АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А [1]

[2]

27 липня 2018 року Апеляційний суд м. Києва у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Прокопчук Н.О., вирішуючи питання відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 21 березня 2018 року в цивільній справі за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки та піклування Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітніх дітей,?

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України ( у редакції Закону № 2147- VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із вищевикладеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 березня 2018 року відкрито провадження у даній справі.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою ОСОБА_3 20 червня 2018 року звернувся до суду першої інстанції з апеляційною скаргою.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06 липня 2018 року апеляційну скаргу було залишено без руху, особі, яка подала апеляційну скаргу, надано строк у десять днів з дня отримання копії ухвали для звернення до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав для поновлення строку та надання належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску процесуального строку. Попереджено, що у разі неусунення у визначений судом термін недоліків апеляційної скарги щодо звернення до суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження, заявнику буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 отримав копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 13.07.2018 р.

25 липня 2018 року на адресу Апеляційного суду м. Києва надійшла заява представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про надання додаткового строку для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 21 березня 2018 року та про призначення судового засідання для розгляду питання щодо надання додаткового строку на апеляційне оскарження. Зі змісту вказаної заяви убачається, що ОСОБА_4. на даний час хворіє і не має змоги надати до суду до документи на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а також не може в повному обсязі надати пояснення з цього приводу як суду, так і своєму представнику.

У задоволенні даної заяви слід відмовити виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, у січні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_3 та просила визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, аз фактичним місцем проживання їх матері ОСОБА_3

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року позовну заяву ОСОБА_3. було передано на розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 березня 2018 року було відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання на 20 квітня 2018 року.

Як убачається з протоколу судового засідання від 20 квітня 2018 року, в даному судовому засіданні були присутні відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_7

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_3 зазначає, що він отримав позовну заяву у відділенні поштового зв'язку 31 березня 2018 року. ( т.1, а.с. 87).

Окрім цього, у квітні 2018 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із зустрічною позовною заявою про визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком, відібрання дітей.

А відтак, про перебування в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва даної цивільної справи та про відкриття провадження у ній йому було відомо з 31 березня 2018 року.

Після цього ОСОБА_3 зі своїм представником був присутнім у судових засіданнях у даній справі, які відбувалися 27 квітня 2018 року та 25 травня 2018 року та проводилися у приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва.

Вищевикладені обставини свідчать про обізнаність ОСОБА_3 про знаходження в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва даної цивільної справи та про постановлення 21 березня 2018 року ухвали про відкриття провадження у ній.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 №1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, яким серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Законом, а саме ч. 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Тому посилання представника заявника на ту обставину, що на сьогодні ОСОБА_4. перебуває на лікарняному, а тому не може надати ані свої пояснення, ані докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на оскарження ухвали судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 березня 2018 року, не можуть вважатися поважною причиною ані для продовження строку для звернення заявника до суду із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, ані для поновлення строку на звернення до суду з апеляційною скаргою.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, те, що у визначений в ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 06 липня 2018 року строк ОСОБА_4. та його представники не звернулися до суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 126, 127, 358 ЦПК України ( в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) , суд ?

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 21 березня 2018 року.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Прокопчук Н.О.

Справа № 756/1164/18

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6293/2018

Головуючий у суді першої інстанції: Савлук Т.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.