Справа № 219/9329/18
Провадження №6/219/143/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря Троян Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» про заміну сторони виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (далі за текстом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ») в особі представника за довіреністю ОСОБА_1 звернулось до суду з заявою, в якій просить замінити первісного стягувача, а саме: Публічне акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» (далі за текстом ПАТ «КРЕДОБАНК») його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» за виконавчим написом від 08 грудня 2015 року, що зареєстрований в реєстрі № 1747. В обґрунтування заяви заявником зазначено, що 08 грудня 2015 року приватним нотаріусом Львівського МНО ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис на договорі застави транспортного засобу, зареєстрований в реєстрі за №1747 про звернення стягнення на транспортний засіб марки ЗАЗ, модель TF69YO, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) №Y6DTF69Y0C0304185, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить боржнику ОСОБА_3. 17 жовтня 2017 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» відповідно до чинного законодавства України укладено договір факторингу із відступленням прав заставодержателя за договорами застави, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 1Ф-3106 від 27 квітня 2012 року укладеним між ПАТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_3 перейшло до ТОВ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». Тож, на підставі зазначених правочинів відбулася заміна кредитора та заставодержателя за договорами, які були підставою для вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави, а ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» набуло права стягувача до ОСОБА_3 З огляду на викладене ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» просить на підставі статті 442 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) замінити сторону у виконавчому провадженні, шляхом заміни сторони стягувача.

В судове засідання сторони виконавчого провадження не зявились, були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи та про розгляд справи без їх участі від них не надходило.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність не зявившихся осіб, оскільки їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження у відповідності до ч. 3 ст. 442 ЦПК України.

У звязку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Суд встановив, що на підставі виконавчого напису виданого 08 грудня 2015 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 підлягає зверненню стягнення на транспортний засіб марки ЗАЗ, модель TF69YO, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) №Y6DTF69Y0C0304185, об'єм двигуна -1498, тип легковий седан, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4. За рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного транспортного засобу пропонує задовольнити вимоги ПАТ «КРЕДОБАНК» за період з 01 листопада 2013 року по 22 жовтня 2015 року включно у розмірі: 20728,18 грн. заборгованість по кредиту станом на 22 жовтня 2015 року; 5730,86 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом станом на 22 жовтня 2015 року; 1900 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 26459,04 грн. та 1900 грн. (а.с. 6).

Відповідно до копії договору застави транспортного засобу від 27 квітня 2012 року укладеного між ПАТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_3, останній для забезпечення виконання зобовязань як позичальника по кредитному договору №1Ф-3106 від 27 квітня 2012 року заставив своє рухоме майно, а саме автотранспорт марки ЗАЗ, модель TF69YO, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) №Y6DTF69Y0C0304185, тип легковий сєдан, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 7-8).

З копії договору відступлення прав заставодержателя за договорами застави від 17 жовтня 2017 року укладеному між ПАТ «КРЕДОБАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» вбачається, що ПАТ «КРЕДОБАНК» передав (відступив) всі права заставодержателя за договорами застави, з дати визначеної п. 3.1 договору факторингу (тобто з дня, наступного за днем, у який Цесіонарієм на користь Цедента буде виконано в повному обсязі у повній відповідності до умов договору факторингу грошове зобовязання щодо оплати (фінансування) щодо відступлення, визначеної Договором факторингу, у тому числі і відносно боржника ОСОБА_3, що підтверджується копією додатку №1 до договору відступлення прав заставодержателя за договорами застави від 17 жовтня 2017 року (а.с. 2-5).

Згідно копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» є: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструкторів Ігоря Сікорського, буд. 8, видом економічної діяльності є надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), н.в.і.у (а.с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (ч. 2 ст. 442 ЦПК України).

Аналогічне положення міститься і в ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін, виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Першою та третьою частинами статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором (ст. 1077 ЦК України).

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Отже, наявність виконавчого напису нотаріуса про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов'язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов'язання, яке передається, на стадії виконання виконавчого напису нотаріуса не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії (договору відступлення права вимоги).

Згідно пункту 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі зокрема виконавчих написів нотаріусів.

В звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України у справі № 6-122цс13 від 20 листопада 2013 року.

Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до першої та другої частин статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Таким чином, сторона у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса підлягає заміні на підставі частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та частини 1 статті 442 ЦПК України (в діючій редакції).

Окрім того, суд вважає, що у разі позбавлення заявника ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» права на здійснення процесуального правонаступництва та заміну стягувача у цивільній справі будуть порушені приписи статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у відповідності до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

В свою чергу, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 26 червня 2014 року у справі «Суханов та Ільченко проти України» чітко встановив, що за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає заявлені вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» про заміну сторони виконавчого провадження повністю знайшли своє підтвердження при вивчені письмових доказів, які знаходяться в матеріалах справи та вказані вище, а тому у суду є всі підстави для задоволення даної заяви і заміни сторони у виконавчому провадженні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 442, 259-261 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» про заміну сторони виконавчого провадження.

Замінити первісного стягувача, а саме: Публічне акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» за виконавчим написом приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 08 грудня 2015 року, що зареєстрований в реєстрі за № 1747.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С. Конопленко