Провадження №2-з/447/17/18
Справа №447/1456/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2018 року Миколаївський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - Бачуна О.І.

при секретарі - Крочак І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Миколаїв заяву про забезпечення позову шляхом скасування арешту та зупинення реалізації арештованого майна по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, третьої особи ОСОБА_2 про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту,-

в с т а н о в и в :

18.06.2018 року позивач ОСОБА_1 пред'явив позов до Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, третьої особи дудара ОСОБА_3 про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту.

09.07.2018 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить забезпечити позов шляхом зняття арешту з майна та зупинення продажу арештованого майна. В обґрунтування даної заяви навів наступне. В межах зведеного виконавчого провадження №56103708 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору державним виконавцем Миколаївського районного відділу ДВС ОСОБА_4 направлено в адресу Львівської філії ДП « СЕТАМ» вісім заявок на реалізацію рухомого майна в кількості 23 ординиці, оціночною вартістю 284500 гривень. Зазначене обладнання було описане і арештовано згідно постанови державного виконавця ДВС від 15.11.2017року. Дане обладнання належить заявнику ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 02.03.2012року з додатком №1 і яке знаходиться у ОСОБА_2 на зберіганні згідно договору зберігання майна.

01.06.2018року ОСОБА_1 подав заяву до начальника Миколаївського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області про скасування арешту з обладнання та відкликання заявок про реалізацію майна. Дана заява не розглянута. Оскільки існують ризики відчуження обладнання, заявник звернувся в суд із заявою про забезпечення позову шляхом скасування арешту та зупинення реалізації арештованого майна.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги про забезпечення позову, об'єктивно оцінивши їх, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам частини 2 статті 247 ЦПК України.

Згідно з нормами статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1ст. 151 ЦПК України).

Відповідно до ч.10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 в одній із вимог поданої ним позовної заяви просить зняти арешт з обладнання, і в заяві про забезпечення позову від 09.07.2018року просить зняти арешт з обладнання, суд дійшов висновку про не допустимість вжиття заходів забезпечення позову, як це передбачено п.10 ч.2 ст.150 ЦПК України. Крім того, в заяві про забезпечення позову не наведено ґрунтовних підстав для застосування заходів забезпечення позову, не надано належних та допустимих доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Також такі заходи забезпечення позову можуть порушити права інших осіб.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Бачун О. І.