АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2018 року м. Чернівці справа № 723/3608/17

Апеляційний суд Чернівецької області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Височанської Н. К.

суддів:, Лисака І.Н., Яремка В.В.

секретар Костюк Л.С.

за участю: представника Служби у справах дітей Чернівецької міської ради - Григорійчук О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Сторожинецької районної державної адміністрації, в інтересах малолітніх: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, за апеляційною скаргою Служби у справах дітей Сторожинецької районної державної адміністрації на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 10 квітня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Дедик Н.П.,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року Сторожинецька районної державної адміністрації (далі - Сторожинецька РДА) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Вказувала на те, що відповідачі є батьками неповнолітніх: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Крім того, відповідач ОСОБА_8 є матір'ю ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьком - ОСОБА_10, відомості про якого записані згідно з ч.1 ст.135 СК України.

Відповідачі зловживають спиртними напоями, не піклуються про фізичний та духовний розвиток своїх дітей, не забезпечують необхідного харчування, відсутні належні умови для проживання дітей, систематично залишають дітей без нагляду.

Діти перебувають на обліку служби у справах дітей як такі, що опинились в складних життєвих обставинах, у зв'язку з неналежним виконанням батьками батьківських обов'язків відносно них.

Зазначала, що за весь період перебування дітей на обліку працівниками служби у справах дітей, РЦСССДМ, УПСЗН РДА, виконкомами Давидівської сільської ради, виконкомом Сторожинецької міської ради с. Давидівка, інспекторами поліції Сторожинецького ВП ГУНП України в Чернівецькій області неодноразово відвідувалась сім'я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 по місцю їх проживання, з ними проводились профілактично-роз'яснювальні бесіди, надавались конкретні рекомендації щодо виправлення ситуації в сім'ї та покращення стану виконання своїх батьківських обов'язків, недопущення вчинення насильства в сім'ї, зловживання шкідливими звичками, забезпечення дітей всім необхідним для їх всебічного розвитку.

Поведінка відповідачів характеризується періодичністю. Відповідно до актів обстеження сім'ї було встановлено, що умови проживання вищезазначеної сім'ї спочатку були вкрай незадовільні, а в подальшому, після надання батькам терміну для виправлення ситуації в сім'ї, умови проживання покращувалися, а потім знову погіршувалися. З батьками неодноразово проводилась профілактично-роз'яснювальна робота щодо покращення виконання своїх батьківських обов'язків відносно дітей.

Відповідно до характеристик Давидівського старостинського округу Сторожинецької міської ради ОСОБА_8 проживає з ОСОБА_9 спільно, без реєстрації актового запису про шлюб, офіційно ніде не працюють, за час проживання на території села зарекомендували себе з посередньої сторони, часто вживають спиртні напої, свої батьківські обов'язки не виконують, санітарний стан не задовільний, скарг до виконкому на зазначених громадян не надходило.

Вищенаведені факти свідчать про свідоме злісне ухилення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від виконання батьківських обов'язків відносно дітей, що є підставою для вирішення питання щодо позбавлення їх батьківських прав.

Доцільність позбавлення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 батьківських прав підтверджується висновком Сторожинецької РДА як органу опіки та піклування від 19 грудня 2017 року.

Посилаючись на ці обставини Сторожинецька РДА просила суд позбавити ОСОБА_8 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, а ОСОБА_9 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, та стягнути аліменти з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у розмірі 1/4 всіх їх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ними повноліття, а також, на виконання вимог ч.4 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства», накласти заборону на відчуження майна та житла дітей без згоди органу опіки та піклування за місцем їх реєстрації по АДРЕСА_1.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 10 квітня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Попереджено ОСОБА_8 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Попереджено ОСОБА_9 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Здійснення контролю за виконанням ОСОБА_8, ОСОБА_9 батьківських обов'язків покладено на Сторожинецьку РДА як орган опіки та піклування.

На рішення суду Служба у справах дітей Сторожинецької РДА подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі Служба у справах дітей посилається на ті ж підстави, що і в позовній заяві.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, позивачем не доведено виключних підстав, з якими закон пов'язує можливість позбавлення батьківських прав, зокрема, відсутні дані про дії чи поведінку відповідачів, внаслідок яких завдано шкоди здоров'ю їхніх дітей.

Такий висновок суду є правильним.

Судом установлено, що відповідачі є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідач ОСОБА_8 є матір'ю ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, а її батьком записаний відповідач ОСОБА_10 згідно з ч.1 ст.135 СК України.

Згідно довідок виданих в.о. старости с.Давидівка №№2415, 2416, 2417, 2418, 2419, 2420, від 19 вересня 2017 року та №2421 від 19 січня 2017 року, ОСОБА_9 ОСОБА_8 та діти: ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 зареєстровані в АДРЕСА_2. Зазначений будинок знаходиться у власності ОСОБА_9 . Також у ОСОБА_8 є будинок померлих батьків, що розташований по АДРЕСА_3

Відповідно до характеристик в.о.старости с.Давидівка від 19 вересня 2017 року №59 та №60, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 проживають без реєстрації шлюбу, офіційно не працюють, за час проживання на території с.Давидівка показали себе з посередньої сторони, часто вживають спиртні напої, свої батьківські обов'язки не виконують. Санітарний стан не задовільний. Скарг та інших матеріалів на них до Сторожинецької міської ради не надходило. Аналогічного змісту характеристики були видані 05 лютого 2018 року за №13, №14 (а.с.47,88,89).

Рішенням виконкому Давидівської сільської ради від 12 серпня 2015 року №43 визнано неналежним стан виконання батьківських обов'язків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відносно дітей їх дітей та надано їм термін 1 місяць для покращення стану виконання батьківських обов'язків (а.с.65).

