Справа № 212/2450/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Борис О.Н., з участю секретаря судового засідання Хазієвої Т.В., справа № 2/212/1652/18; 212/2450/18, позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження в залі суду в місті ОСОБА_3 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів, -

встановив:

16 квітня 2018 року, позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом, який уточнила 29 травня 2018 року та просила збільшити розмір стягнутих аліментів зі стягнення у розмірі 400 гривень на стягнення 1/4 частини заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що Рішенням колегії суддів у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2009 року, з відповідача на її користь стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі, а саме: у розмірі 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 30 червня 2009 року. На час винесення зазначеного рішення про стягнення аліментів відповідач був працевлаштований як приватний підприємець, тому з нього були стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі. На даний час відповідач працевлаштований на підприємстві ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго».

Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначає, що на теперішній час сину виповнилось 10 років, потреби на його утримання зростають, відповідач є офіційно працевлаштованим, отримує постійний стабільний дохід, його матеріальне становище змінилося, тому встановлений розмір стягнутих з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина повинен бути змінений зі стягнення у розмірі 400 гривень на стягнення 1/4 частини заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

20 липня 2018 року до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов відзив на позов від відповідача ОСОБА_2, в якому він частково погоджується з позовом та просить стягувати з нього аліменти у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітної плати. Обґрунтовуючи свій відзив, відповідач зазначив, що розуміє свій обовязок сплачувати аліменти, але за станом здоровя та у звязку з тим, що у нього на утриманні є непрацездатний 83-річний батько не має можливості сплачувати аліменти у розмірі більше 1/6 частини від доходу.

У судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задовольнити в повному обсязі, відповідач підтримав позов частково просив стягувати з нього аліменти у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітної плати.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши матеріали справи та надані докази дійшов наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено та підтверджено, відповідач ОСОБА_2 є батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено копією свідоцтв про народження (повторне), видане Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького управління юстиції у Дніпропетровській області 17.12.2014 серії І-КИ № 516984 (а.с. 4).

Згідно рішення колегії суддів у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2009 року у справі № 2-8751/09, з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 стягнуто аліменти у розмірі 400,00 грн. на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 30.06.2009 року на користь ОСОБА_6.

Відповідно до свідоцтва про одруження, виданого Жовтневим районним у місті ОСОБА_3 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 24.09.2016 року серії І-КИ № 344620 (а.с. 7), позивач змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_1.

Згідно з копією відповіді № НОМЕР_1 від 17.05.2018 року ОСОБА_2 працює на ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» (а.с. 23).

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Положеннями ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як убачається з матеріалів справи, позивач просить змінити розмір стягнутих з відповідача аліментів, оскільки ОСОБА_2 офіційно працевлаштований, працює водієм ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго», отримує постійний, стабільний дохід, інших аліментних стягнень за виконавчими листами не має, що також підтвердив у судовому засіданні відповідач.

Також, судовим розглядом вставлено, що розмір аліментів, визначений Рішенням колегії суддів у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області 09.12.2009 року у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 400 гривень щомісячно, не забезпечує належного утримання дитини, навіть на рівні мінімально встановленого законодавством.

Так, відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Отже, визначений раніше,за рішенням суду розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 400 гривень щомісячно, порушує права дитини на належне утримання від батька.

Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд не погоджується з доводами відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову, у звязку з наявністю у нього захворювання, придбання медикаментів одноразово, утримання непрацездатного батька похилого віку, потреба у належному харчуванні, оскільки надані відповідачем копії частини амбулаторної картки зі зверненнями до лікаря з 19.01.2017 року по 31.10.2017 року з призначеним діагнозом, а також копія висновку магнітно-резонансної томографії від 25.01.2017 року, відповідно до якої у ОСОБА_2 є ознаки помірно вираженої судинної енцефалопатії, не можуть слугувати підставою для звільнення від сплати аліментів та не доводять неможливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки.

Відповідно до частини 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що обставини, що впливають на визначений розмір платежів, змінилися, відповідач офіційно працевлаштований, що не спростовано у судовому засіданні, тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 192 СК України, ст. ст. 10, 11, 141, 212, 214-215, 273 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_2, зі стягнення у твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень на стягнення в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з моменту набрання рішення суду законної сили, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь матері дитини ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 704 гривень 80 копійок на користь держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство служби України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

В іншій частині позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування та імя сторін:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою м. Кривий Ріг, бульвар маршала ВасилевськогоАДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_3,

Повне рішення складено та підписано суддею 23.07.2018 року.

Суддя: О. Н. Борис