АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1571/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 47 - ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Василенко Л.І.

суддів Нерушак Л.В., Фетісової Т.Л.

секретаря Анкудінова О.І.

розглянувши у судовому засіданні в місті Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 та представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 08 червня 2018 року (ухваленого в приміщенні Лисянського районного суду Черкаської області 08 червня 2018 року під головуванням судді Яценко Г.М.) у справі за позовом Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_7 про витребування земельних ділянок,:

в с т а н о в и в :

30 червня 2017 року заступник керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_7 про витребування земельних ділянок.

Позовна заява мотивована тим, що вироком Апеляційного суду Черкаської області від 05 листопада 2014 року у справі № 1-56/11, (залишеним без змін у частині встановлених обставин ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 15 лютого 2016 року), визнано винними ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 190 КК України.

Вироком встановлено, що ОСОБА_8 за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10, діючи умисно, в інтересах особистого незаконного збагачення, з метою протиправної реалізації земельних ділянок, у повній мірі усвідомлюючи положення ст. 121 ЗК України, діючи у складі організованої групи, шляхом підшукування осіб, документи яких (паспорт та ідентифікаційний код) можливо використати для оформлення права власності на земельні ділянки, введення останніх в оману щодо законності своїх намірів та використання Конституційних прав останніх, подачі завідомо неправдивих документів, які слугували підставою для оформлення права власності на землю, шляхом обману, що виразився у приховуванні фактичних намірів отримання земельних ділянок та повідомленні посадовим особам та членам земельної комісії Лисянської райдержадміністрації неправдивих даних щодо представлення інтересів громадян жителів міста Миронівка та Миронівського району Київської області в оформленні права власності на земельні ділянки з метою подальшого ведення останніми особистого селянського господарства, незаконно заволоділи земельними ділянками розташованими в адміністративних межах села Будище, Лисянського району, Черкаської області, загальною площею 19,9979 га, земельними ділянками розташованими в адміністративних межах села Почапинці Лисянського району Черкаської області, загальною площею 15,9982 га, земельними ділянками розташованими в адміністративних межах села Смільчинці Лисянського району Черкаської області, загальною площею 13,9985 га, земельними ділянками розташованими в адміністративних межах села Писарівка Лисянського району Черкаської області, загальною площею 13,9985 га, земельною ділянкою розташованою в адміністративних межах села Дашуківка Лисянського району Черкаської області, загальною площею 1,9996 га, земельною ділянкою розташованою в адміністративних межах смт. Лисянка Лисянського району Черкаської області, загальною площею 0,6000 га тобто, умисними діями ОСОБА_8, вчиненими в складі організованої групи, що виразились у придбанні права на майно, шляхом обману службових осіб Лисянської районної державної адміністрації Черкаської області, було протиправно вилучено земель площею 66,5927 га із державної власності, чим нанесено збитки державі в особі Лисянської районної державної адміністрації Черкаської області.

При надані ОСОБА_9 до Лисянської районної державної адміністрації документів щодо надання громадянам зазначених земельних ділянок, відповідачами в повній мірі усвідомлювався факт того, що подані документи введуть в оману службових осіб Лисянської райдержадміністрації та членів земельної комісії, та створять уявлення в останніх щодо прийняття рішення про передачу землі у приватну власність на законних підставах, та не розкриють дійсних намірів отримання землі членами угрупування.

Вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 25 квітня 2013 року у справі № 700/266/13-к голову Лисянської районної державної адміністрації Черкаської області ОСОБА_11 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Вироком встановлено, що голова Лисянської районної державної адміністрації Черкаської області ОСОБА_11, будучи призначеним розпорядженням Президента України № 316/2006 рп від 11 вересня 2006 року, у період з березня по квітень 2010 року, перебуваючи в приміщенні Лисянської районної державної адміністрації, розташованої у смт. Лисянка, пл. Миру, 27, неумисно, внаслідок неналежного виконання службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, не перевірив відповідність нормативно-правових актів, які ним видаються, вимогам законодавства України, підписав розпорядження про надання дозволів на розробку проектів відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, а в подальшому і розпорядження про затвердження проектів землеустрою указаних земельних ділянок, які перебували в адміністративних межах Лисянської селищної, Виноградської, Дашуківської, Кам'янобрідської, Будищенської, Писарівської, Почапинської, Смільчинецької сільських рад Лисянського району.

У подальшому на підставі вказаних розпоряджень зазначені земельні ділянки загальною площею 207,5818 га, вартістю 3 771 948 грн., використовуючи право громадян на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, незаконно виведені з державної власності громадянами ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 та приватизовані останніми, чим завдано державним інтересам істотної шкоди у вигляді підриву авторитету органів влади.

Розпорядженням Лисянської районної державної адміністрації № 83 від 11 березня 2010 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Будищенської сільської ради» надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у приватну власність громадянам: ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, загальною площею 31,1014 га для ведення особистого селянського господарства із земель резервного фонду Будищенської сільської ради Лисянського району Черкаської області та розпорядженням № 150 від 14 квітня 2010 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в адміністративних межах Будищенської сільської ради» затверджено проект із землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок загальною площею 31,1014 га вказаним громадянам у приватну власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель резервного фонду в адміністративних межах Будищенської сільської ради за межами населеного пункту.

