АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29серпня 2018 року м. Херсон

Номер справи: 654/5078/14-ц

Номер провадження: 22-ц/791/9/18

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Бездрабко В.О.

Радченка С.В.,

секретар Зварич С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 19 серпня 2015 року, постановлене під головуванням судді Охтень А.А., в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів : Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Теплотехніка», про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2014 року Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_4 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №0004/10/11-КLI від 23 грудня 2010 року в розмірі 1 788 497, 91 грн.

Також, в листопаді 2014 року Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_4 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з неїзаборгованості за кредитним договором №0004/10/11-КLI від 23 грудня 2010 року в розмірі 1 788 497, 91 грн.

Ухвалами Голопристанського районного суду Херсонської області від 26.01.2015 року вказані справи були об'єднані в одне провадження, а також залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Теплотехніка».

Позовні вимоги банку мотивовані тим, що 23 грудня 2010 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фірма «Теплотехніка» укладено кредитний договір № 0004/10/11-КLI, за умовами якого банк надає позичальнику кредитні кошти у формі відновлювальної кредитної лінії на поповнення обігових коштів з максимальним лімітом заборгованості в сумі 1 500 000 гривень.

В забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Фірма «Теплотехніка» за кредитним договором 23 грудня 2010 року з фізичними особами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (з кожним окремо) укладено договори поруки та додаткові угоди до них № 1 від 22.12.2011 року, № 2 від 21.12.2012 року, № 3 від 06.11.2013 рокуза умовами яких відповідачі поручилися перед позивачем за належне виконання ТОВ «Фірма «Теплотехніка» у повному обсязі зобов'язань за кредитним договором.

Внаслідок невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 10 жовтня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 1 788 497, 91 грн , яка складається з: 1 523883,56 грн - заборгованість по кредиту, 1 31448,32 грн - прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом, 11982,32 грн - поточна заборгованість по процентам за користування кредитом, 115 224,14 грн - пеня за прострочення сплати кредиту та 5959,57 грн - пеня за прострочення сплати процентів.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 19 серпня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 0004/10/11-КLI від 23.12.2010 року в розмірі 1 788 497 (один мільйон сімсот вісімдесят вісім тисяч чотириста дев'яносто сім) грн 91 коп., яка виникла станом на 10 жовтня 2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 0004/10/11-КLI від 23.12.2010 року в розмірі 1 788 497 (один мільйон сімсот вісімдесят вісім тисяч чотириста дев'яносто сім) грн 91 коп., яка виникла станом на 10 жовтня 2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 3654 грн в рівних частинах по 1827 грн з кожного.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в апеляційній скарзі вказують, що суд першої інстанції, стягуючи заборгованість з поручителів, безпідставно виходив з того, що розмір заборгованості встановлено рішенням Господарського суду Херсонської області від 20.01.2015 року, яке набрало законної сили і цей факт доказуванню не підлягає в силу ч.3 ст.61 ЦПК України.

Посилаючись на положення ч.2 ст.555 ЦК України, поручителі вважають, що суд мав належним чином дослідити надані позивачем розрахунки заборгованості та врахувати, що 12 березня 2014 року ТОВ «Фірма «Теплотехніка» в операційний час подало до ПАТ «Банк Форум» платіжне доручення № 155, яким ініціювало переказ наявних на його рахунках коштів в сумі 127 557,33 грн в якості погашення кредиту. 14 березня 2014 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 14 ро запровадження тимчасової адміністрації строком на 3 місяці.24 травня 2014 року ТОВ «Фірма «Теплотехніка» звернулося до ПАТ «Банк Форум» з ініціюванням грошового переказу грошових коштів в сумі 14 856 грн на погашення заборгованості за кредитом, які надійшли на рахунок позичальника після запровадження Тимчасової адміністрації, і лише 14 грудня 2015 року банк здійснив зарахування усіх коштів, які були наявні на рахунках ТОВ «Фірма «Теплотехніка»в загальному розмірі 142 413,33 грн.

Відповідачі вважають, що ПАТ «Банк Форум» набуло статусу кредитора, що допустив прострочення, натомість зобов'язання ТОВ «Фірма «Теплотехніка» перед банком, щодо погашення кредиту в сумі 127 557,33 грн є такими, що припинилися 13.03.2014 року, а в сумі 14 856 грн - 11.07.2014 року, а тому відповідальності за несвоєчасне погашення кредиту за даним правочином ні на позичальника ні на поручителів покладено не може бути.

Просять рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до п. 8, 9 ч.1 розд. XIII«Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується. Справи у судах апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Херсонської області в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 3 жовтня 2017 року.

