Справа № 404/6994/18
Провадження № 2/390/941/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2018 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Терещенко Д.В.,

при секретарі - Бреус І.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до Первозванівської сільської ради Кіровоградського району та області, третя особа: приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Колос Н.В., про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з даним позовом та просять визнати за ними право власності по ? частці кожній, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 та області, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Свої вимоги обґрунтовують тим, що ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_4, є дружиною померлого, а тому вони є спадкоємцями першої черги на спадщину померлого, що складається з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 Власником вищезазначеного майна була ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Право власності ОСОБА_7 на спадкове майно підтверджується свідоцтвом про право власності на будівлю від 22.05.1989 та технічним паспортом на житловий (індивідуальний) будинок. Вищезазначений будинок дістався ОСОБА_6 у спадок після смерті ОСОБА_7, яка була його матір'ю. 12.09.2018 ОСОБА_1 звернулася з заявою до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Колос Н.В. щодо роз'яснення порядку оформлення спадщини після смерті батька, відповідно до яких, позивачам було рекомендовано звернутись до суду за захистом своїх прав, так як ОСОБА_6 не прийняв спадщину після смерті матері та існують розбіжності у написанні прізвища матері, згідно архівного витягу про його народження.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, в письмовій заяві просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, надав пояснення по суті справи та просив позов задовольнити.

Представник відповідача підтримав заперечення, які викладені у відзиві на позов, в якому зазначив, що Первозванівська сільська рада не претендує на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_7, а відтак не заперечує проти задоволення позову, крім того, зазначив, що позивачі не вірно обрали спосіб захисту оспорюваного права, так, згідно наявних документів, будинок, на який відкрилась спадщина, належав ОСОБА_7, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована у вказаному будинку одна. Спадкоємець її майна ОСОБА_6 був зареєстрований у АДРЕСА_2. Тобто, як свідчать подані до позову документи, спадкоємець померлої ОСОБА_7 - ОСОБА_6 на час відкриття спадщини проживав окремо від спадкодавця. Вважає, що для встановлення факту спільного проживання спадкоємця ОСОБА_6 разом зі спадкодавцем ОСОБА_7 на чає відкриття спадщини, та усунення розбіжностей в прізвищах спадкоємця та спадкодавця, позивачі мали б звернутись до суду з заявою в порядку окремого провадження, в якому Первозванівська сільська рада виступала б заінтересованою особою.

Третя особа приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Колос Н.В. в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки не повідомила.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.20).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 Право власності ОСОБА_7 на спадкове майно підтверджується свідоцтвом про право власності на будівлю від 22.05.1989 та технічним паспортом на житловий (індивідуальний) будинок (а.с.10, 6-8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.19).

Нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Колос Н.В. були зроблені запити до Кіровоградської районної державної нотаріальної контори, Державного нотаріального архіву у Кіровоградській області про надання інформації про прийняття спадщини ОСОБА_6 після смерті його матері ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Відповідно до інформації, що міститься у відповіді Кіровоградської районної державної нотаріальної контори, і Державного нотаріального архіву Кіровоградської області від 28.12.2018 року за № 1115/01-21 - відомості про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року відсутні, свідоцтв про право на спадщину не видавалося.

Згідно довідки виконкому Первозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 30.05.2018 року, вказано, що станом на час відкриття спадщини ОСОБА_7 була зареєстрована за місцем проживання: АДРЕСА_1, одна.

Довідка № 4665 від 13.06.2018 року, видана начальником КП «ЖЕО № 4», свідчить, що ОСОБА_6, 1939 року народження, дійсно був зареєстрований у АДРЕСА_3 з 05.08.1984 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року. На день смерті разом з ним за даною адресою були зареєстровані його дружина ОСОБА_4, 1947 року народження, його дочка ОСОБА_1, 1969 року народження, його онука ОСОБА_8, 1996 року народження. Після його смерті протягом 6-ти місяців склад сім'ї не змінювався (а.с.24).

У відповідності до п.п.4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року, Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного Кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до роз'яснень, наданих у пункті першому Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного Кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються Цивільним Кодексом України.

Враховуючи, що спадщина після смерті ОСОБА_7 відкрилася 1991 року, правовідносини в даному випадку регулюються Цивільним Кодексом УРСР в редакції від 18 липня 1963 року.

Станом на 22 травня 1989 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належав колгоспному двору, до складу якого входили: голова двору -ОСОБА_7.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство, зокрема спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Статтею120 ЦК України в редакції 1963 року визначено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч.2 ст. 123 ЦК УРСР).

Відповідно до пп.«а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні.

Крім того, відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.529 Цивільного Кодексу УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, чоловік (дружина) та батьки померлого, а також дитина померлого, народжена після його смерті.

Статтею 549 ЦК Української РСР 1963 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Вказані дії мають бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суду не надано жодних доказів того, що ОСОБА_6 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7 або фактично вступив у володіння спадковим майном. Досліджені матеріали справи вказують на те, що ОСОБА_6 заяву про прийняття спадщини до нотаріуса після смерті ОСОБА_7, не подавав, на час відкриття спадщини та протягом шести місяців з дня відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживав та не був зареєстрований, крім того, існують розбіжності у написанні прізвища ОСОБА_7 в архівному витягу про народження ОСОБА_6 (ОСОБА_7.), що позбавляє суд можливості прослідкувати їх родинний зв'язок.

При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачів про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 та області, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_6, не є обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Правовідносини між сторонами регулюються ст.ст. 120, 123, 524, 529, 549 ЦК УРСР 1963 року.

Керуючись ст.ст.4-5, 7, 10, 12-13, 77-81, 95, 235, 258, 259, 263- 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1, ОСОБА_4 до Первозванівської сільської ради Кіровоградського району та області, третя особа: приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Колос Н.В., про визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Дата складення повного судового рішення 8 січня 2019 року.

Суддя: