи позивача, представника відповідачів та представника третьої особи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

18.08.1983 р. ОСОБА_8 звернулась до виконкому Татарбунарської міської ради з заявою (копія на а.с.32), в якій просила надати дозвіл на знесення землянки по вул.Пушкіна,12 у м. Татарбунари та побудувати новий будинок.

Рішенням виконкому Татарбунарської міської ради від 23.09.1983 р. № 158 ОСОБА_11 дозволе- но знести старе домоволодіння (землянку) по вул.Пушкіна,12 у м.Татарбунари та побудувати но- вий будинок, що вбачається з його копії (а.с.31).

Виконкомом Татарбунарської районної ради було прийнято рішення № 245 від 26.07.1984 р. (копія на а.с.33) про надання ОСОБА_11 дозволу на будівництво індивідуального житлового бу- динку та видачу паспорту на забудову садиби по вул.Пушкіна,12 у м.Татарбунари на земельній ді- лянці, яку виділено загальними зборами уповноважених членів колгоспу, згідно рішення Татарбу- нарської міської ради № 158 від 23.09.1983 р., що вбачається з виписки з рішення (а.с.33).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі згаданих рішень ОСОБА_11 оформлено будівель- ний паспорт, акт виносу в натурі земельної ділянки індивідуального забудовника від 30.07.1984 р., складено проект забудови цієї ділянки (а.с.36-40,125-129).

Довідкою відділу реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області № 82/03-86 від 18.10.2002 р. (копія на а.с.93) підтверджується, що 10.06. 1976 р. зареєстровано одруження громадян ОСОБА_9 та ОСОБА_12, актовий запис № 43, після одруження подружжю присвоєно прізвище ОСОБА_9.

Згідно копії свідоцтва про народження серії ІІ-ЖД № 331371 (а.с. 95), ОСОБА_2, позивач у сп- раві, народилась 26.02.1977 р. у м.Татарбунари Одеської області, її батьками зазначені ОСОБА_9 та ОСОБА_11

Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (копія на а.с.44), 03.03.1990 р. відділом реєстрації актів ци- вільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області складено акто- вий запис № 17 про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_13 та ОСОБА_11, після реєстрації шлю- бу подружжю присвоєно прізвище ОСОБА_13.

Копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 250077, виданого повторно 15.02.2011 р., підтверд- жується, що ОСОБА_8 померла 18.08.2002 р. у м.Татарбунари Одеської області (а.с.41).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (копія на а.с.42), спадкоємцями ма- йна померлої ОСОБА_8 є її чоловік та діти в рівних долях ОСОБА_13, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 ОСОБА_13 складається з квартири АДРЕСА_1, що належала померлій на підставі свідоцтва про право власності.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 377083 (а.с.92), ОСОБА_9, батько по- зивача, помер 18.03.2004 р. у м.Татарбунари Одеської області.

13.12.2002 р. ОСОБА_13 звернувся до виконкому Татарбунарської міської ради з заявою ( копія на а.с.23) про надання йому у звязку зі смертю дружини ОСОБА_8 земельної ділянки для будівництва будинку по вул.Пушкіна,12 у м.Татарбунари.

Рішенням виконкому Татарбунарської міської ради № 381 від 19.12.2002 р. (копія на а.с.22,123) погоджено проведення припинення права постійного користування ОСОБА_8 на земельну ділянку площею 1000 кв.м., надану для будівництва житлового будинку у м.Татарбунари, вул.Пу- шкіна,12. Погоджено надання ОСОБА_13 дозволу на передачу у приватну власність зазна- ченої земельної ділянки за згаданою адресою та покладено певні обовязки, зокрема, у місячний термін переоформити будівельний паспорт та виготовити проект відведення земельної ділянки під будівництво.