Від ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко І.М. надійшов відзивна апеляційну скаргу, в якому позивач вказує на юридичну безпідставність доводів апеляційної скарги, щодо звільнення відповідачів від виконання обов'язку за кредитним договором в цілому. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши доповідача,пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 23 грудня 2010 року Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма Теплотехніка» кредитний договір № 0004/10/11-КLI, відповідно до п. 1.1., 1.2 якого, банк надає позичальнику кредитні кошти у формі відновлювальної кредитної лінії на поповнення обігових коштів з максимальним лімітом заборгованості в сумі 1 500 000 грн. зі сплатою 19% річних з кінцевою датою повернення до 22.12.2011 року.

Надалі між сторонами були укладені додаткові угоди до кредитного договору, які передбачали певні зміни та доповнення його умов.

Так, 22.12.2011 року було укладено додаткову угоду №1, за якою встановлений максимальний ліміт 1100000 грн., строком до 21.12.2012року, зі сплатою 25 % річних за користування кредитом;

18.09.2012року укладено додаткову угоду № 2, якою Банк надав Позичальнику кредитні кошти в сумі 157000 грн. на строк до 17.10.2012року;

23.10.2012року укладено додаткову угоду № 3, якою Банк надав Позичальнику кредитні кошти в сумі 250000 грн. на строк до 22.11.2012року;

14.11.2012року укладено додаткову угоду № 4, якою Банк надав Позичальнику кредитні кошти в сумі 250000 грн. на строк до 13.12.2012року;

21.12.2012року укладено додаткову угоду № 5, якою сторонами кредитний договір викладено в новій редакції, а саме «Банк відкриває Позичальнику відновлювальну кредитну лінію, в рамках якої надає кредитні кошти окремими частинами (вибірками) із встановленням ліміту заборгованості в розмірі 1100000 грн. з кінцевим строком погашення 01.12.2013року. В пункті 2.3.1. договору сторонами обумовлено, що кредит надається шляхом перерахування Банком коштів на поточний рахунок Позичальника в сумі, яка буде зазначена в заяві Позичальника на отримання вибірки за зразком, передбаченим як додаток № 1 до договору. В свою чергу, за пунктом 2.3.3. договору обов'язок Банку щодо надання і, відповідно, право Позичальника на отримання вибірки виникають за умови досягнення між ними згоди щодо умов користування відповідною вибіркою, а саме: суми, розміру процентної ставки та дати погашення заборгованості за вибіркою. Така згода виражається через заповнення, підписання та надання Позичальником Банку заявки на отримання вибірки та акцептування Банком заявки шляхом її підписання уповноваженими представниками Банку та скріплення печаткою. Після акцепту заявка є невід'ємною частиною договору;

25.01.2013року укладено додаткову угоду № 6, якою зобов'язано Позичальника внести зміни до іпотечного договору у зв'язку з укладенням додаткової угоди № 5;

06.11.2013року укладено додаткову угоду № 7, за якою сторонами обумовлено, що максимальна заборгованість Позичальника не може перевищувати кредитний ліміт в сумі 1800000 грн., надання вибірок буде здійснюватися відповідно до умов договору з наступним графіком зменшення кредитного ліміту протягом першого року від дати укладення додаткової угоди, а саме: сума кредитного ліміту 1800000 грн, а його період з 06.11.2013року по 31.08.2014року, 1500000 грн - 01.09.2014року по 30.09.2014року, 1200000 грн - 01.10.2014року по 05.11.2014року. Кінцевим терміном, до настання якого здійснюється надання кредиту та має бути повністю погашена заборгованість за кредитом, встановлюється 01.12.2016року. Крім того, до пункту 2.3.4. договору внесені зміни, згідно з якими Позичальник здійснює погашення заборгованості за кожною вибіркою в дату, зазначену в акцептованій Банком заявці, в межах 180 календарних днів, але в будь-якому випадку погашення заборгованості має відбутися не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту, як він визначений згідно з пунктом 1.4. договору.

23 грудня 2010 року між позивачем та відповідачами були укладені два окремі договори поруки, за якими, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 взяли на себе зобов'язання відповідати перед ПАТ «Банк Форум» за виконання ТОВ «Фірма «Теплотехніка» зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі.

22 грудня 2011 року з відповідачами були укладені додаткові угоди №1 до договорів поруки, якими предмет договору було викладено в новій редакції.

21 грудня 2012 року укладені додаткові угоди №2 до договорів поруки, в яких умови правочину були розширені новими статтями.

