Справа № 577/2760/18
Провадження № 2/577/1108/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Степановій І.О.

з уч. представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_2 звернулася з вказаним позовом до суду та просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 зі сплатою ОСОБА_3 грошової компенсаії вартості 6/100 частин квартири у сумі 15600 грн., а також стяґгнути понесені нею судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 19.02.2005 року перебувала з відповідачем в шлюбі, який було розірвано рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11.08.2016 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після реєстраії шлюбу її мати ОСОБА_5 продала свою квартиру АДРЕСА_2 за 14 000 доларів США і отримані кошти подарувала їй для придбання квартири в особисту власність. До вказаних коштів вони з чоловіком доклали 2 000 доларів США і в цей же день купили квартиру АДРЕСА_1 за 16 000 доларів США. Отже частка квартири, яка є спільною сумісною власністю складає 12/100 частин, а її особистої власності - 88/100 частин. Вирішити питання розподілу вказаної квартири мирним шляхом не вдалося, тому вона звернулася з позовом до суду.

Позивач ОСОБА_2. та її представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, а також уточнили розмір компенсаії вартості 6/100 частин квартири, який згідно судової товарознавчої експертизи складає 17 220 грн. 00 коп.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку ( а.с. 74).

Ухвалою суду від 04.10.2018 року по справі призначено судову товарознавчу експертизу, а ухвалою судді від 08.11.2018 року поновлено провадження у справі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно копії свідоцтва про шлюбу ОСОБА_3 19.02.2005 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 ( після реєстрації ОСОБА_2) ( а.с. 4).

З копії свідоцтва про народження НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, матір'ю записана ОСОБА_5 ( а.с. 5).

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11.08.2016 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано. Сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати з ОСОБА_2 ( а.с. 6).

Відповідно до ч.1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу), а відповідно до ч.1 ст. 70 цього Кодексу у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 23, 24 Постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 11.07.2006 року ОСОБА_7 продав, а ОСОБА_2 купила двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ( а.с. 8). Відомості про договір внесено до Державного реєстру правочинів та КП Конотопське МБТІ зареєстровано за ОСОБА_2 право приватної власності на вказану квартиру ( а.с. 8, 9, 10)

12.01.2017 року виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 ( а.с. 11-12).

З довідки приватного нотаріуса Конотопського міського нотаріального округу Горячевої Н.В. від 16.11.2016 року вбачається, що 11.07.2006 року за реєстровим № 2111 від імені ОСОБА_5 (продавець), нею було посвідчено договір купівлі-продажу квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, відповідно до якого вищевказана квартира була продана за суму 6738 грн. котрі були отримані продавцем сам на сам до підписання договору від Покупця ( а.с. 13).

Згідно висновку судової експертизи від 01.11.2018 року вартість квартири АДРЕСА_1, виходячи з визначеної дійсної ( ринкової) вартості даної квартири на час проведення дослідження складає 287000 грн. ( а.с. 34-65).

Із заяви ОСОБА_7 від 01.06.2017 року, справжність підпису якого засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бровченко М.О., вбачається, що 11.077.2006 року він продав ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1. Одночасно з оформленням договору між ним та ОСОБА_2, мати останньої ОСОБА_5 уклала договір купівлі-продажу, згідно якого продала належну їй квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_10 за 14 000 доларів США, розрахунок по цим договорам проводився до їх посвідчення, при цьому покупець квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_10 сплатив 14 000 доларів США не продавцю ОСОБА_5, а передав їх одразу йому від імені ОСОБА_5, як часткову оплату за квартиру АДРЕСА_1, а покупець ОСОБА_2 доплатила 2000 доларів США за придбану квартиру (а.с. 76).

Свідок ОСОБА_5, допитана в судовому засіданні, пояснила, що вона мати позивача. Пояснила, що їй на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_2. Коли донька вийшла заміж то вони з чоловіком вирішили придбати двокімнатну квартиру. Вона продала свою квартиру і відразу гроші в розмірі 14 000 доларів США віддала при покупці квартири доньці. Ці гроші передали одразу, оскільки договори купівлі-продажу були укладені в один день. У дітей своїх було лише 2000 доларів США.

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, про які повідомив свідок. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні та показання підтверджуються і доповнюються іншими зібраними по справі доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1 зі сплатою на користь відповідача грошової компенсації вартості 6/100 частини квартири АДРЕСА_1 в розмірі 17 220 (сімнадцять тисяч двісті двадцять) грн. 00 коп. ( 287000:100х 6).

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1300 грн. 00 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи, а також 704 грн. 80 коп. судового збору, а загалом 2004 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 60-71 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 12, 76-78, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_4, виданий 09 березня 2005 року Конотопським МРВ УМВС України в Сумській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 зі сплатою на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4) грошової компенсації вартості 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 в розмірі 17 220 (сімнадцять тисяч двісті двадцять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1300 грн. 00 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи, а також 704 грн. 80 коп. судового збору, а загалом 2004 ( дві тисячі чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області шляхом подання апеляційної скарги до Конотопського міськрайонного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Буток Т. А.