Справа № 2-4742/10
Провадження № 4с/522/140/18
У Х В А Л А

20 липня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря: Фуцур Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства « ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції ОСОБА_3, боржник ОСОБА_4,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду зі скарго., по якій просить суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції ОСОБА_3 щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання від 11.05.2018 року; скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу; скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання від 11.05.2018 року; зобовзати державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції ОСОБА_3 відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4742/10 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ « ВіЕйБі банк» заборгованість у розмірі 138 911,37 грн.

Сторони по справі до судового засідання не зявились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Судом встановлено, що 11.02.2011 року Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист № 24742/10 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ « ВіЕйБі Банк» заборгованість у розмірі 138 911,37 грн., який за заявою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» від 05.03.2018 року. предявлено у ВДВС до виконання та відкриття виконавчого провадження.

16.03.2018 р. ОСОБА_2 державним виконавцем Першого Суворівського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 винесено повідомлення від про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, на підставі п.8 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» (не надано підтвердження сплати авансового внеску).

Так, за вимогами ч.4 ст.4 даного закону (в редакції виникнення спірних правовідносин від 02.06.2016, № 1404-VIII) виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо:1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);2) пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання;3) боржника визнано банкрутом;4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;5) юридичну особу - боржника припинено;6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим;9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;10) виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (ст.12 Закону).

Як слідує з норм ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску. Водночас зазначеною статтею передбачено, що державні органи звільняються від сплати авансового внеску.

Для вирішення питання про наявність підстав для звільнення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від сплати авансового внеску необхідно насамперед визначити його правовий статус.

Згідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. При цьому ч. 2 цієї статті встановлено, що Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Учасниками Фонду відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є банки.

Таким чином, зміст норм щодо правового статусу Фонду не дає підстав для віднесення його до державних органів у розумінні ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» незважаючи на те, що повноваження Фонду мають публічно-правовий характер.

Крім того, стягувачем у даному виконавчому провадженні щодо виконання рішення суду про стягнення заборгованості є Банк, а не Фонд, що підтверджується нормою п. 5 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якої Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду в разі делегування їй повноважень має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду.

На це також вказав Верховний Суд України у постанові від 07 жовтня 2015 року у справі №6-1521цс15, зазначивши, що спірні правовідносини виникли на підставі цивільно-правової угоди й уповноважена особа Фонду виступає в указаному спорі від імені сторони такого правочину, не здійснюючи при цьому владних повноважень.

Враховуючи наведене, підстави для звільнення Фонду від сплати авансового внеску за виконання рішення суду згідно зі ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» - відсутні.

Аналогічна правова позиція висловлена також Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 12.07.2017 року за № 9-1289/0/4-17.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно вимог 383, 384 ЦПК та зі статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, за ст.74 рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу ДВС задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновків про недоведеність та необґрунтованість вимог скарги, а дії головного державного виконавця Першого Суворівського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, на підставі п.8 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» (не надано підтвердження сплати авансового внеску) такими, що відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі наведеного, відповідно до Закону України „Про виконавче провадження, ст. ст. 448, 449 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства « ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції ОСОБА_3, боржник ОСОБА_4,-відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Р.Д. Абухін

20.07.2018