Додатковими договорами №3 до договорів поруки від 06.11.2013року сторони дійшли згоди викласти текст договорів поруки від 23.12.2010 року в новій редакції.

Таким чином, нова редакція договорів поруки передбачала, що поручителі поручаються перед кредитором за належне та своєчасне виконання ТОВ «Фірма Теплотехніка» у повному обсязі зобов'язань за кредитним договором, а саме: повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірі та у випадках передбачених кредитним договором.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 20 січня 2015року у справі за позовом ПАТ «Банк Форум» до ТОВ «Фірма «Теплотехніка» про стягнення заборгованості було встановлено порушення позичальником умов кредитного договору в частині належного виконання зобов'язань по поверненню кредитних коштів в загальній сумі 1 788 497,19 гривень та стягнуто вказану суму з ТОВ «Фірма «Теплотехніка» на користь ПАТ «Банк Форум».

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що наявність заборгованості ТОВ «Фірма «Теплотехніка» перед позивачем за кредитним договором № 0004/10/11-КLI від 23.12.2010 року та додаткових угод до нього в сумі 1 788 497,91 гривеньвстановлено рішенням суду у господарській справі, яке набрало законної сили, а тому в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України (в редакції чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції), суд визнав дані обставини справи доведеними та такими, що додаткового доказування не потребують.

Однак, з таким висновком суду не можна погодитись, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, в редакції чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Аналогічні положення містяться і в ч.4 ст.82 ЦПК України, в редакції чинній на час розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до ч.5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини встановлені.

Враховуючи те, що поручителі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не брали участі у господарській справі про стягнення кредитної заборгованості з ТОВ «Фірма «Теплотехніка», то суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що розмір заборгованості поручителів перед банком не потребує доказуванню.

За правилами статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до частин першої та другої статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з частиною другою статті 555 ЦК України поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов'язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг.

З матеріалів справи слідує та не заперечується позивачем, що 12 березня 2014 року ТОВ «Фірма «Теплотехніка» в операційний час подало до ПАТ «Банк «Форум» платіжне доручення № 155, яким ініційовано переказ наявних на його рахунку грошових коштів в сумі 127 557,33 гривень в якості погашення кредиту відповідно до кредитного договору № 0004/10/11-КLI від 23.12.2010 року.

Відповідно до статті 1089 ЦК України за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Відповідно до ч.3 ст.1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Однак, вказані в платіжному дорученні грошові кошти в сумі 127 557,33 грн не було перераховано банком на погашення заборгованості за кредитним договором.

14 березня 2014 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 14 про запровадження тимчасової адміністрації строком на 3 місяці з 14.03.2014 року та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк Форум».

24 травня 2014 року ТОВ «Фірма «Теплотехніка» звернулось до ПАТ «Банк Форум» з ініціюванням грошового переказу за допомогою платіжного доручення № 164, отриманого банком того ж дня, щодо переказу коштів в сумі 14 856 гривень, на погашення кредиту за кредитним договором.

Вказані кошти також не були перераховані банком на погашення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16 червня 2014 року № 49 «Про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію» вирішено розпочати ліквідацію означеної фінансової установи.

Відповідно до ч.4 ст. 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до положень ч.1, 4 ст.613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дії, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

У спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

У відповідності з п.1 ч.5 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб ( в редакції, яка діяла станом на 14.03.2014 року) під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, а також зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом (п.4 ч.5 ст.36 Закону).

Зважаючи на те, що платіжне доручення № 155 від 12 березня 2014 року напереказ наявних на рахунку ТОВ «Фірма «Теплотехніка» коштів в сумі 127 557,33 гривень в якості погашення кредиту відповідно до кредитного договору було подано ТОВ «Фірма «Теплотехніка» до прийняття рішення про запровадження тимчасової адміністрації та не виконане банком без поважних на те причин, підстави нарахування процентів на вказану суму у банка відсутні.