Лисянською районною державною адміністрацією Черкаської області 20 квітня 2010 року видано державні акти на право власності на земельні ділянки громадянам: ОСОБА_25, серії ЯЛ № 535291, кадастровий № :05:001:0574, ОСОБА_26 серії ЯЛ № 535292, кадастровий № :05:001:0575, ОСОБА_12, серії ЯЛ № 535278, кадастровий № :05:001:0561, ОСОБА_13, серії ЯЛ № 535279, кадастровий № :05:001:0562, ОСОБА_14, серії ЯЛ № 535280, кадастровий № :05:001:0563, ОСОБА_15, серії ЯЛ № 535281, кадастровий № :05:001:0564, ОСОБА_16, серії ЯЛ № 535282, кадастровий № :05:001:0565, ОСОБА_17, серії ЯЛ № 535283, кадастровий № :05:001:0566, ОСОБА_18, серії ЯЛ № 535284, кадастровий № :05:001:0567, ОСОБА_19, серії ЯЛ № 535285, кадастровий № :05:001:0568.

У подальшому вказані земельні ділянки згідно договорів купівлі-продажу земельних ділянок продано ОСОБА_3 та видано державні акти на право приватної власності на них.

Розпорядженням Лисянської районної державної адміністрації № 90 від 13 березня 2010 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Почапинської сільської ради» надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у приватну власність громадянам: ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35 загальною площею 16 га для ведення особистого селянського господарства із земель резервного фонду Почапинської сільської ради Лисянського району Черкаської області та розпорядженням № 144 від 12 квітня 2010 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в адміністративних межах Почапинської сільської ради» затверджено проект із землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок загальною площею 15,9983 га вказаним громадянам у приватну власність для ведення особистого селянського господарства.

Лисянською районною державною адміністрацією Черкаської області 20.04.2010 видано державні акти на право власності на земельні ділянки громадянам: ОСОБА_28, серії ЯЛ № 535251, кадастровий № :03:001:0436, ОСОБА_29, серії ЯЛ № 535252, кадастровий № :03:001:0437, ОСОБА_30, серії ЯЛ № 535253, кадастровий № :03:001:0438, ОСОБА_31, серії ЯЛ № 535254, кадастровий №:03:001:0439, ОСОБА_32, серії ЯЛ № 535255, кадастровий № :03:001:0440, ОСОБА_33, серії ЯЛ № 535256, кадастровий № :03:001:0441, ОСОБА_34, серії ЯЛ № 535257, кадастровий № :03:001:0442, ОСОБА_35, серії ЯЛ № 535258, кадастровий № :03:001:0443.

Згідно договорів купівлі-продажу вказані земельні ділянки продано ОСОБА_3, та видано державні акти на право приватної власності.

Розпорядженням Лисянської районної державної адміністрації № 92 від 13 березня 2010 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Смільчинецької сільської ради» надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у приватну власність громадянам: ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42 загальною площею 14 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу в адміністративних межах Смільчинецької сільської ради Лисянського району Черкаської області за межами населеного пункту та розпорядженням № 145 від 13 квітня 2010 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в адміністративних межах Смільчинецької сільської ради» затверджено проект із землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок загальною площею 13,9985 га вказаним громадянам у приватну власність для ведення особистого селянського господарства.

Лисянською районною державною адміністрацією Черкаської області 20 квітня 2010 року видано державні акти на право власності на земельні ділянки громадянам: ОСОБА_36, серії ЯЛ № 535259, кадастровий № :03:001:0485, ОСОБА_37, серії ЯЛ № 535260, кадастровий №:03:001:0486, ОСОБА_38, серії ЯЛ № 535261, кадастровий № :03:001:0487, ОСОБА_39, серії ЯЛ № 535262, кадастровий № :03:001:0488, ОСОБА_41 серії ЯЛ № 535264, кадастровий № :03:001:0490, ОСОБА_40, серії ЯЛ № 535263, кадастровий № :03:001:0489, ОСОБА_42, серії ЯЛ № 535265, кадастровий № :03:001:0491.

Вищевказані земельні ділянки продані на користь ОСОБА_5С та видані державні акти на право приватної власності.

Розпорядженням Лисянської районної державної адміністрації № 93 від 15 березня 2010 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Лисянської селищної ради» надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у приватну власність громадянам: ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57 загальною площею 28,5 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Лисянської селищної ради Лисянського району Черкаської області за межами населеного пункту та розпорядженням № 146 від 13 квітня 2010 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в адміністративних межах Лисянської селищної ради» затверджено проект із землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок загальною площею 28,5 га вказаним громадянам у приватну власність для ведення особистого селянського господарства.

Лисянською районною державною адміністрацією Черкаської області 20.04.2010 видано державний акт на право власності на земельну ділянку громадянину ОСОБА_56, серія ЯЛ № 535354, кадастровий № :03:001:0620, яка була продана ОСОБА_3 та видано державний акт на право приватної власності земельної ділянки з кадастровим номером: ОСОБА_43 АБИ №529168 кадастровий № :03:001:0620.

Розпорядженням Лисянської районної державної адміністрації № 87 від 12 березня 2010 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Дашуківської сільської ради» надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у приватну власність громадянам: ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_36, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68 загальною площею 23,9961 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Дашуківської сільської ради Лисянського району Черкаської області за межами населеного пункту та розпорядженням № 149 від 14 квітня 2010 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в адміністративних межах Дашуківської сільської ради» затверджено проект із землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок загальною площею 23,9961 га вказаним громадянам у приватну власність для ведення особистого селянського господарства.

Лисянською районною державною адміністрацією Черкаської області 20 квітня 2010 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку громадянину: ОСОБА_68 серія ЯЛ № 535277 кадастровий номер :02:001:0321.

Згідно договорів купівлі-продажу земельна ділянка продана на користь ОСОБА_5 та видано державний акт на право приватної власності.

Розпорядженням Лисянської районної державної адміністрації № 89 від 13 березня 2010 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Писарівської сільської ради» надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у приватну власність громадянам: ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82 загальною площею 27,9972 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Писарівської сільської ради Лисянського району Черкаської області за межами населеного пункту та розпорядженням № 143 від 12 квітня 2010 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в адміністративних межах Писарівської сільської ради» затверджено проект із землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок загальною площею 27,9972 га вказаним громадянам у приватну власність для ведення особистого селянського господарства.

Лисянською районною державною адміністрацією Черкаської області 20 квітня 2010 року видано державні акти на право власності на земельні ділянки громадянам: ОСОБА_76, серія ЯЛ № 535314, кадастровий № :02:001:0240, ОСОБА_77, серія № 535315, кадастровий № :02:001:0241, ОСОБА_78, серія № 535316, кадастровий № :02:001:0242, ОСОБА_79, серія № 5355317, кадастровий № :02:001:0243, ОСОБА_83, серія № 535318, кадастровий № :02:001:0244, ОСОБА_84, серія № 535319, кадастровий № :02:001:0245, ОСОБА_82, серія № 535320, кадастровий № :02:001:0246.

Вказані земельні ділянки продано на користь ОСОБА_3, та видані на них державні акти на право приватної власності.

Розпорядженням Черкаської обласної державної адміністрації від 09 лютого 2011 року № 32 скасовані розпорядження Лисянської державної адміністрації № 150 від 14 квітня 2010 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в адміністративних межах Будищенської сільської ради», розпорядження № 144 від 12 квітня 2010 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в адміністративних межах Почапинської сільської ради», розпорядження № 145 від 13 квітня 2010 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в адміністративних межах Смільчинецької сільської ради», розпорядженням № 146 від 13 квітня 2010 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в адміністративних межах Лисянської селищної ради», розпорядженням № 149 від 14 квітня 2010 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в адміністративних межах Дашуківської сільської ради» та розпорядженням № 143 від 12 квітня 2010 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в адміністративних межах Писарівської сільської ради», які стали підставою для вилучення зазначених земельних ділянок із державної власності та передачі їх громадянам, тому державні акти які були видані посадовими особами вважати скасованими та припинено право користування та розпоряджання вище зазначеними земельними ділянками.

Встановлені вироком Апеляційного суду Черкаської області від 05 листопада 2014 року по справі № 1-56/11 (залишеним без змін в частині встановлених обставин ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 15 лютого 2016 року) та вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 25 квітня 2013 року по справі № 700/266/13-к обставини незаконного вибуття з власності держави поза її волею внаслідок шахрайства та неналежного виконання службових обовязків головою Лисянської районної державної адміністрації перерахованих вище земельних ділянок загальною площею 66,5927 га не підлягають доказуванню в силу ст. 61 ЦПК України та є підставою для їх витребування відповідно до ст. ст. 387, 388 ЦК України з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Тому просив суд витребувати від ОСОБА_3 шляхом зобовязання повернути на користь Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області земельні ділянки з кадастровими номерами: :05:001:0568, :05:001:0567, :05:001:0566, :05:001:0564, :05:001:0565, :05:001:0563, :05:001:0562, :05:001:0561, :05:001:0575, :05:001:0574, :03:001:0443, :03:001:0442, :03:001:0441, :03:001:0440, :03:001:0438, :03:001:0439, :03:001:0436, :03:001:0437, :03:001:0620, :02:001:0240, :02:001:0241, :02:001:0242, :02:001:0243, :02:001:0244, :02:001:0245, :02:001:0246, загальною площею 50,5946 га (згідно грошової оцінки, їх загальна вартість становить 1 050 461 грн.) розташовані в адміністративних межах Будищенської, Почапинської, Писарівської сільських рад та Лисянської селищної ради Лисянського району Черкаської області.

