22.12.2018 Справа № 756/9046/18
Ун. №756/9046/18
Пр. №2-з/756/313/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року Оболонський районний суду м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

за участі секретаря - Мушкетик І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про визнання незаконним списання коштів та скасування спірних транзакцій карткового рахунку,

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання незаконним списання коштів та скасування спірних транзакцій карткового рахунку. В обґрунтування позову вказував, що у нього була викрадена кредитна карта АТ КБ «ПриватБанк» за НОМЕР_1 з рахунку якої незаконно знято 17 282 грн. кредитних коштів та оформлено кредит на суму 20 000 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07.09.2018 року задоволено заяву позивача та забезпечено позов шляхом накладення арешту на банківський рахунок у АТ КБ «ПриватБанк» рр.. НОМЕР_2 та зобов'язано АТ КБ «ПриватБанк» з моменту подання позовної заяви не проводити жодних операцій з рахунку до винесення судом рішення у даній справі.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16.10.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на рахунки по карті НОМЕР_3, карті НОМЕР_4, карті НОМЕР_1 відкритих відповідно угоди №SAMDNWFC6 від 02.06.2014 року із зобов'язанням АТ КБ «ПриватБанк» не проводити жодних операцій по його рахунках й не збільшувати розмір заборгованості шляхом накладення відсотків, пені чи списання оскаржуваних кредитних зобов'язань до винесення судом рішення у даній справі.

При цьому, у грудні 2018 року ОСОБА_1 подано чергову заяву про забезпечення позову, у якій останній знову просить накласти арешт на банківський рахунок позивача в АТ КБ «ПриватБанк» по карті НОМЕР_3 та зобов'язати відповідача не проводити операцій по його «рахунках» й не збільшувати розмір заборгованості шляхом накладення відсотків, пені чи списання оскаржуваних кредитних зобов'язань до винесення судом рішення у даній справі.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

З огляду на зазначене, в судове засідання сторони не викликались.

При цьому, дослідивши матеріали позову та поданої заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З позовної заяви та долучених матеріалів вбачається, що спір виник з приводу операцій проведених з 04-19 до 10-39 17.06.2018 року з використанням викраденої кредитної карти АТ КБ «ПриватБанк» за НОМЕР_1.

При цьому, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07.09.2018 року вже задоволено заяву позивача та забезпечено позов шляхом накладення арешту на банківський рахунок у АТ КБ «ПриватБанк» рр.. НОМЕР_2 на кошти списання яких оскаржує позивач.

Обґрунтовуючи чергову заяву про забезпечення позову заявник підтверджує, що до проведення спірних транзакцій у ОСОБА_1 вже існувала заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк», яку він начебто повернув 18.07.2018 року, а тому подальші нарахування відповідачем відсотків, пені, штрафних санкцій по картковому рахунку НОМЕР_3 є порушенням права позивача на захист своїх прав.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, у порядку забезпечення позову не можна забороняти вчиняти дії, які під час розгляду спору прямо дозволені законом.

У відповідності до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", вид забезпечення позову має бути співмірним позовним вимогам. Вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює господарську діяльність та зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що вид забезпечення позову обраний позивачем не є співмірним із заявленими позовними вимогами, а також суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб, більше того, без встановлення обставин, які можливо з'ясувати лише в межах судового засідання по суті справи, в тому числі наявності реальної заборгованості позивача до викрадення кредитної картки.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А. В. Шевчук