Справа № 266/3577/18
Провадження № 2-о/266/274/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2018 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Шишиліна О.Г., за участі секретаря Шишханової К.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування особи на утриманні, заінтересована особа Маріупольське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт знаходження її на утриманні чоловіка ОСОБА_2, який помер 26.05.2018 р. В обґрунтування посилається на те, що вона разом із померлим чоловіком мешкали разом, проте були зареєстровані за різними адресами. За таких підстав вона не змогла отримати довідку про перебування на утриманні чоловіка, у звязку із чим звернулася із даною заявою до суду.

В судове засідання заявник ОСОБА_2 надала клопотання, про задоволення заяви та розгляд справи без її присутності.

Представник заінтересованої особи, будучи завчасно і належним чином повідомленим про розгляд справи, до суду не з'явився надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення заяви не заперечував( а.с. 39).

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічним засобом за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення заяви з огляду на таке.

Згідно п.2 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серія ІV-НО №325874 актовий запис №2267, 16 липня 1980 року зареєстрували шлюб ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Хасарджи (після реєстрації шлюбу ОСОБА_2) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.8)

З довідки голови КСН «Приморський» від 05.06.18 р. №98 та акту про фактичне проживання комісії КСН «Приморський» від 12.06.18 р. №103 вбачається, що ОСОБА_1 спільно проживала за адресою: пр.. Будівельників б. 87 кв. 3 без реєстрації за зареєстрованим місцем проживання померлого чоловіка ОСОБА_2 по день його смерті 26.05.2018 р. (а.с.12,13).

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_4 ІІ-НО №031663, актовий запис №508 ОСОБА_2 помер 26 травня 2018 р. у віці 79 року ( а.с. 8).

Заявник ОСОБА_1 просить суд встановити факт її знаходження на утриманні померлого чоловіка.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоровя, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (ОСОБА_5), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 2. статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім'ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 3. статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УПФУ Центрального обєднаного управління ПФУ м. Маріуполя і отримує пенсію за віком, за червень 2018 р. 2064,09 грн. (а.с.10).

Натомість ОСОБА_2, який також знаходився на обліку в УПФУ Центрального обєднаного управління ПФУ м. Маріуполя і отримував пенсію за віком розмір якої складав за травень 2018 р. 9194,29 грн. ( а.с.53).

За таких підстав розмір пенсії померлого ОСОБА_2 є значно вищим за пенсію заявника ОСОБА_1

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкової справа після смерті ОСОБА_2 не заведено ( 37).

На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_1 щодо встановлення факту її знаходження на утриманні свого померлого чоловіка ОСОБА_2, оскільки в ході розгляду справи знайшло підтверджено належними доказами, що після його смерті, вона як дружина, яка сама одержує пенсію проте для якої допомога чоловіка була постійним і основним джерелом засобу існування його втратила.

При цьому суд також враховує, що встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати в подальшому її право перейти на нову пенсію, а саме, на пенсію у разі втрати годувальника.

Керуючись ст.ст.315,319 ЦПК України, ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування особи на утриманні, заінтересована особа Маріупольське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 ( іпн НОМЕР_1), на утриманні її чоловіка ОСОБА_2, який помер 26 травня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Шишилін О. Г.