Витребувати від ОСОБА_5 шляхом зобовязання повернути на користь Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:001:0485, :03:001:0486, :03:001:0487, :03:001:0488, :03:001:0490, :03:001:0489, :03:001:0491, :02:001:0321, загальною площею 15,9981 га (згідно грошової оцінки, їх загальна вартість становить 345 561 грн.) розташовані в адміністративних межах Смільчинецької та Дашуківської сільських рад Лисянського району Черкаської області.

Судові витрати по справі покласти на відповідачів пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 08 червня 2018 року позов Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області задоволено.

Витребувано від ОСОБА_3 шляхом зобовязання повернути на користь Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області земельні ділянки з кадастровими номерами: :05:001:0568, :05:001:0567, :05:001:0566, :05:001:0564, :05:001:0565, :05:001:0563, :05:001:0562, :05:001:0561, :05:001:0575, :05:001:0574, :03:001:0443, :03:001:0442, :03:001:0441, :03:001:0440, :03:001:0438, :03:001:0439, :03:001:0436, :03:001:0437, :03:001:0620, :02:001:0240, :02:001:0241, :02:001:0242, :02:001:0243, :02:001:0244, :02:001:0245, :02:001:0246, загальною площею 50,5946 га (згідно грошової оцінки, їх загальна вартість становить 1 050 461 грн.) розташовані в адміністративних межах Будищенської, Почапинської, Писарівської сільських рад та Лисянської селищної ради Лисянського району Черкаської області.

Витребувано від ОСОБА_5 шляхом зобовязання повернути на користь Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:001:0485, :03:001:0486, :03:001:0487, :03:001:0488, :03:001:0490, :03:001:0489, :03:001:0491, :02:001:0321, загальною площею 15,9981 га (згідно грошової оцінки, їх загальна вартість становить 345 561 грн.) розташовані в адміністративних межах Смільчинецької та Дашуківської сільських рад Лисянського району Черкаської області.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 10 470 грн. 17 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у сумі 10 470 грн. 17 коп.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції мотивував свої висновки тим, що земельні ділянки загальною площею 66,5927 га в межах Будищенської, Почапинської та Смільчинецької, Дашуківської, Писарівської сільських рад та Лисянської селищної ради вибули з володіння держави, поза її волею, що встановлено вироком суду від 05 листопада 2014 року по справі №1-56/11, що набрав законної сили 15 лютого 2016 року. Крім цього зазначив, що не потребує скасування державних актів та визнання договорів купівлі-продажу недійсними, адже саме надання земельних ділянок продавцям було незаконне.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, 10 серпня 2018 року представник ОСОБА_3 ОСОБА_4, вважаючи, що рішення суду винесено з порушенням норм процесуального права та при неправильному застосуванні норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позовна заява Звенигородської місцевої прокуратури подана після закінчення строку позовної давності. Провадження у справі було відкрите судом 30 червня 2017 року.

12 травня 2011 року прокурор Лисянського району Черкаської області вже звертався до суду з аналогічними позовними вимогами до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 і предметом позову було витребування земельних ділянок розташованих на території Лисянського району Черкаської області, саме тих земельних ділянок, що витребувані рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 08 червня 2018 року.

03 липня 2014 року у справі ухвалювалося Лисянським районним судом Черкаської області рішення, яке було частково змінено рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 31 жовтня 2014 року і в частині витребування земельних ділянок позов прокурора залишено без розгляду.

Вказує, що залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу строку позовної давності.

Крім цього зазначав, що вирок Апеляційного суду Черкаської області, на який посилається суд в своєму рішенні, було скасовано Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ як незаконний, а ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 15 лютого 2016 року було змінено вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області в цій справі в тому числі і в частині обвинувачення за ч. ч. 2, 3 ст. 358 КК України через неправильне застосування закону. Тобто, ніякої підробки документів, на які посилається позивач встановлено не було.

Також зазначає, що судом в оскаржуваному рішенні взагалі не надано було будь-якої оцінки наданим доказам щодо пропуску прокурором строку позовної давності.

Просить рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 08 червня 2018 року в частині витребування від ОСОБА_3 шляхом зобовязання повернути на користь Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області земельні ділянки, загальною площею 50,5946 га (згідно грошової оцінки, їх загальна вартість становить 1 050 461 грн.) розташовані в адміністративних межах Будищенської, Почапинської, Писарівської сільських рад та Лисянської селищної ради Лисянського району Черкаської області скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.

31 серпня 2018 року представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на незаконність оскаржуваного рішення, як такого, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та при неправильному застосуванні норм матеріального права, просив його повністю скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивачеві у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не зазначено про заяви і клопотання під час розгляду справи, посилання на докази, які оглядалися в судовому засіданні, не надано оцінки доводам і аргументам сторін по справі, застосування чи не застосування норм права, не розяснено право та порядок звернення до Апеляційного суду Черкаської області та інше.

Вказує, що вирок Апеляційного суду Черкаської області, на який посилається суд в своєму рішенні, було скасовано Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ як незаконний, а ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 15 лютого 2016 року було змінено вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області в цій справі в тому числі і в частині обвинувачення за ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК України через неправильне застосування закону. Тобто, ніякої підробки документів, на які посилається позивач встановлено не було.

