Справа № 541/2950/18
Провадження № 2/541/1455/2018
У Х В А Л А

29 грудня 2018 року м. Миргороьд

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Куцин В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, 37600) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2, 37600), ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2, 37600), третя особа - Територіальний сервісний центр 5344 МВС України в Полтавській області (адреса: вул. Миргородських дивізій, 14-А, м. Миргород) про визнання правочину недійсним,

в с т а н о в и в:

27.12.2018 до суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Територіальний сервісний центр 5344 МВС України в Полтавській області про визнання правочину недійсним. В позовній заяві позивач ОСОБА_1 просив в порядку забезпечення позову накласти арешт на автомобіль Mitsubishi Outlander 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до положень ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Положеннями ч.1 ст. 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Пунктом 4 Постанови №9 від 22.12.2006 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Статтею 41 Конституції України встановлено - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Дослідивши надані із позовною заявою позивачами докази та оцінивши їх в сукупності, вважаю, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Зі змісту доданих до заяви позивача документів випливає, що власником автомобіля, накласти арешт на який просив позивач, є ОСОБА_2. Будь - яких доказів, що автомобіль належав позивачу ОСОБА_1 чи ОСОБА_3, та що остання є його дружиною, позивач не надав. Будь - яких інших доказів, що спірний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя також не надав, як і не надав доказів, які підтверджують, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до п.п, 6,9 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Положеннями ч. 1 ст. 151 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем не обгрунтована необхідність забезпечення позову, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль Mitsubishi Outlander 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1

Копію ухвали направити сторонам по справі - для відому.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя В. М. Куцин