МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем України

Справа №370/2533/17

"06" грудня 2018 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазки Н.Б.

із секретарем Захарченко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Дев'ятої київської державної нотаріальної контори, Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання бездіяльності та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дев'ятої київської державної нотаріальної контори, Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області, вказавши третьою особою: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, про визнання бездіяльності та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер її брат ОСОБА_3, у якого була донька ОСОБА_4.

ОСОБА_4 була зареєстрована та постійно проживала разом зі своїми батьками у квартирі АДРЕСА_2. ОСОБА_4 не працювала, була інвалідом з дитинства - дитячий церебральний параліч, отримувала пенсію по інвалідності.

В кінці 2008 року ОСОБА_4 перестала виходити на зв'язок, і вона, позивачка розпочала її розшук серед родичів, знайомих але все було марно. У 2009 році звернулась до Солом'янського районного управління ГУ МВС України в місті Києві з заявою про те, що племінниця зникла.

У жовтні 2009 року по даному факту відкрита розшукова справа №09-1994, оголошений державний розшук ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті брата у 2008 році вона, позивачка звернулась до Дев'ятої державної нотаріальної контори з заявою про відкриття спадщини. Державним нотаріусом Русіною Наталею Олексіївною прийнято заяву та відкрито спадкову справу №698/08.

ОСОБА_4 мала право на першочергове прийняття спадщини, але так і не доїхала до державного нотаріуса оскільки зникла.

Після зникнення ОСОБА_4 державний нотаріус Русіна Н.О. повідомила, що не може оформити спадщину, оскільки порушити черговість не має права, їй необхідне відповідне рішення суду про зникнення та оголошення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, померлою.

03.06.2016 року Дарницьким районним судом місті Києва у справі №753/3091/16-ц про визнання особи безвісті відсутньою, постановлено рішення, яке набрало законної сили 14.06.2016 року. Вищезгаданим рішенням суду ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку і жительку м. Києва, яка була зареєстрована, проживала за адресою: АДРЕСА_2, визнано безвісно відсутньою з 01.11.2009 року.

Після отримання рішення вона, позивачка звернулась до Дарницького районного суду міста Києва з заявою про оголошення ОСОБА_4 померлою. ІНФОРМАЦІЯ_5 року Дарницьким районним судом м. Києва у справі №753/19832/16-ц постановлено рішення, яким ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, оголошено померлою з ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Отримавши вказане рішення, звернулась до нотаріуса та отримала відповідь про те, що слід отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_4, а також було повідомлено, що у свідоцтві про народження ОСОБА_3 та в її, позивачки свідоцтві про народження існують розбіжності, а саме: не співпадає ім'я їх матері. Звернувшись до Українського бюро лінгвістичних експертиз з запитом про надання висновку експерта, 21.02.2017 року отримала експертний висновок №056/163-m, з якого вбачається, що розбіжності у свідоцтвах про народження виникли внаслідок фіксації в офіційних документах розмовних варіантах особового імені ОСОБА_8 ОСОБА_8

Також після рекомендацій нотаріуса, звернувшись до Дарницького районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, вона позивачка отримала свідоцтво про смерть ОСОБА_4.

Отримавши всі необхідні документи для подальшого оформлення та прийняття спадщини, вона, позивачка 23.02.2017 року в черговий раз звернулась до державного нотаріуса Дев'ятої державної нотаріальної контори Русіної Н.О. та надала усі вищезазначені документи.

Державний нотаріус Русіна Н.О. 23.02.2017 року прийняла документи та повідомила, що їй необхідний час для підготовки запитів у відповідні органи для встановлення складу спадкового майна та подальшого оформлення спадщини.

16.08.2017 року позивачка з?явилася до нотаріальної контори, щоб остаточно оформити право власності на спадкове майно, отримати всі необхідні документи про прийняття спадщини. В цей же день нотаріус в черговий раз переглянула усі документи у спадковій справі і з?ясувала, що забула сказати, щоб вона, позивачка написала заяву про прийняття спадщини.

16.06.2017 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, оскільки пропущений встановлений законом шестимісячний термін для прийняття спадщини.

Позивачка просить: визнати бездіяльність державного нотаріуса Дев?ятої київської державної нотаріальної контори Русіної Наталії Олексіївни та визначити їй додатковий строк терміном два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті померлої ОСОБА_4 1969 року народження, перебіг якого рахувати з моменту вступу рішення в законну силу.

Позивачка ОСОБА_1 до суду не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача Дев'ятої київської державної нотаріальної контори до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності.