Також вважає, що в даній справі неналежний позивач, оскільки Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області не є відповідно до вимог чинного законодавства станом на момент виникнення спірних правовідносин власником земельних ділянок, а є лише розпорядником на даний час. Власником земельних ділянок на момент виникнення спірних правовідносин була Лисянська районна державна адміністрація, яка і використала свої повноваження щодо даних земельних ділянок.

Також зазначав, що сплинули строки звернення до суду у звязку з чим застосовується до позовних вимог позовна давність.

Відзиви на апеляційні скарги не надходили.

Пунктом 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно до ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши представників сторін, що зявились у судове засідання, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Частиною 2 ст. 13 Конституції України передбачено, що кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. До таких об'єктів належать, зокрема, земельні ділянки.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ч. 3 ст. 41 Конституції України громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.

Таким чином, щодо права постійного користування земельними ділянками діє механізм захисту, гарантований ст. ст. 13, 14, 41, 55 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами.

Положеннями ч. 1 ст. 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 п. 12 «Перехідні положення» ЗК України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Порядок безоплатної приватизації громадянами земельних ділянок визначений положенням статті 118 ЗК України.

Частина 6 ст. 118 ЗК України передбачає, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 ЗК України.

За наслідками розгляду спору судом встановлено, що розпорядженням Лисянської районної державної адміністрації № 83 від 11 березня 2010 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Будищенської сільської ради» надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у приватну власність громадянам: ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, загальною площею 31,1014 га для ведення особистого селянського господарства із земель резервного фонду Будищенської сільської ради Лисянського району Черкаської області та розпорядженням № 150 від 14 квітня 2010 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в адміністративних межах Будищенської сільської ради» затверджено проект із землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок загальною площею 31,1014 га вказаним громадянам у приватну власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель резервного фонду в адміністративних межах Будищенської сільської ради за межами населеного пункту (т. 1 а.с. 16 19).

Лисянською районною державною адміністрацією Черкаської області 20 квітня 2010 року видано державні акти на право власності на земельні ділянки громадянам: ОСОБА_25, серії ЯЛ № 535291, кадастровий № :05:001:0574, ОСОБА_26 серії ЯЛ № 535292, кадастровий № :05:001:0575, ОСОБА_12, серії ЯЛ № 535278, кадастровий № :05:001:0561, ОСОБА_13, серії ЯЛ № 535279, кадастровий № :05:001:0562, ОСОБА_14, серії ЯЛ № 535280, кадастровий № :05:001:0563, ОСОБА_15, серії ЯЛ № 535281, кадастровий № :05:001:0564, ОСОБА_16, серії ЯЛ № 535282, кадастровий № :05:001:0565, ОСОБА_17, серії ЯЛ № 535283, кадастровий № :05:001:0566, ОСОБА_18, серії ЯЛ № 535284, кадастровий № :05:001:0567, ОСОБА_19, серії ЯЛ № 535285, кадастровий №:05:001:0568.

Розпорядженням Лисянської районної державної адміністрації № 90 від 13 березня 2010 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Почапинської сільської ради» надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у приватну власність громадянам: ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35 загальною площею 16 га для ведення особистого селянського господарства із земель резервного фонду Почапинської сільської ради Лисянського району Черкаської області та розпорядженням № 144 від 12 квітня 2010 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в адміністративних межах Почапинської сільської ради» затверджено проект із землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок загальною площею 15,9983 га вказаним громадянам у приватну власність для ведення особистого селянського господарства (т. 1 а.с. 20 23).

Лисянською районною державною адміністрацією Черкаської області 20 квітня 2010 року видано державні акти на право власності на земельні ділянки громадянам: ОСОБА_28, серії ЯЛ № 535251, кадастровий №:03:001:0436, ОСОБА_29, серії ЯЛ № 535252, кадастровий №:03:001:0437, ОСОБА_30, серії ЯЛ № 535253, кадастровий №:03:001:0438, ОСОБА_31, серії ЯЛ № 535254, кадастровий №:03:001:0439, ОСОБА_32, серії ЯЛ № 535255, кадастровий №:03:001:0440, ОСОБА_33, серії ЯЛ № 535256, кадастровий №:03:001:0441, ОСОБА_34, серії ЯЛ № 535257, кадастровий №:03:001:0442, ОСОБА_35, серії ЯЛ № 535258, кадастровий №:03:001:0443.

Розпорядженням Лисянської районної державної адміністрації № 89 від 13 березня 2010 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Писарівської сільської ради» надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у приватну власність громадянам: ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82 загальною площею 27,9972 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Писарівської сільської ради Лисянського району Черкаської області за межами населеного пункту та розпорядженням № 143 від 12 квітня 2010 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в адміністративних межах Писарівської сільської ради» затверджено проект із землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок загальною площею 27,9972 га вказаним громадянам у приватну власність для ведення особистого селянського господарства (т. 1 а.с. 34 35).