Разом з тим, колегія суддів вважає юридично безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що позивач набув статус кредитора, що допустив прострочення щодо всієї кредитної заборгованості, через що на ТОВ «Фірма «Теплотехніка» та її поручителів не може бути покладено відповідальність за несвоєчасне погашення за договором кредиту в цілому, оскільки починаючи з 14 березня 2014 року банк не мав права виконувати вказані платіжні доручення, а решту зобов'язань відповідачі не виконували.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запобігання негативного впливу на стабільність банківської системи», який набрав чинності з 11 липня 2014 року частину 6 статті 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» доповнено пунктом 5, згідно з яким обмеження, встановлене п.1 ч.5 цієї статті не поширюється на зобов'язання банку щодо здійснення операцій з переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки, починаючи з наступного дня після запровадження процедури тимчасової адміністрації.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги щодо безпідставного неперерахування банком після 11 липня 2014 року на погашення кредиту згідно платіжного доручення № 164 коштів в сумі 14 856 гривень, оскільки відповідачами не доведено, що вказані кошти надійшли на рахунок ТОВ «Фірма «Теплотехніка» після запровадження процедури тимчасової адміністрації і тому на них розповсюджуються положення п.5 ч.6 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

16 липня 2015 року внесені зміни до ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі доповнено пунктом 8 частину 2 статті 46 за змістом якого обмеження, встановлені пунктом 8, не поширюються на зобов'язання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов'язань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що:

кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

Вказані зміни набрали законної сили 12 серпня 2015 року.

Враховуючи наведене, позивач до ухвалення рішення судом першої інстанції був зобов'язаний здійснити зарахування грошових коштів в сумі 142 413,33 гривень, які знаходилися на рахунку ТОВ «Фірма «Теплотехніка» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Однак, ПАТ «Банк Форум» здійснив зарахування лише 14.12.2015 року.

Суд першої інстанції мав врахувати зазначені положення закону, однак на вказане уваги не звернув та при визначенні розміру заборгованості при ухваленні рішення 19 серпня 2015 рокупомилково не врахував суму, яка мала бути зарахована банком на погашення заборгованості та відсотки на неї.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції було призначено судово-економічну експертизу. Згідно висновку судової економічної експертизи № 61, складеного 31 липня 2018 року експертом Херсонського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_7, з урахуванням платіжного доручення № 155 від 12.03.2014 року про погашення кредиту в розмірі 127557,33 та платіжного доручення № 164 від 24.05.2014 року про погашення кредиту на суму 14856 гривень, які не виконані банком, сума заборгованості станом на 10 жовтня 2014 року становить 1 610 055,80 гривень, у тому числі: прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 1 378 231,69 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 119 170,86 гривень, поточна сума заборгованості за нарахованими процентами 10 837, 06 гривень, пеня з розрахунку подвійної ставки НБУ за простроченим кредитом та процентами - 101 816,19 гривень.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції та зменшити суму стягнутої з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № 0004/10/11-КLI від 23.12.2010 року з 1 788 497,91 гривеньдо 1610055,80 гривень.

Інших доводів щодо незаконності рішення суду, апеляційна скарга не містить.

При подачі апеляційної скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сплатили судовий збір в сумі 4019,40 гривень та оплатили вартість проведення експертизи в сумі 8913, 60 гривень.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, відповідно змінює розподіл судових витрат. Згідно ч.1 та п.3 ч.2вказаної статті судовий збір та інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на сторонипропорційнорозмірузадоволенихпозовних вимог. Таким чином необхідно змінити рішення суду першої інстанції та зменшити суму стягнутого судового збору з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (з кожного окремо) з 1827 гривень до 1644,30 гривень. Також на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає відшкодуванню за рахунок позивача пропорційно до задоволених вимог судовий збір, сплачений при подачі апеляційної скарги в сумі по 200,94 гривень та витрати на проведення експертизи в сумі по 445,68 гривень.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.1,4 ч.1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України,Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

РішенняГолопристанського районного суду Херсонської області від 19 серпня 2015 року змінити.

Зменшити суму стягнутої з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 0004/10/11-КLI від 23.12.2010 року з 1 788 497 (один мільйон сімсот вісімдесят вісім тисяч чотириста дев'яносто сім) гривень 91 копійка до 1 610 055 (один мільйон шістсот десять тисяч п'ятдесят п'ять) гривень 80 копійок та судового збору з 1827 гривень до 1644,30 гривень.

Зменшити суму стягнутої з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № 0004/10/11-КLI від 23.12.2010 року з 1 788 497 (один мільйон сімсот вісімдесят вісім тисяч чотириста дев'яносто сім) гривень 91 копійка до 1 610 055 (один мільйон шістсот десять тисяч п'ятдесят п'ять) гривень 80 копійок та судового збору з 1827 гривень до 1644,30 гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 200,94 гривень та витрати на проведення експертизи в сумі 445,68 гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 200,94 гривеньта витрати на проведення експертизи в сумі 445,68 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В.Вейтас

Судді: В.О.Бездрабко

С.В.Радченко

Повне судове рішення складено 30 серпня 2018 року

Суддя: І.В. Вейтас