РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 639/1923/18

Провадження № 2/643/3942/18

19.12.2018 року Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді - Майстренко О.М., при секретарі Постульга О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача , в якому просить стягнути на його користь суму боргу за розпискою від 23.11.2017 року у розмірі 14000 доларів США ,що еквівалентно 371 000 гривен та судові витрати в розмірі 3737 ,83 гривен.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23.11.2017 року . ОСОБА_2 отримала у позивача в борг грошову суму у розмірі 14000 доларів США, що було еквівалентно 371 000 грн. , яку зобовязувалась повернути 05.04.2018 року в повному обсязі. Відповідно до цього, ОСОБА_2 власноруч була написана розписка.. Крім того, згідно зазначеної розписки вказані грошові кошти були отримані ОСОБА_2 перед написанням даної розписки. В супереч укладених зобовязань ОСОБА_2 грошові кошти у день визначний у договорі позики 05.04.2018 року не повернула. Оскільки відповідач ухиляється від виконання обовязку повернути суму боргу , позивач змушений звернутись до суду з позовною заявою.

Позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, справу слухати у його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 проти позову не заперечувала,просила позов задовольнити та справу слухати у її відсутності.

Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.11.2017 року ОСОБА_2 отримала у позивача в борг грошову суму у розмірі 14000 доларів США, що було еквівалентно 371 000 грн. , яку зобовязувалась повернути 05.04.2018 року в повному обсязі, про що ОСОБА_2 власноруч була написана розписка .

В силу ст.ст. 11, 14 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 530 ЦК Украйни якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч.2 ст. 1047 ЦК на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 сг.207 ЦК правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за ним. у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми

У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку , що встановлені договором.

В силу ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Пленум Верховного суду в п. 14 своєї Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14 відзначив, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України по справі № 6-79цс14 від 02.07.2014 року зазначено, що аналіз норм ст. 99 Конституції України, ст.ст.192. 533 ЦК України дає підстави для висновку про те. що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобовязання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобовязання і його виконання є національна валюта України гривня.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як зазначено у ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки відповідач не виконала свої зобовязання та не повернула позивачу отримані грошові кошти, чим порушила умови договору, з відповідача на користь позивача станом на дату подання позовної заяви підлягає стягненню сума боргу в розмірі 371 000 гривен.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 315-319 ЦПК України, 526,533,625,1046,1047,1049 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2) суму боргу за договором позики від 23.11.2017 року в розмірі 371 000 (триста сімдесят одна тисяча ) гривен та судові витрати в розмірі 3737 ,83 гривен.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду , протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 20.12.2018 року .

Суддя Майстренко О.М.