Справа № 212/5208/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2018 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого - судді Борис О.Н., з участю секретаря судового засідання Деменко А.С., за відсутності учасників справи, в порядку ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, розглянувши у судовому засіданні, в залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -
Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, з вимогою про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з 16 червня 2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двох неповнолітніх синів, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. З січня 2016 року подружні відносини між нею та відповідачем припинені. Основна причина розпаду сім'ї є постійні сварки, які виникали через різницю характерів, відсутність між сторонами взаєморозуміння та різницю поглядів на життя. Також зазначила, що протягом останніх років до припинення подружніх відносин сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між подружжям шлюбних відносин. Вважає, що сім'ю зберегти неможливо.
Позовна заява надійшла до суду 20.07.2018 року. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.09.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.11.2018 року, підготовче судове засідання було закрито та призначено справу до судового розгляду.
Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, відзив до позову не надав, про час та місце розгляду повідомлений належним чином.
Суд відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено.
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, уклали шлюб 16 червня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2, виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 16 червня 2007, актовий запис № 382 (а.с. 4).
Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх синів, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_3 видане Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 16 січня 2008 року, актовий запис № 70 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_4, видане Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 30 липня 2013 року, актовий запис № 929 (а.с. 5-6).
Судом встановлено, що з січня 2016 року сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні відносини. Причиною розпаду сім'ї стали постійні конфлікти, які виникали через різницю характерів, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги.
Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.
Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.
Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.
Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний.
Згідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений ним при звернені з позовом до суду в сумі 704,80 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 77-81, 128, 141, 259, 263-265, 268, 280, 281, 352, 354 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 - задовольнити.
Шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 16 червня 2007, актовий запис № 382, від якого мають двох неповнолітніх дітей - розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачу, ОСОБА_2 залишити прізвище «ОСОБА_2».
Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повне найменування та ім'я сторін:

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серії НОМЕР_5, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2

Повне рішення складено та підписано без його проголошення 26.12.2018 року.

Суддя: О. Н. Борис