Справа № 2-8844/1010
Провадження № 2-зз/201/120/2018
УХВАЛА

21 грудня 2018р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участі секретаря - Ляхової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі клопотання представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою судді Маймур Ф.Ф. від 29.01.2010р. по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з 20.01.2010р. перебувала цивільна справа за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ «УФА «Верус», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалами судді Маймур Ф.Ф. від 29.01.2010р. було відкрито провадження та вжито заходи забезпечення позову (а.с.№1, 37 том 1).

Заочним рішенням суду від 28.12.2010р., яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.09.2011р. (а.с.№150-152 том 1) позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» були частково задоволені (а.с.№99-101 том 1).

Ухвалою ВССУ від 28.12.2011р. рішення районного суду та ухвала апеляційного суду залишені без змін ( а.с. № 185-186)

11.12.2018р. до суду надійшла заява представника відповідачів - адвоката ОСОБА_3, яка діє на підставі ордерів на надання правової допомоги серія КВ №412196 від 04.12.2018р. та серія КВ №412197 від 04.12.2018р., про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою судді Маймур Ф.Ф. від 29.01.2010р. з посиланням на те, що рішення суду виконано за рахунок всього майна, належного відповідачам на праві власності. Листом від 19.09.2013р. представником банку повідомлено про відмову стягувача залишити за собою нереалізоване майно, у зв'язку з чим, 22.10.2013р. державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу. Державним виконавцем ВПВР ДДВС були винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, якими одночасно було припинено чинність арештів майна відповідачів. Просила скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 29.01.2010р. у відношенні ОСОБА_1 та ОСОБА_2

В судове засідання сторони не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені, про що в матеріалах справи є відповідні докази, про причини не явки суд не сповістили.

Розгляд справи відбувається відповідно до ст. 158, 223, ч.2 ст.247 ЦПК України за відсутності сторін і без фіксації судового процесу технічними засобами.

Ознайомившись з матеріалами справи, заявою представника відповідачів - адвоката ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову, суд вважає за можливе в задоволенні заяви відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

05.11.2013р. з аналогічною заявою, про скасування заходів забезпечення позову, до суду звертався представник відповідачів ОСОБА_4 (а.с.№188-189 тому 1).

Ухвалою суду від 12.11.2013р., яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.03.2014р., в задоволенні заяви відмовлено (а.с.№248-249 том 1). Підставою відмови слугувала відсутність доказів фактичного виконання рішення суду.

28.04.2014р. представником відповідачів ОСОБА_3 повторно була подана заява про скасування заходів забезпечення позову, яка ухвалою суду від 11.04.2014р. розглянута та в задоволенні заяви було відмовлено (а.с.№44-46 том 2). Підстава відмови, відсутність підтвердження виконання рішення суду.

09.06.2015р. повторно надійшла заява представника відповідачів ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову, яка неодноразово розглядалася після скасування апеляційним судом ухвал районного суду про відмову в задоволенні заяви і остаточно, 09.03.2016р. ухвалою суду, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.07.2016р. (а.с.№207-209 том 2), в задоволенні заяви відмовлено у зв'язку з відсутністю відомостей про фактичне повне виконання рішення суду.

Звертаючись до суду 04.12.2018р. із заявою про скасування заходів забезпечення позову, представник відповідачів, як і в попередніх заявах про скасування заходів забезпечення позову, посилається на те, що листом від 19.09.2013р. представник банку відмовився залишити за собою нереалізоване майно і постановою від 22.10.2013р. виконавчий документ повернуто ( ті ж самі обставини були вказані у кожній з вище перелічених заяв).

Крім того, представник відповідачів посилається на те, що листами ВПВР ДВС від 18.11.2014р. та 27.04.2015р. надано відповіді, що банк не звертався повторно із заявами про прийняття виконавчого листа до виконання і стягувачу не поновлювався пропущений строк на пред'явлення листів до виконання (що підтверджується листами Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та Шевченківського районного суду м. Києва), разом з тим, доказів, на які посилається представник відповідача, до заяви про скасування заходів забезпечення позову суду не надано, так само як і не надано доказів повного виконання рішення суду ( з урахуванням винесених раніше ухвал про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову).

Крім того, відповіді ВПВР ДДВС щодо відсутності на примусовому виконанні виконавчих листів, видані більш ніж 3-4 роки тому та актуальної інформації щодо наявності (відсутності) виконавчого листа на примусовому виконанні станом на день подачі заяви про скасування заходів забезпечення позову суду не надано.

Таким чином, враховуючи, що належних і допустимих доказів повного виконання рішення суду від 28.12.2010р., а також доказів відсутності на примусовому виконанні виконавчих листів станом на день подачі заяви про скасування заходів забезпечення позову представником відповідачів суду не надано, то в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158, 223, ч. 2 ст. 247, 260, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою судді Маймур Ф.Ф. від 29.01.2010р. по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Н.В. Ткаченко