АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4611/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Савицький О.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.

при секретарі - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про відшкодування збитків,

за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2017 року,

встановив:

у листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь матеріальних збитків в розмірі 90 730 247 грн. 36 коп. та просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на належні відповідачу квартиру АДРЕСА_1, нежилі приміщення за адресою: АДРЕСА_4, квартиру АДРЕСА_2.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2017 року заяву про забезпечення позову було задоволено частково, накладено арешт на належне відповідачу майно.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу про забезпечення позову, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Відповідно до п 8 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 розділу ХII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII Апеляційний суд м. Києва діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Київського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення ОСОБА_3, його представників ОСОБА_7 та ОСОБА_8, представника ОСОБА_5 - ОСОБА_9, дослідивши виділені матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач посилався на те, що ним заявлено вимоги майнового характеру - про стягнення з відповідача на його користь збитків в розмірі в розмірі 90 730 247 грн. 36 коп., відповідачу на праві власності належить нерухоме майно, яке в ході розгляду справи він може відчужити, що призведе до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2017 року заяву про забезпечення позову було задоволено частково, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, нежилі приміщення з №1 по №20 (групи приміщень №16), з №1 по №8 (групи приміщень №15) в літ.А за адресою: АДРЕСА_4, та 1/3 частину квартири АДРЕСА_2.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виник спір майнового характеру, а невжиття заходів забезпечення позову у обраний позивачем спосіб може утруднити виконання рішення суду. Такий висновок суду не можна визнати законним та обґрунтованим, оскільки він не відповідає встановленим у справі обставинам.

Статтею 151 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду питання про забезпечення позову), передбачено забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому в заяві має бути зазначено причини, в зв'язку з якими потрібно забезпечити позов.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України (у вказаній редакції) визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В даному випадку, в первісній позовній заяві позивач вказував, що йому особисто заподіяно шкоду діями ОСОБА_5 та посилався на положення Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» і ст. 22 ЦК України, що дає підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу майно може утруднити виконання рішення суду. При цьому на підтвердження розміру заподіяних збитків позивачем було надано Висновок експертного економічного дослідження №06/14 від 14.06.2016, в якому вказується про збитки, які завдані ТОВ «Укртехнопроект» внаслідок зменшення обороту та дохід, який могло б отримати товариство за звичайних умов господарської діяльності.

В суді апеляційної інстанції позивачем було надано Уточнення до позовної заяви від 25.05.2018, в якій він вказує на спільну діяльність ТОВ «Укртехнопроект», засновником якого він є, та ТОВ «Безпека», засновниками якого є ОСОБА_6 та ОСОБА_10, в зв'язку з чим просить стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_10 в рівних частках збитки на користь ТОВ «Укртехнопроект».

За таких обставин, судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, оскільки при вирішенні питання про забезпечення позову не було з'ясовано, який саме спір виник між сторонами, які збитки просить відшкодувати позивач та на чию користь, від чого залежить висновок про обґрунтованість заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Доказів про те, що судом було розглянуто питання про заміну неналежного позивача та притягнення другого відповідача, виділені матеріали справи не містять та апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції не було дотримано норм процесуального права при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, а тому ухвалу слід скасувати та постановити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2017 року скасувати та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 30 серпня 2018 року.

Головуючий

Судді