Наказом Служби у справах дітей №228 від 17 вересня 2015 року вирішено питання про постановку на облік ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, як дітей, що опинилися у складних життєвих обставинах (а.с.67).

Відповідно до характеристики Давидівської ЗОШ І-ІІІ ст., ОСОБА_6 навчається в 1-А класі, у хлопчика низький рівень інтелекту, на уроках пасивний, йому важко працювати на одному рівні з усім класом. Батьки не приділяють значної уваги вихованню та навчанню дитини, не підтримують зв'язок з класним керівником, не відвідують батьківські збори (а.с.29).

Відповідно до характеристики Сторожинецької ЗОШ-інтернату І-ІІІ ст. Дроздик Ю.Е . та ОСОБА_4 навчаються в 4 та 5 класах відповідно. Згідно характеристики ОСОБА_5 як дитина характеризується позитивно, в навчанні потребує допомоги і контролю, індивідуального підходу. Батьки в здобутках дитини в навчанні не зацікавлені, проте на дзвінки вчителів реагує. Учень школу відвідує, без поважних причин навчання не пропускає. З характеристики на ОСОБА_4 вбачається, що навчальним матеріалом володіє на середньому рівні, до навчання ставиться байдуже, жвавий, рухливий, порушує дисципліну. Учень школу відвідує, без поважних причин навчання не пропускає (а.с.30-31).

Сім'ю відповідачів неодноразово відвідували працівники Служби у справах дітей, РЦСССДМ, УПСЗН РДА, виконкому Давидівської сільської ради та Сторожинецької міської ради, що підтверджується актами обстеження.

Так, відповідно до акту від 12 серпня 2015 року №138 умови проживання вкрай незадовільні, діти не готові до навчання, відповідачі перебували в стані алкогольного сп'яніння (а.с.66 зворот).

Згідно актів від 20 серпня 2015 року №163 та від 11 листопада 2015 року №222, умови проживання покращилися, наведено порядок, в дітей наявна робоча частина, зошити, книги (а.с.64, 66).

З актів обстеження сім'ї від 2 червня 2016 року №214, від 9 червня 2016 року №235, від 11 січня 2017 року №4, від 10 квітня 2017 року №73, від 20 червня 2017 року №168, від 18 серпня 2017 року №249 та довідки про відвідування сім'ї №326 від 04 серпня 2016 року вбачається, що умови проживання сім'ї задовільні, спостерігаються позитивні зміни, в будинку чисто, прибрано, наявні продукти, діти забезпечені одягом, перебування батьків у нетверезому стані не зафіксовано, відсутність батьків чи одного з них в деякі відвідування пов'язана з перебуванням на роботі або на заробітках (а.с.50 зворот, 51,54,57,58, 59, 59 зворот).

З висновку органу опіки та піклування від 9 жовтня 2017 року №1895/01-38 вбачається, що на засіданні комісії були присутні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ОСОБА_9 пояснив, що працює по найму і зароблених коштів вистачає на утримання сім'ї, також пообіцяв визнати батьківство відносно своїх дітей. Комісією прийнято рішення про надання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 двомісячного терміну для виправлення ситуації та покращення стану виконання батьківських обов'язків відносно дітей, а саме:

не зловживати алкогольними напоями;

проконсультуватися в лікаря-нарколога, а в разі потреби пройти курс лікування від алкогольної залежності;

визнати батьківство на дитину ОСОБА_12;

слідкувати за здоров'ям та розвитком дітей, вчасно проходити медичне обстеження, виконувати рекомендації лікарі;

цікавитись навчанням дітей, відвідувати батьківські збори, виконувати рекомендації вчителів;

створити належні умови для проживання дітей в сім'ї, їх виховання та розвитку; не залишати дітей на тривалий час без нагляду та не створювати умови, які в загрожували їх життю чи здоров'ю;

використовувати державну соціальну допомогу за цільовим призначенням (а.с.32-33).

19 грудня 2017 року органом опіки і піклування Сторожинецької РДА складено висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав (а.с.8-9).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого

2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада

1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв'язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам'ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним

(параграф 100).

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Потрібно з'ясувати, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров'я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (справа ЄСПЛ «Савіни проти України», заява № 39948/06 від 18 грудня 2008 року, параграф 50).

У будь-якому разі передання дитини під державну опіку слід зазвичай розглядати як тимчасовий захід, здійснення якого має одразу припинятися, коли це дозволяють обставини. Отже, такий захід не може бути санкціонований без попереднього розгляду можливих альтернативних заходів і має оцінюватися у контексті позитивного обов'язку держави вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз'єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (справа ЄСПЛ «Савіни проти України», заява № 39948/06 від 18 грудня 2008 року, параграф 52).

Стаття 170 СК України надає право органу опіки і піклування звернутись до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, позивачем не наведено обґрунтування доведеності тривалої винної поведінки батьків та свідоме нехтування ними своїх батьківських обов'язків, та чи такі висновки органу опіки та піклування відповідають насамперед інтересам самих дітей.

Крім того, висновком органу опіки та піклування від 9 жовтня 2017 року №1895/01-38 надано відповідачам двомісячний термін для виправлення ситуації та покращення стану виконання батьківських обов'язків відносно їхніх дітей. Після сплину цього терміну, орган опіки та піклування не здійснив жодних дій щодо перевірки виконання батьками своїх батьківських обов'язків та умов проживання їхніх дітей, зокрема в матеріалах справи відсутні акти обстеження сім'ї, що підтверджують незмінність ситуації в сім'ї або її погіршення з моменту надання відповідачам двомісячного терміну.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Служби у справах дітей Сторожинецької районної державної адміністрації залишити без задоволення.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 10 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 30 липня 2018 року

Головуючий Н.К. Височанська

Судді: І.Н. Лисак

В.В. Яремко