Лисянською районною державною адміністрацією Черкаської області 20 квітня 2010 року видано державні акти на право власності на земельні ділянки громадянам: ОСОБА_76, серія ЯЛ № 535314, кадастровий № :02:001:0240, ОСОБА_77, серія № 535315, кадастровий № :02:001:0241, ОСОБА_78, серія № 535316, кадастровий № :02:001:0242, ОСОБА_79, серія № 5355317, кадастровий № :02:001:0243, ОСОБА_83, серія № 535318, кадастровий № :02:001:0244, ОСОБА_84, серія № 535319, кадастровий № :02:001:0245, ОСОБА_82, серія № 535320, кадастровий № :02:001:0246.

Відразу після отримання державних актів зазначені земельні ділянки продано на користь ОСОБА_3, та видані на них державні акти на право приватної власності (т. 1 а.с. 51 70, 72 74, 87 117).

Розпорядженням Лисянської районної державної адміністрації № 92 від 13 березня 2010 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Смільчинецької сільської ради» надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у приватну власність громадянам: ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42 загальною площею 14 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу в адміністративних межах Смільчинецької сільської ради Лисянського району Черкаської області за межами населеного пункту та розпорядженням № 145 від 13 квітня 2010 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в адміністративних межах Смільчинецької сільської ради» затверджено проект із землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок загальною площею 13,9985 га вказаним громадянам у приватну власність для ведення особистого селянського господарства (т. 1 а.с. 24 27).

Лисянською районною державною адміністрацією Черкаської області 20 квітня 2010 року видано державні акти на право власності на земельні ділянки громадянам: ОСОБА_36, серії ЯЛ № 535259, кадастровий № :03:001:0485, ОСОБА_37, серії ЯЛ № 535260, кадастровий № :03:001:0486, ОСОБА_38, серії ЯЛ № 535261, кадастровий № :03:001:0487, ОСОБА_39, серії ЯЛ № 535262, кадастровий № :03:001:0488, ОСОБА_41 серії ЯЛ № 535264, кадастровий № :03:001:0490, ОСОБА_40, серії ЯЛ № 535263, кадастровий № :03:001:0489, ОСОБА_42, серії ЯЛ № 535265, кадастровий № :03:001:0491.

Розпорядженням Лисянської районної державної адміністрації № 93 від 15 березня 2010 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Лисянської селищної ради» надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у приватну власність громадянам: ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57 загальною площею 28,5 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Лисянської селищної ради Лисянського району Черкаської області за межами населеного пункту та розпорядженням № 146 від 13 квітня 2010 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в адміністративних межах Лисянської селищної ради» затверджено проект із землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок загальною площею 28,5 га вказаним громадянам у приватну власність для ведення особистого селянського господарства (т.1 а.с. 28 30).

Лисянською районною державною адміністрацією Черкаської області 20 квітня 2010 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку громадянину ОСОБА_56, серія ЯЛ № 535354, кадастровий № :03:001:0620, яка була продана ОСОБА_3 та видано державний акт на право приватної власності земельної ділянки з кадастровим номером: ОСОБА_43 АБИ № 529168 кадастровий № :03:001:0620.

Розпорядженням Лисянської районної державної адміністрації № 87 від 12 березня 2010 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Дашуківської сільської ради» надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у приватну власність громадянам: ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_36, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68 загальною площею 23,9961 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Дашуківської сільської ради Лисянського району Черкаської області за межами населеного пункту та розпорядженням № 149 від 14 квітня 2010 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в адміністративних межах Дашуківської сільської ради» затверджено проект із землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок загальною площею 23,9961 га вказаним громадянам у приватну власність для ведення особистого селянського господарства.

Лисянською районною державною адміністрацією Черкаської області 20 квітня 2010 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку громадянину: ОСОБА_68 серія ЯЛ № 535277 кадастровий № :02:001:0321.

Згідно договорів купівлі-продажу вищевказані земельні ділянки продано на користь ОСОБА_5 та видано державні акти на право приватної власності (т. 1 а.с. 71 72, 75 86).

Судом також встановлено та не заперечувалось сторонами по справі, що розпорядженням Черкаської обласної державної адміністрації від 09 лютого 2011 року № 32 скасовані розпорядження Лисянської державної адміністрації № 150 від 14 квітня 2010 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в адміністративних межах Будищенської сільської ради», розпорядження № 144 від 12 квітня 2010 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в адміністративних межах Почапинської сільської ради», розпорядження № 145 від 13 квітня 2010 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в адміністративних межах Смільчинецької сільської ради», розпорядженням № 146 від 13 квітня 2010 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в адміністративних межах Лисянської селищної ради», розпорядженням № 149 від 14 квітня 2010 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в адміністративних межах Дашуківської сільської ради» та розпорядженням № 143 від 12 квітня 2010 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в адміністративних межах Писарівської сільської ради», які стали підставою для вилучення зазначених земельних ділянок із державної власності та передачі їх громадянам.

Вироком Апеляційного суду Черкаської області від 05 листопада 2014 року у справі № 1-56/11, (залишеним без змін в частині встановлених обставин ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 15 лютого 2016 року), визнано винними ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 190 КК України.

Вироком встановлено, що ОСОБА_8 за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10, діючи умисно, в інтересах особистого незаконного збагачення, з метою протиправної реалізації земельних ділянок, в повній мірі усвідомлюючи положення ст. 121 ЗК України, діючи у складі організованої групи, шляхом підшукування осіб, документи яких (паспорт та ідентифікаційний код) можливо використати для оформлення права власності на земельні ділянки, введення останніх в оману щодо законності своїх намірів та використання Конституційних прав останніх, подачі завідомо неправдивих документів, які слугували підставою для оформлення права власності на землю, шляхом обману, що виразився у приховуванні фактичних намірів отримання земельних ділянок та повідомленні посадовим особам та членам земельної комісії Лисянської райдержадміністрації неправдивих даних щодо представлення інтересів громадян жителів міста Миронівка та Миронівського району Київської області в оформленні права власності на земельні ділянки з метою подальшого ведення останніми особистого селянського господарства, незаконно заволоділи земельними ділянками розташованими в адміністративних межах села Будище, Лисянського району, Черкаської області, загальною площею 19,9979 га, земельними ділянками розташованими в адміністративних межах села Почапинці Лисянського району Черкаської області, загальною площею 15,9982 га, земельними ділянками розташованими в адміністративних межах села Смільчинці Лисянського району Черкаської області, загальною площею 13,9985 га, земельними ділянками розташованими в адміністративних межах села Писарівка Лисянського району Черкаської області, загальною площею 13,9985 га, земельною ділянкою розташованою в адміністративних межах села Дашуківка Лисянського району Черкаської області, загальною площею 1,9996 га, земельною ділянкою розташованою в адміністративних межах смт. Лисянка Лисянського району Черкаської області, загальною площею 0,6000 га тобто, умисними діями ОСОБА_8, вчиненими в складі організованої групи, що виразились у придбанні права на майно, шляхом обману службових осіб Лисянської районної державної адміністрації Черкаської області, було протиправно вилучено земель площею 66,5927 га із державної власності, чим нанесено збитки державі в особі Лисянської районної державної адміністрації Черкаської області(т. 1 а.с. 36 50).

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України (в редакції чинній на час звернення в суд з позовом) вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Водночас у відповідності до ч. 8 ст. 82 ЦПК України в редакції чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення суду, вирок у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обовязковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи стосовно якої ухвалений вирок лише в питаннях чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про те, що вибуття спірних земельних ділянок із власності держави відбулося поза її волею.

З огляду на наведене, положення ч. 1 ст. 83, ч. 1 ст. 84, ст. 122 ЗК України, ст. ст. 1, 2, 6, 10 Закону України від 21 травня 1997 року N 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, водні ресурси є об'єктами права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної чи комунальної власності.

Прийняття рішення про передачу у приватну власність землі державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом (ст. 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі, відповідно, державної чи комунальної власності. В цьому контексті у сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. ст.14, 19 Конституції України).

Отже, правовідносини, пов'язані з вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, на підставі якого земельна ділянка вибула з державної чи комунальної власності, такому суспільному інтересу не відповідає.

Витребування спірних земельних ділянок із володіння відповідачів відповідає критерію законності: воно здійснюється на підставі норми ст. 388 ЦК України в зв'язку з порушенням органом державної влади низки вимог ВК України та ЗК України, які відповідають вимогам доступності, чіткості, передбачуваності.

Така позиція викладена в Постанові ОСОБА_85 Верховного суду від 15 травня 2018 року при розгляді справи № 372/2180/15-ц.

Відповідно до вимог ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Приписами ст. 388 ЦК України визначено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом наведеної норми випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. У той же час покупець не може бути визнаний добросовісним набувачем, якщо на момент укладення відплатної угоди щодо спірного майна мали місце претензії третіх осіб, про які покупцю було відомо і які згодом були в установленому порядку визнані правомірними.

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до вимог чинного законодавства України, норма ч. 1 ст. 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України.

До такої правової позиції прийшов Верховний Суд в постанові від 29 березня 2018 року при розгляді справи № 904/10673/16.

Аналогічні висновки щодо можливості витребування нерухомого майна, що вибуло поза волею власника, викладені Верховним Судом України (постанови від 30.09.2014 по справі N 43/440-6/231, від 11.06.2014 по справі N 6-52цс14 та від 08.06.2016 по справі N 6-3089ц15).

Враховуючи ту обставину, що спірні земельні ділянки, що розташовані в межах Лисянського району Черкаської області вибули з володіння власника, держави, поза її волею, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що необхідно в порядку ст. 388 ЦК України витребувати вказані земельні ділянки в добросовісного набувача. При цьому, не потребує скасування державних актів та визнання договорів купівлі-продажу недійсними, адже саме надання земельних ділянок продавцям було незаконне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

При цьому, відповідно до ч. ч. 1 та 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно правової позиції ВСУ, відображеної у постанові від 01 липня 2015 року к справі № 6-178 цс15 зазначено, що перебіг строку позовної давності за позовами прокуратури, поданими в інтересах державних органів, органів місцевого самоврядування має рахуватись з часу коли відповідний орган довідався чи міг довідатись про порушення його прав чи особу, що їх порушила, а не з часу отримання таких даних прокуратурою.

Відповідно до положень ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові

Колегія суддів вважає безпідставними доводи представників ОСОБА_3 та ОСОБА_5 щодо застосування строку позовної давності, оскільки вирок суду від 05 квітня 2013 року, на підставі якого прокурор звернувся до суду, набрав законної сили 15 лютого 2016 року, прокурор звернувся в суд з позовом 30 червня 2017 року, а тому підстав для його застосування суд не вбачає.

Також, правильним є висновок районного суду про те, що витребувані земельні ділянки необхідно повернути до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області.

Повноваження органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування чітко визначені ст. 122 ЗК України. Так, ч. 1 цієї статті передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб, а центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин (Держземагентство) та його територіальні органи відповідно до ч. 4 цієї статті має право розпоряджатися землями сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів.

Таким чином, з аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що земельні ділянки перебувають у комунальній власності, тобто належать територіальній громаді, лише у випадку їх розташування в межах населеного пункту, а всіма іншими землями на території країни, які розташовані за межами населених пунктів, розпоряджаються саме органи виконавчої влади (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21 грудня 2016 р. у справі N 6-1755цс16).

Таким органом виконавчої влади на час вирішення спору, згідно ЗУ від 06 вересня 2012 року № 5245-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», що набрав чинності 01 січня 2013 року і яким внесено зміни до ЗК України і відповідно до цих змін та ч. 4 ст. 122 ЗК України, є центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин є Державне агентство земельних ресурсів України, а територіальним підрозділом є Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області, яке і є розпорядником вищезазначених земель державної власності.

Таким чином, спірні земельні ділянки повернуті у власність саме тому органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, який згідно з чинним на час ухвалення рішення законодавством є їх розпорядником.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) сторонами цивільного розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (рішення ЄСПЛ від 01 квітня 2010 року у справі «ОСОБА_40 проти Росії» (no. 2), № 5447/03, § 33; рішення ЄСПЛ від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії», № 42454/02, § 35).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституцій України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Звертаючись до суду з позовом в інтересах держави, прокурор посилаючись на ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» обґрунтував наявність підстав для здійснення такого представництва тим, що незаконне вилучення земельних ділянок загальною площею 66,5927 га в межах Будищанської, Почапинської, Смільчинської та Писарівської сільських рад та Лисянської селищної ради із державної власності порушує інтереси держави.

Згідно Конституції України, Земельного Кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Враховуючи встановлені обставини справи, а саме те, що незаконне вилучення земельних ділянок загальною площею 66,5927 га, зачіпають велику кількість людей і вимагають захисту реальних державних інтересів в галузі земельних відносин, які були порушені і протягом тривалого часу не були належним чином захищені, прокурор обґрунтував своє представництво інтересів держави в суді.

Доводи відносно того, що позивач звернувся в суд з позовом до тих самих учасників справи і з тим самим предметом спору, по якому вже вирішено спір, не можуть бути визнані обґрунтованими виходячи з наступного.

До матеріалів справи додана копія позовної заяви прокуратури, зокрема, до цих же відповідачів, однак із іншим предметом спору, а саме визнання недійсними договорів купівлі-продажу спірних земельних ділянок, державних актів на право власності на земельні ділянки, витребування майна від набувачів, та з інших підстав у відповідності до вимог ст. ст. 203, 215, 216, 228, 236 ЦК України та ст. 210 ЗК України, тоді як предметом даного спору є витребування земельних ділянок у порядку визначеному ст. 388 ЦК України (т. 2 а.с. 64 88).

На ряду з викладеним скаржники посилаються і на те, що у справі № 700/93/15-ц вже розглянутий спір, за тим же колом осіб учасників справи, а саме той же позивач до тих же відповідачів, з тих же підстав та предмету, однак колегія суддів звертає увагу на те, що предметом наведеної справи є земельні ділянки, які розташовані в адміністративних межах Камянобрідської сільської ради, а даної цивільної справи земельні ділянки, які розташовані в адміністративних межах Будищанської, Почапинської, Смільчинецької, Дашуківської, Писарівської сільських рад та Лисянської селищної ради.

Ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції сторонами не було надано належних доказів того, що спір прокуратури до тих самих учасників справи і з тим самим предметом спору вже вирішений по суті.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційних скарг були предметом дослідження колегії суддів і визнані такими, що не спростовують правильність висновків суду.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що під час розгляду справи суд правильно застосував норми матеріального права й не допустив порушень норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, а тому рішення суду відповідно до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення, оскільки наведені в них доводи не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 08 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Л.І. Василенко

Судді: Л.В. Нерушак

ОСОБА_86

Повний текст постанови виготовлено 08 жовтня 2018 року.