Справа № 361/7758/17
Провадження № 2/361/979/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

24 липня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарях - Латенко Л.П., Семінська Х.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,

установив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації.

Позивач зазначала, що вона є власником будинку № 42 по вул. І. Франка в м. Бровари, в якому проживає та зареєстрована.

Разом з нею в даному будинку зареєстровані: її чоловік ОСОБА_3, дочка ОСОБА_4, син ОСОБА_5, онук ОСОБА_6, онука ОСОБА_7, мати ОСОБА_8 та колишній зять - відповідач ОСОБА_2

Її дочка перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, 20.05.2017 р. вони розлучились та ніколи не проживали разом. Відповідач з ними не проживає та їм не відоме його місце знаходження. За цією адресою відповідач не зявляється взагалі.

Сплата комунальних послуг здійснюється виключно позивачем, відповідач ніколи не сплачував та не сплачує рахунки за надані послуги, а тому їй доводиться сплачувати додаткові кошти. Позивач є пенсіонеркою та для неї це суттєві витрати.

При обстеженні житлово-побутових умов, депутатом Броварської міської ради ОСОБА_9 складено відповідний акт, в якому зазначено, що відповідач ніколи не проживав за адресою реєстрації. Разом з тим, цей факт підтверджено сусідкою ОСОБА_10, яка проживає у б.44.

З моменту розірвання стосунків з дочкою позивача, вони неодноразово зверталися до відповідача з проханням знятися з місця реєстрації за цією адресою, за якою він ніколи не проживав та не є власником.

Таким чином, оскільки відповідач у спірному будинку не проживає, не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участь у спільному побуті, він вважається таким, що втратив право користування ним.

Крім того відповідач більше не є членом сім'ї позивача, отже не має прав на користування його житлом.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку № 42 по вулиці Івана Франка у місті Бровари Київської області зі зняттям його з реєстрації за даною адресою.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_11 не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Броварського міськрайонного суду Київської області https://br.ko.court.gov.ua/sud1007/.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу жилого будинку від 25 жовтня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_12, позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку №42 по вулиці Івана Франка в місті Бровари Київської області (а.с.10-11).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, складеного депутатом Броварської міської ради ОСОБА_9 20 жовтня 2017 року, в будинку №42 по вулиці Івана Франка в місті Бровари Київської області зареєстровані та проживають: позивач ОСОБА_1, її чоловік ОСОБА_13, дочка ОСОБА_4, син ОСОБА_5, дочка ОСОБА_14, онук ОСОБА_6, онука ОСОБА_7, мати позивача ОСОБА_8 та колишній зять - відповідач ОСОБА_2, який зі слів сусідки ОСОБА_10 в спірному житловому будинку ніколи не проживав (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ОК №110756, виданого Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 20 травня 2017 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_15 було розірвано, про що 20 травня 2017 року складено відповідний актовий запис №77 (а.с.9)

Відповідно до ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч.1. ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною ОСОБА_5 України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР) визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком № 42 по вулиці Івана Франка у місті Бровари Київської області, так як відповідач понад одного року не проживає у спірному житловому будинку.

Разом з тим, відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до нори житлового та цивільного законодавства.

З огляду на те, що даним рішенням відповідача ОСОБА_2 визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Івана Франка, 42, тому вимога про зняття відповідача з реєстраційного обліку є законною та обґрунтованою й підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Крім того, керуючись ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.

Керуючись ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 319, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком № 42 по вулиці Івана Франка у місті Бровари Київської області.

Скасувати реєстрацію місця проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом зняття його з реєстраційного обліку за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця Івана Франка, 42.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В. С. Сердинський