Представник відповідача Головного територіального управління юстиції у місті Києві до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності.

Встановлено, що відповідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дій від 16.08.2017 року, виданої державним нотаріусом Дев'ятої київської державної нотаріальної контори Русіною Н.О., ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме - видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, оскільки ОСОБА_1 пропустила встановлений законом шестимісячний термін для прийняття спадщини (а.с.12).

Згідно листу про надання інформації щодо реєстрації №108-27/2789ж від 10.07.2017 року, виданого відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 року за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.13).

Згідно інформаційної довідки №М-183 від 21.06.2017 року, виданої КПКОР «Північне бюро технічної інвентаризації», станом на 31.12.2012 року право власності на об'єкт нерухомого майна - домоволодіння АДРЕСА_3 ,зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с.14).

Відповідно довідки про показники об'єкта нерухомого майна №м-1338, виданого КПКОР «Північне бюро технічної інвентаризації», інвентаризаційна вартість житлового будинку 44275.00 гривень, загальна інвентаризаційна вартість будівель і споруд 5936.00 гривень (а.с.15).

З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_3 вбачається, що роком побудови вказаного житлового будинку зазначений 1934 рік (а.с.16-18).

Згідно відповіді №117/112-17 від 11.05.2017 року, виданої Відділом у Макарівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, станом на 01.01.2013 року згідно Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_3 не реєструвався та на руки власнику не видавався (а.с.19).

Відповідно свідоцтву про смерть серії НОМЕР_1, виданого Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 23.02.2017 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, у віці 42 років (а.с.21).

Згідно експертному висновку №056/163-m, виданого Українським бюро лінгвістичних експертиз, особові імена ОСОБА_8 (свідоцтво про народження ОСОБА_1, запис мати ОСОБА_8) та ОСОБА_9 (свідоцтво про народження ОСОБА_3) запис російською мовою мати ОСОБА_9) попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними (а.с.23).

Згідно рішенню Дарницького районного суду міста Києва від 03.06.2016 року по справі №753/3091/16-ц, визнано безвісно відсутньою ОСОБА_4 з 01.11.2009 року (а.с.36-39).

Відповідно рішенню Дарницького районного суду міста Києва від ІНФОРМАЦІЯ_5 року, ОСОБА_4 оголошена померлою з ІНФОРМАЦІЯ_6 року (а.с.24-25).

Відповідно свідоцтву про смерть серії НОМЕР_2, виданого Відділом реєстрації смерті у місті Києві, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, у віці 79 років (а.с.28).

Відповідно свідоцтву про народження серії НОМЕР_3, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 року, його батьками вказані: ОСОБА_10 та ОСОБА_9 (а.с.29).

Відповідно свідоцтву про народження серії НОМЕР_4, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 року, її батьками вказані: ОСОБА_10 та ОСОБА_8 (а.с.30).

Відповідно свідоцтву про укладення шлюбу серії НОМЕР_5, виданого Пашківською сільською радою депутатів трудящих, ОСОБА_12 та ОСОБА_1 уклали шлюб 12.01.1974 року, прізвище дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_1 (а.с.30).

Із спадкової справи №698 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 вбачається, що 23.05.2008 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_3 (а.с.50-57).

Із спадкової справи №607/2017 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_4 вбачається, що 16.08.2017 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті племінниці ОСОБА_4 (а.с.58-67).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину.

Відповідно вимог ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

При цьому відповідно до роз'яснень, викладених в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через юридичну необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Крім того, при розгляді цих справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до Правового висновку Верховного Суду України від 26.09.2012 року по справі №6-85цс12, у спорі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, фактичне користування і володіння майном спадкодавця або ж проживанням із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Оцінюючі здобуті докази суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивачкою не доведений факт бездіяльності нотаріуса, оскільки звернення в шестимісячний термін із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса є обов'язком спадкоємця. Крім того, належних, достатніх та безспірних доказів поважності причин пропуску строку прийняття спадщини, для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення дій для прийняття спадщини чи інших обставин, які перешкоджали б звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, позивачка в позовній заяві не навела і суду не надала, що є її процесуальним обов'язком відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, а сама по собі юридична необізнаність позивачки щодо строку та порядку прийняття спадщини без установлення інших об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Керуючись вимогами ст.1270, 1272 ЦК України, ст.263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося -з дати складення повного його тексту, у порядку передбаченому підпунктом 15.5, пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Судове рішення складено 06.12.2018 року.

Суддя