Справа № 604/688/18
Провадження № 2-о/604/29/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Сташківа Н.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Гамана В.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Підволочиську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - приватний нотаріус Журавель Світлана Степанівна, про встановлення фактів, що мають юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме встановлення факту родинних відносин, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є бабусею ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також встановлення факту належності померлій ОСОБА_3 та ОСОБА_1 правовстановлюючого документу - заповіту від 20 травня 1974 року, посвідченого нотаріусом О.В. Колтиком за реєстровим № 638.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги ОСОБА_1 посилається на те, що згідно із заповітом від 20 травня 1974 року, посвідченого нотаріусом О.В. Колтиком за реєстровим № 638, вона є спадкоємцем усього належного на день смерті ОСОБА_5 майна. У зазначеному документі її прізвище вказано як ОСОБА_6, а ім'я та по батькові - ОСОБА_1. Крім того згідно зі свідоцтвом про право власності на домоволодіння ОСОБА_3 належить цілий житловий будинок з надвірними побудовами по АДРЕСА_1). Натомість у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 від 02.01.1991 р. особою, що померла зазначено ОСОБА_6, яка є бабцею заявниці. Враховуючи те, що на час складання заповіту ОСОБА_1 не була присутня і тому не могла засвідчити правильність написання свого прізвища і лише після смерті ОСОБА_5 виявила наявність помилки у заповіті та свідоцтві про смерть, на даний час виявлена розбіжність перешкоджає їй використовувати власність на свій розсуд, а тому просить заяву задовольнити.

У судове засідання заявник, будучи повідомленою про дату і час розгляду справи, не з'явилася, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити.

Заінтересована особа - приватний нотаріус Підволочиського районного нотаріального округу Журавель С.С., у судове засідання не з'явилася, про дату і час розгляду справи повідомлена у встановленому порядку, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, заперечень щодо заяви не має.

У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, враховуючи заяви сторін про розгляд справи у їх відсутності, суд дійшов висновку, що заява ґрунтується на встановлених законом підставах з огляду на наступне:

З паспорта громадянина України НОМЕР_3, виданого 16 листопада 2002 року Підволочиським РВ УМВС України вбачається, що прізвище заявника - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження м. Скалат Підволочиського району Тернопільської області.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_4 від 12 травня 1979 року дошлюбне прізвище заявника - ОСОБА_1, яке змінено на «ОСОБА_1» після реєстрації шлюбу, укладеного 12 травня 1979 року із ОСОБА_9, актовий запис № 15.

У відповідності до свідоцтва про народження НОМЕР_5 від 06 травня 1958 року батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_10 та ОСОБА_11.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_6, виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області 29 лютого 2000 р., батьками ОСОБА_10 є ОСОБА_12 та ОСОБА_3

Проте, у свідоцтві про смерть НОМЕР_7, виданому виконкомом Скалатської міської ради 02 січня 1993 р., актовий запис № 1, запис у графі прізвища та ім'я зазначено як ОСОБА_6, а по батькові - ОСОБА_6.

Згідно із заповітом від 20 травня 1974 року, посвідченого нотаріусом О.В. Колтиком за реєстровим № 638, ОСОБА_6 на випадок своєї смерті заповіла все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося,- ОСОБА_1.

Разом з тим, як вбачається із свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 15 квітня 1977 року, інформації БТІ від 23 грудня 2017 року № 210, технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, складеного 23 грудня 2017 року власником житлового будинку по АДРЕСА_2 є ОСОБА_3.

Згідно постанови приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу № 223/02-31 від 30 травня 2018 року ОСОБА_1 вступила в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_6,на підставі її заяви заведено спадкову справу № 129/2017, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй відмовлено у зв'язку з розбіжностями у поданих спадкодавцем документах (заповіті та свідоцтві про смерть, правовстановлюючих документах на житловий будинок).

Таким чином судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті бабці ОСОБА_3, спадщину прийняла, проте у зв'язку із недоведеністю родинних відносин між нею і спадкодавцем та розбіжностями у документах позбавлена права на отримання свідоцтва про право на спадщину.

Як вбачається з показів свідка ОСОБА_14, остання була сусідкою ОСОБА_3, знала її з народження та підтверджує, що ОСОБА_3 є бабусею ОСОБА_1

Крім того, як вбачається з показів ОСОБА_15, остання була сусідкою ОСОБА_3, знала її з 1975 року, вони разом працювали в колгоспі. Ствердила, що ОСОБА_3 є бабусею ОСОБА_1 (ОСОБА_1.).

Твердження свідків не суперечать одне одному, підтверджуються дослідженими судом письмовими матеріалами справи, а тому враховуються при ухваленні судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 315 ЦК України суд розглядає заяви про встановлення факту родинних відносин.

Відповідно до ст. 315 ч. 1 п. 6 ЦПК України, суд може встановити факт належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

В п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року з наступними змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» значиться, що в порядку окремого провадження

розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Пункт 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року передбачає, що суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Враховуючи наведене, а також те, що, встановлення фактів, які просить встановити заявник, відповідає її інтересам, мають юридичне значення та породжують юридичні наслідки, зокрема право на отримання спадщини, іншого порядку їх встановлення законом не передбачено, а тому суд приходить до переконання, що заяву слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 3-5,10, 19, 247, 259, 293, 294, 263-265, 315, 316, 319, 352, 354 ЦПК України, п. 1, 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року з наступними змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, жительки АДРЕСА_3, ІПН НОМЕР_1, заінтересована особа - приватний нотаріус Журавель Світлана Степанівна: АДРЕСА_4, про встановлення фактів, що мають юридичне значення задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, а саме, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року в м. Скалат Підволочиського району Тернопільської області, є бабусею ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки АДРЕСА_3.

Встановити факт належності ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, заповіту від 20 травня 1974 року, посвідченого нотаріусом О.В. Колтиком за реєстровим № 638, де спадкодавцем вказана ОСОБА_6.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, заповіту від 20 травня 1974 року, посвідченого нотаріусом О.В. Колтиком за реєстровим № 638, де спадкоємцем зазначена ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя - підпис

копія вірна:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків