Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2018 Справа №607/13035/18

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Вийванка О. М.

за участю секретаря судового засідання Стрілкової М. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чистилівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача Чистилівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме просить визнати за нею право власності на 1/8 частину житлового будинку з підвалом і прибудовою (літера А), господарської будівлі з цокольним поверхом (літера Б), господарської будівлі (літера В), криниці (літера К) та огорожі (1-4), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на вищевказаний житловий будинок.

У судове засідання представник позивач не з'явилася, однак подала до суду заяви про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Чистилівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з'явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Проти позову не заперечує.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - Тернопільська районна державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явився, проте надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без присутності представника нотаріальної контори.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи.

Згідно свідоцтва, виданого повторно Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 27 березня 2018 року, серія НОМЕР_2, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

За життя ОСОБА_3 належало право власності на частку в житловому будинку АДРЕСА_1

Дане майно зареєстровано за спадкодавцем, який був головою колишнього колгоспного двору на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 24 вересня 1987 року на підставі рішення виконкому №240 від 22 вересня 1987 року та записано в реєстрову книгу за реєстровим №146.

Колгоспний двір за вказаною адресою складався з 4 членів: ОСОБА_3 (батько позивача) - голова; ОСОБА_4 (мати позивача), ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_5 (брат позивача).

Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №367 від 03 квітня 2018 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної, станом на 29 березня 2018 року по обліку бюро будинковолодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5.

Після смерті батька ОСОБА_3 в Тернопільській районній державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу №127/2018.

28 березня 2018 року ОСОБА_4, яка є дружиною спадкодавця, подана заява про відмову в прийнятті спадщини.

30 травня 2018 року між спадкоємцями: позивачем та її братом ОСОБА_5 укладено договір про поділ спадкового майна, за умовами якого дочці померлого - ОСОБА_1 переходить частка житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами АДРЕСА_1

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 залишилось два спадкоємці першої черги: його син ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_1, кожен із яких отримав право на спадкування 1/8 (1/4 частини майна померлого.

Згідно з ч.1 статті 120 ЦК України (в ред. 1963 року, чинного на той час) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25 травня 1998 року): положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Таким чином, оскільки вищевказаний житловий будинок збудовано в період до 15 квітня 1991 року, тобто до введення в дію Закону України «Про власність», спадкодавці як члени колишнього колгоспного двору набули на нього право спільної сумісної власності. Це право збереглося за ними і після припинення колгоспного двору в результаті введення в дію вищезазначеного Закону.

Відповідно до вимог ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до вимог ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За нормами ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Згідно із вимогами ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

30 травня 2018 року за № 1396/02-14 Тернопільською районною державною нотаріальною конторою винесено постанову про відмову ОСОБА_5 та ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтв на право на спадщину за законом після батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок.

Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частку житлового будинку з підвалом і прибудовою (літера А), господарської будівлі з цокольним поверхом (літера Б), господарської будівлі (літера В), криниці (літера К) та огорожі (1-4), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1217, 1223, 1268, 1276 Цивільного кодексу України, ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Постановою Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Чистилівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частку житлового будинку з підвалом і прибудовою (літера А), господарської будівлі з цокольним поверхом (літера Б), господарської будівлі (літера В), криниці (літера К) та огорожі (1-4), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1,

Відповідач: Чистилівська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, місцезнаходження: вул. Галицька, 22, с. Чистилів Тернопільського району Тернопільської області, код Єдиного державного реєстру підприємств, установ, організацій 04393640.

Третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Тернопільська районна державна нотаріальна контора, місцезнаходження: вул. Котляревського, 27, м. Тернопіль, код Єдиного державного реєстру підприємств, установ, організацій 05466080.

Повний текст рішення суду складено та підписано 29 серпня 2018 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко