Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

27 серпня 2018 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва

в складі: головуючого-судді Ларіонової Н.М.,

за участю секретаря Горбаня О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Подільська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання осіб таким, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до районного суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1. Мотивує позов тим, що вищевказана квартира є неприватизованою, отримана ОСОБА_4 за ордером № 28861 серія Б від 03.10.1979 року на сім»ю із чотирьох осіб: ОСОБА_4, доньку ОСОБА_5, сестру ОСОБА_6 та позивача. Зазначає, що в даний час власником особового рахунку квартири є ОСОБА_4, яка знятта з реєстрації за вищевказаною адресою. Позивач вказує, що для переоформлення особового рахунку потрібна письмова згода відповідачів , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1. Зазначає, що відповідачі не проживають в квартирі тривалий час, особистих речей в квартирі немає, місце проживання їх позивачу невідоме. Вважає, що відповідачі втратили право користування житловим приміщенням як такі, що не користуються ним більш 6 місяців без поважних причин.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи відповідно до вимог закону, в судове засідання повторно не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, не подали письмові заперечення (відзив на позовну заяву), в зв'язку з чим відповідно до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку.

Від представника третьої особи: Подільської районної в м. Києві державної адміністрації до суду надійшов лист, відповідно до якого остання просить розглядати справу у її відсутність та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідност. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем, житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Згідно ст. 63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення.

У відповідності до ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Стаття 71 ЖК України встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами.

За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як роз'яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил ст.89 ЦПК України щодо оцінки доказів.

Таким чином, ключовою обставиною, встановлення якої є необхідним для правильного вирішення цього спору, є наявність чи відсутність поважних причин відсутності відповідача у жилому приміщенні понад строки, встановленіст.71 ЖК України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідачі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2

Позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 були вселені у вищевказану квартиру на підставі ордеру на житлове приміщення №28861 серії Б від 03.10.1979 року, виданого ОСОБА_4, яка і є власником особового рахунку. ОСОБА_4 знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до актів від 12.12.2016 року, 12.03.2018 року року складених мешканцями будинку АДРЕСА_3 та затверджених начальником ЖЕД - 4, майстром т./д. відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_4 дійсно не проживають.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_7 не проживають у спірній квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування ними, поважних причин не проживання чи перешкод їм у користуванні таким, суду не надано.

Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_7, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, є підставними та обґрунтованими, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в цій частині.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачів накористь позивача підлягають витрати по оплаті судового збору у розмірі 640,0 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст. 71, 72, 107 ЖК України, п.9, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-82, 141, 258-259, 263, 264-265, 268, 272, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Подільська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання осіб таким, що втратили право користування житловим приміщенням , - задовольнити в повномуобсязі.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, судовий збір в розмірі 1280,00 грн., тобто по 640,0 грн.з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуто Подільським районним судом м.Києва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути оскаржено позивачемдо Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його нескасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Ларіонова