Ухвала

27 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 496/4551/16-ц

провадження № 61-42554ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант», яка підписана представником ОСОБА_1, на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 16 червня 2017 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 31 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо- транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

ОСОБА_4 державного реєстру судових рішень свідчить, що у грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ СК «Альфа-Гарант») про стягнення майнової шкоди у розмірі 27 280,96 грн та моральної шкодиу розмірі 5 000,00 грн, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 16 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ТДВ СК «Альфа-Гарант»та з ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 22 280,96 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 31 травня 2018 року рішення Біляївського районного суду Одеської області від 16 червня 2017 року змінено. Стягнуто з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 22 280,96 грн, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

13 серпня 2018 року через засоби поштового зв'язку ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, підписаною представником ОСОБА_1, на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 16 червня 2017 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 31 травня 2018 року. Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев'ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у справі № 496/4551/16-ц становить 32 280,96 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 496/4551/16-ц є малозначною у силу вимог закону. Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від

19 грудня 1997 року).

Вказівка в резолютивній частині постанови апеляційного суду Одеської області від

31 травня 2018 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржувані рішення ухвалені у малозначній справі.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов'язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржені рішення прийняті у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ТДВ СК «Альфа-Гарант» подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, яка підписана представником ОСОБА_1, на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 16 червня 2017 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 31 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньої транспортної пригоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат