Справа № 520/4456/18
Провадження № 2/520/4379/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2018 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Луняченка В.О.,

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (м.Одеса, вул. ак. Корольова. 81/8 кв.56 ІПН НОМЕР_1) до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» ( код ЄДРПОУ 14360570 м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1) за участю третьої особи приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_3 ( м.Одеса, вул. Гоголя,19 оф. 1) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

12.04.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 20.10.2017 року №16160 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів по кредитному договору від 02.10.2017 року №491 МБА в сумі 3049033,32 гривень та судових витрат, мотивуючи позов тим, що виконавчий напис був вчинений з порушенням норм чинного законодавства, зокрема позивач не отримував письмову вимогу про усунення порушень, нотаріусом не перевірено безспірність заборгованості.

Ухвалою суду від 08.05.2018 року відкрито провадження в даній справі.

Ухвалою суду від 26.06.2018 року, постановленою на місці без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

До судового засідання представник позивача ОСОБА_1, адвокат ОСОБА_4 надала заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити та розглядати справу за її відсутністю.

Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Відзиву на позов до суду не надходило.

Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Відзиву на позов від відповідача не надходило.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Одеської області ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК).

Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Достовірними, відповідно до ст.79 ЦПК України є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріалами справи встановлено, що 02 жовтня 2007 року ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 уклали договір кредиту №491МБА, за яким ЗАТ КБ «Приватбанк» надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 36 000,00 доларів США, терміном до 02 жовтня 2012 року. Також 02 жовтня 2007 року між цими ж сторонами укладено договір застави, згідно якого ОСОБА_1 10.0. передав автомобіль ХАЗ, модель 3250.02., рік випуску 2007, тип № кузова/шасі LGC17DC36F150376,реєстраційний номер НОМЕР_2.

17 грудня 2013 року Київський районний суд м. Одеси прийняв рішення у справі №1512/4952/2012, провадження №2/520/1002/13 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 - позов задоволено частково. Вирішено у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №491МБА від 02 жовтня 2007 року в сумі 83411,07 доларів США звернути стягнення на автомобіль ХАЗ, модель 3250.02., рік випуску 2007, тип ТЗ автобус пасажирський, № кузова/шасі LGC17DC36F150376,реєстраційний номер НОМЕР_2, шляхом продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця, зі зняттям вказаного автомобілю з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Рішенням суду встановлено, що автомобіль ХАЗ, модель 3250.02., рік випуску 2007, тип ТЗ автобус пасажирський, № кузова/шасі: LGC17DC36F150376,реєстраційний номер НОМЕР_2, переданий банку на підставі договору застави від 02.10.2007 року. Рішення набрало законної сили 30 грудня 2012 року та не оскаржувалося.

19 березня 2018 року ОСОБА_1 отримав поштове відправлення приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_3, за № 90 3, яке містило вкладення матеріалів виконавчого провадження №55973258: розрахунок основної винагороди приватного виконавця від 13.03.2018 року; постанову про арешт майна боржника від 13.03.2018 року та супровідний лист № 566; постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.03.2018 року іа супровідний лист № 562.

Згідно інформації про виконавче провадження з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, за адресою в мережі Інтернет http://asvpweb.nais.gov.ua/, резолютивна частина виконавчого документа містить вимогу стягнути заборгованість на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", код платника податків згідно , місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д з ОСОБА_1, РНОКПП за даними ДРФОПП НОМЕР_1, місце проживання за адресою: 65089, АДРЕСА_2, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження - Краснодарський край, Лабінський район, ст. Ахметовська, місце роботи - невідомо, несплачену в строк за Кредитним договором №491МБА від 02.10.2007 року.

Строк, за який провадиться стягнення - 3598 днів, а саме: з 02.10.2007 року по 08.08.2017 року.

Сума, що підлягає стягненню, складає 105973,74 (долар США), що курсом 25,78 відповідно службового розпорядження НБУ від 08.08.2017 року складає 2732003,02 грн., з урахуванням :заборгованості за тілом кредиту - 28218,71 (Долар США);заборгованості за відсотками - 70816,56 (Долар США),заборгованості з комісії - 6938,47 (Долар США),Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 3000 грн. 00 коп.

Згідно інформації про виконавче провадження № 55973258 з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, воно знаходиться на стадії примусового виконання виконавчого напису від 20.10.2017 року №16160, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач зазначив наявність спору щодо його заборгованості та не отримання ним письмової вимоги про усунення порушень.

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України,нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.1ст.1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні- це система органів і посадових осіб, на які покладено обовязок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено умови вчинення виконавчих написів, згідно із якими нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29червня 1999р.№ 1172 переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводяться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення боржника.

За п. 2.1. глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається відповідна заява.

Згідно ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата(рік,місяць,число) його вчинення, посада, прізвище,ім'я,по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника,місце роботи(для громадян),номери рахунків в установах банків(для юридичних осіб); строк,за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню,або предмети,які підлягають витребуванню,втому числі пеня ,проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати,сума державного мита,сплачуваного стягувачем,або мита,яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили;строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису- це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обовязків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобовязання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обовязкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).

Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.

Згідно висновків, зроблених Верховним Судом України у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 у справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

При розгляді даного позову, суд приймає до уваги той факт, що Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 17.12.2013 року частково задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, а саме вирішено,у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №491МБА від 02.10.2007 рок в сумі 83411,07 дол. США звернути стягнення на автомобіль ХАЗ модель 3250.02, рік випуску 2007, тип ТЗ автобус пасажирський № кузова/шасі LGC17DC36F150376,реєстраційний номер НОМЕР_2, шляхом продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі- прожажу предмету застави від імені заставодавця зі знятттям вказаного автомобілю з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, у задоволенні вимог щодо передачі в заклад ПАТ КБ «Приватбанк» шляхом вилучення належного ОСОБА_1 заставленого майна автомобіль ХАЗ модель 3250.02, рік випуску 2007, тип ТЗ автобус пасажирський № кузова/шасі LGC17DC36F150376,реєстраційний номер ВН2689АА- відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили. Даним рішенням встановлено наявність заборгованість за кредитним договором №491МБА від 02.10.2007 року, яка відображена у довідці від 22.07.2013 року, яка утворилась станом на 22.07.2013 року розміром 108511,99 дол. США, з яких заборгованість за кредитом -28218,71 дол. США, заборгованість за відсотками -30080,66 дол.США, пеня -19833,78 дол. США, комісія-30379,84 дол. США.

Відповідно до вимог ст. 82 ч. 4 ЦПК України, обставини, встановлені судом у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не допускається при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до оскаржуваного виконавчого напису сума заборгованості зазначена у розмірі 105973,74 дол.США, яка утворилась за 3598 днів, а саме з 02.10.2007 року по 08.08.2017 р. при наявності рішення Київського районного суду м.Одеси від 17.12.2013 року за № №1512/4952/2012

Відтак приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 не було дотримано усіх вимог законодавства при вчинені виконавчого напису, реєстровий № 16160 від 20.10.2017., внаслідок чого порушено законні інтереси позивача.

Таким чином, з наданих документів нотаріусу для вчинення виконавчого напису не можливо встановити чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Отже, зважаючи на те, що розмір заборгованості та період його стягнення жодним доказом належним чином не підтверджується, враховуючи, що відомостей про отримання позивачем вимоги банку про усунення порушень зобовязань за кредитним договором не має, зважаючи на відсутність руху коштів по рахунку, що може свідчити про термін виникнення заборгованості, суд приходить до висновку, що виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за №16160 від 20.10.2017 року варто визнати таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги задоволено повністю, а, отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого ним судового збору у розмірі 704,80 грн., згідно квитанції № ПН3285 від 28.03.2018 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 43, 76-81, 102, 141, 223, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (м.Одеса, вул. ак. Корольова. 81/8 кв.56 ІПН НОМЕР_1) до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» ( код ЄДРПОУ 14360570 м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1) за участю третьої особи приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_3 ( м.Одеса, вул. Гоголя,19 оф. 1) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис №16160 від 20 жовтня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів по кредитному договору від 02.10.2007 року №491 МБА таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» ( ) на користь ОСОБА_1 (м.Одеса, вул. ак. Корольова. 81/8 кв.56 ІПН НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Луняченко В. О.