Ухвала

02 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 644/5794/16-ц

провадження № 61-44504ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної казначейської служби України, Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ в м. Харкові про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2018 року ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2017 року.

У касаційній скарзі заявник вказує, що пропустив строк на подання касаційної скарги, але вважає, що пропустив його з поважних причин. Посилається на те, що під час проголошення оскаржуваної ухвали апеляційного суду присутній не був, її копію не отримував. Про наявність ухвали дізнався лише 29 серпня 2018 року підчас ознайомлення з матеріалами справи .

Вирішуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип правової визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні у підставах для поновлення строків (справа «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що застосовуючи статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід враховувати, що право на доступ до правосуддя хоч і не є абсолютним, проте може підлягати лише таким обмеженням з боку держави, які переслідують законну мету і є пропорційними.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Зі змісту ухвали Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2017 року у даній справі вбачається, що ОСОБА_4 приймав участь у розгляді його апеляційної скарги на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2017 року та підтримав її.

З інформації на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, вбачається, що оскаржувана ухвала Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2017 року зареєстрована 14 червня 2017 року, а 16 червня 2017 року вона була оприлюднена.

Тобто, з 16 червня 2017 року ОСОБА_4 мав можливість ознайомитись з текстом оскаржуваної ухвали на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

Фактичне отримання вказаної ухвали лише 29 серпня 2018 року не може бути визнане судом поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 був повідомлений про розгляд справи у суді апеляційної інстанції та брав участь у її розгляді, у касаційній скарзі не наведено обставин непереборної сили, які перешкодили своєчасно звернутись заявнику з касаційною скаргою, строк на оскарження пропущено більше ніж на рік, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 127, частиною третьою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної казначейської служби України, Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ в м. Харкові про відшкодування шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С. О. Погрібний

Г.І. Усик