24.06.2006 р. приватним нотаріусом ОСОБА_14 було засвідчено справжність підпису ОСОБА_15, який було зроблено у його присутності, під заявою (копія на а.с.26,133), з якою ОСОБА_16 звернувся до Татарбунарської міської ради, про вилучення земельної ділянки пло- щею 0,1 га, раніше наданої йому для будівництва житлового будинку по вул.Пушкіна,12 у м.Тата- рбунари, та надати її ОСОБА_5

За рішенням Татарбунарської міської ради № 26-V від 20.07.2006 р. вилучено у ОСОБА_13 земельну ділянку площею 0,1 га, раніше надану йому для будівництва житлового будинку по вул.Пушкіна,12 у м. Татарбунари та переведено до земель територіальної громади Татарбунарсь- кої міської ради, що видно з копії рішення (а.с.24-25,132).

20.07.2006 р. Татарбунарською міською радою за заявою ОСОБА_5 прийнято рішення № 25-V, яким погоджено надання ОСОБА_5, третій особі у справі, у власність земельної ділян- ки площею 1000 кв.м. для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку та гос- подарських будівель і споруд в межах м.Татарбунари, вул.Пушкіна,12, що слідує з його копії (а.с. 27-29,30,130,131).

Копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 468756, виданого повторно 24.12.2016 р., підтверд- жується, що ОСОБА_13 помер 26.08. 2016 р. у м.Татарбунари Одеської області (а.с.43).

Таким чином, судом в результаті дослідження матеріалів справи встановлено, що на підставі рі- шення виконкому Татарбунарської районної ради № 245 від 26.07.1984 р. ОСОБА_11 (після реєст- рації шлюбу ОСОБА_6) було виділено земельну ділянку площею 0,10 га по вул.Пушкіна,12 у м. Татарбунари Одеської області для будівництва житлового будинку. Відповідно до акту від 30.07. 1984 р. (а.с.40), ОСОБА_11 була виділена земельна ділянка в натурі із визначенням меж. На під- ставі рішення виконавчого комітету Татарбунарської міської ради № 158 від 23.09.1983 р. ОСОБА_11 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_6) дозволено знести стару забудову по вул.Пушкіна,12 у м. Та- тарбунари Одеської області та збудувати новий будинок. Зазначеною особою було) підготовлено будівельний паспорт та паспорт забудови земельної ділянки. 18 серпня 2002 р. ОСОБА_17 по- мерла. Її спадкоємці ОСОБА_18, ОСОБА_2 та ОСОБА_6М 03.04.2003 р. отримали свідоцт- во про право на спадщину за законом, до якої включено спадкове майно, а саме, квартиру АДРЕСА_2, яка належала померлій ОСОБА_17 на під- ставі свідоцтва про право власності від 06.02.1996 р. Іншого майна у свідоцтві про право на спад- щину зазначено не було.

Отже, на час смерті ОСОБА_17 була власницею тільки квартири № 1 по вул.Пушкі- на,6-а у м.Татарбунари, яка зазначена в свідоцтві про право на спадщину за законом.

На земельну ділянку площею 0,10 га, що розташована по вул.Пушкіна,12 у м.Татарбунари, пра- вовстановлюючих документів, які б давали спадкоємцям право успадкувати цю земельну ділянку від померлої, оформлено не було.

ОСОБА_18, чоловік померлої ОСОБА_17, 13.12.2002 р., після смерті дружини, звернув- ся до міської ради із заявою про виділення йому зазначеної земельної ділянки по вул.Пушкіна,12 у м.Татарбунари Одеської області для будівництва житлового будинку.

Рішенням виконавчого комітету Татарбунарської міської ради № 381 від 19.12.2002 р. було по- годжено надання ОСОБА_18 у приватну власність земельної ділянки площею 0,10 га. по вул. Пушкіна,12 у м.Татарбунари Одеської області для будівництва житлового будинку та зобовязано переоформити будівельний паспорт і отримати дозвіл на забудову.

Відповідно до будівельного паспорту від 05.02.2003 р., ОСОБА_18 переоформив будівель- ну документацію на забудову.

Але 24.06.2006 р. ОСОБА_18 подав до Татарбунарської міської ради нотаріально оформле- ну заяву, в якій просив вилучити у нього раніше надану земельну ділянку площею 0,10 га, що роз- ташована по вул.Пушкіна,12 у м.Татарбунари Одеської області, та передати цю ділянку ОСОБА_5

На час подачі заяви ОСОБА_18 також не отримав правоустановчі документі про право ко- ристування чи право власності на спірну земельну ділянку.

