Справа № 630/241/18
Провадження № 2/630/192/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.,

за участі секретаря Косенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ний та ОСОБА_2, зареєстрований 01 грудня 2016 року Харківським міським відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 2744

В позові ОСОБА_1 вказував, що шлюбні відносини з дружиною припинені за півроку до звернення з позовом до суду з тих причин, що у них виявилися різні погляди на життя, що призвело до виникнення конфліктів в побуті з найменших поводів. Через це відносини між ними погіршились, вони втратили почуття поваги та любові. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе, оскільки відсутні перспективи подальших відносин з дружиною.

В судовому засіданні ОСОБА_1 наполіг на розірванні шлюбу, пояснив, що між ними постійно виникали сварки на побутовому ґрунті. В вересні 2017 року між ними виникла чергова сварка, яка завершилася тим, що дружина пішла з сім'ї та повернулась до своїх батьків. Він намагався відновити стосунки з дружиною, телефонував їй кілька разів, але це призвело до чергового конфлікту. Наразі він підтримує стосунки з іншою жінку та планує створити з нею нову сім'ю. Тому підстав для примирення з відповідачем та відновлення сім'ї він, ОСОБА_1, не бачить.

Відповідач, ОСОБА_2, в судовому засіданні не погодилась з вимогою про розірвання шлюбу, бо вважає за необхідне спочатку вирішити з позивачем питання розподілу спільного майна та обовязків, набутих під час шлюбу. Відповідач також пояснила, що шлюбні стосунки з позивачем фактично були припинені в липні 2017 року, коли вона поїхала жити до своїх батьків. Причиною цього були постійні претензії з боку позивача, засновані на тому, що він вимушений утримувати сім'ї. Але саме через нього вона, ОСОБА_2, змушена була звільнитися з військової служби по контракту та опікуватися побутовим забезпеченням сім'ї. Від моменту припинення шлюбних відносин чоловік телефонував їй, але лише з приводу необхідності вирішення питання про речі, які залишилися в квартирі його батьків. Будь-яких суттєвих заходів для відновлення сім'ї чоловіком не застосовано, вона також не бажає відновлювати стосунки з ним. Тим більше, вона, ОСОБА_2, також підтримує стосунки з іншим молодим чоловіком.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 грудня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу І-ВЛ № 306279, виданим Харківським міським відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області 01 грудня 2016 року. Дітей у подружжя немає.

Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Причиною розірвання шлюбу є небажання позивача жити з відповідачем однією сім'єю і різні погляди на життя, взаємовідносини в сім'ї. Із-за сварок, які виникали на побутовому ґрунті, сторони втратили почуття кохання та поваги один до одного, що призвело до взаємного відчуження та небажання миритися. Позивач наголошує на розірванні шлюбу, його намір є остаточним та відповідає його інтересам. При цьому підстав для вжиття заходів для примирення суд не вбачає, оскільки сторони протягом року не здійснили дієвих заходів по відновленню сім'ї. До того ж, у відповідача відсутнє бажання підтримувати стосунки з позивачем, що виключає можливість їх примирення.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України).

Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення, та робить неможливим їхнє подальше спільне проживання і збереження сімї, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Керуючись ст.ст. 22, 24, 55, 56, 110, 112 СК України, ст.ст. 10-13, 76-82, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний № НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний № НОМЕР_2, адреса реєстрації: Харківська область, м. Люботин, вул. Змагання, 40-Б, зареєстрований 01 грудня 2016 року Харківським міським відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області за актовим записом № 2744, розірвати.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. О. Малихін