На підставі поданої заяви ОСОБА_18 20.07.2006 р. Татарбунарська міська рада прийняла рішення за № 26-V про вилучення у ОСОБА_18 земельної ділянки площею 0,10 га по вул. Пушкіна,12 у м. Татарбунари, раніше надану для будівництва житлового будинку, та переведення її до земель територіальної громади Татарбунарської міської ради.

Після вилучення земельної ділянки Татарбунарська міська рада прийняла рішення за № 25-V від 20.07.2006 р. «Про погодження надання земельних ділянок у власність із земель Татарбунарсь- кої міської ради», яким погодила надання ОСОБА_5 у власність земельної ділянки для будів- ництва та експлуатації житлового будинку по вул.Пушкіна,12 у м.Татарбунари Одеської області.

Відповідно до ст.125 ЗК України, право власності та право постійного користування на земель- ну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує пра- во власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Як визначено в ст.126 ЗК України, право власності на земельну ділянку і право постійного ко- ристування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Зі змісту наведених норм вбачається, що єдиним документом, що посвідчує право власності чи право користування земельною ділянкою є державний акт про це право.

З матеріалів справи вбачається, що після прийняття виконкомом Татарбунарської районної ра- ди рішення № 245 від 26.07.1984 р. про виділення ОСОБА_8 земельної ділянки пло- щею 0,10 га по вул.Пушкіна,12 у м.Татрбунари для будівництва житлового будинку, ОСОБА_17 не оформила належним чином правоустановчі документи про право власності на земельну ді- лянку. А тому, на час смерті вона не була власником спірної земельної ділянки розміром 0,10 га, і це майно не входило до спадкового.

Як визначено цивільним законодавством 1963 р., що було чинним на час дії досліджуваних пра- вовідносин, спадкоємець має право на успадкування тільки того майна, яке належало на праві вла- сності померлому.

В матеріалах справи відсутні будь які документи та докази, що підтверджують наявність у влас- ності у померлої ОСОБА_17 іншого майна, про яке йдеться мова в позовних вимогах. Цей факт також не спростувала в судовому засіданні позивач.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень…

Проте, позивачем не надано суду необхідних та достатніх обєктивних доказів, на підставі яких можливо задоволення її позовних вимог, а судом їх не добуто.

Позивач не змогла довести наявність будь-якого іншого майна, що входило до спадкового, оскі- льки спадкоємці отримали свідоцтво про право на спадщину на те майна, що залишилось після смерті ОСОБА_17

Документів на придбання будівельних матеріалів та наявність забудови на спірній земельній ді- лянці позивач не надала та не довела той факт, що вона має будь-які права на спірне майно.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не є власником ні земельної ділянки площею 0,10 га по вул.Пушкіна,12 у м.Татарбунари Одеської області, а ні будь-яких будівель чи споруд, а тому прийнятям Татарбунарською міською радою рішень № 381 від 19.12.2002 р., № 26-V від 20.07. 2006 р., № 25-V від 20.07.2006 р. не можуть бути порушені будь-які права, свободи або інтереси ОСОБА_2

За змістом ст.ст.256, 257 ЦК України, позовна давність це строк, в межах якого особа може звернулися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позоавна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у ч.3 п.11 своєї постанови від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом про- пущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову у позові з цих підстав, якщо для застосування позовної давності заявлено стороною у справі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Оскільки позивачем позов не доведено, і це є самостійною підставою для відмови у позові, то судом не досліджувались обставини щодо дотримання позивачем строків позовної давності. У зв'- язку з чим вимоги представника третьої особи про застосування позовної давності не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у позові ОСОБА_2 до виконавчого комітету Татарбунарської міської ра- ди Одеської області, Татарбунарської міської ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє са- мостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5, про переведення прав за- будовника, визнання протиправними та скасування рішень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили піс- ля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко