АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1225/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 72 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року м.Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі судді:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

за участю секретаря

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 26 червня 2014 року, ухваленого під головуванням судді Фролова О.Л., у справі за заявою Прокурора Тальнівського району в інтересах держави в особі Білашківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою, -

в с т а н о в и в :

В червня 2014 року Прокурор Тальнівського району в інтересах Білашківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, мотивуючи свої вимоги тим, що в ході здійснення перевірки встановлено, що 04 травня 2008 року померла ОСОБА_7, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. У день її смерті на території Білашківської сільської ради відкрилася спадщина на земельну ділянку частку (пай), загальною площею 2.95 га, вартість якої відповідно до інформації відділу Держземагенства у Тальнівському районі становить 87 476 грн. 05 коп. Спадкоємці за законом чи за заповітом із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк з моменту відкриття спадщини до Тальнівської державної нотаріальної контори не зверталися. З таких підстав прокурор Тальнівського району Черкаської області в інтересах держави в особі Білашківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області просив суд визнати спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_7 відумерлою та передати її у власність територіальної громади Білашківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 26 червня 2014 року заяву прокурора Тальнівського району в інтересах Білашківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою, що відкрилася після смерті ОСОБА_7, яка померла 02 травня 2008 року в с. Білашки Тальнівського району Черкаської області.

Передано у власність територіальної громади Білашківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 2.95 га, яка розташована на території Білашківської сільської ради, що належала ОСОБА_7, яка померла 02 травня 2008 року в с. Білашки, Тальнівського району Черкаської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати як незаконне, необєктивне, необґрунтоване та постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви Прокурора Тальнівського району Черкаської області в інтересах Білашківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області про визнання спадщини, що складається з земельної ділянки площею 2.95 га, яка розташована на території Білашківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області , що належала ОСОБА_7 і яка померла 02.05.3008 року в с.Білашки Тальнівського району Черкаської області, відумерлою у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що при постановленні рішення судом першої інстанції його, як спадкоємця не було залучено до участі у справі. Також у наданих до позовної заяви документах невірно вказана дата смерті ОСОБА_7

У відзиві на апеляційну скаргу Звенигородська місцева прокуратура не заперечує проти задоволення апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про задоволення апеляційної скарги по наступних підставах.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і дотримання норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Проте таким вимогам закону рішення не відповідає.

Постановляючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що після смерті ОСОБА_7, спадщина за заповітом або за законом спадкоємцями не прийнята, згідно повідомлення Тальнівської Державної нотаріальної контори за № 620/01-16 від 23.05.2014 року, про те , що спадкова справа після смерті ОСОБА_7, яка померла, 02.05.2008 року, не заводилась.

Але такі висновки суду не відповідають нормам матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю виданого 28.03.2003 року, ОСОБА_7 являється власником земельної ділянки площею 2.95 га, з цільовим призначенням земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Білашківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області.

02 травня 2008 року ОСОБА_7 померла.

Згідно копії актового запису про смерть № 11 від 04.05.2008 року , ОСОБА_7 померла 02 травня 2008 року в с. Білашки Тальнівського району Черкаської області, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 126 від 03.05.3008 року, видане Тальнівської районною лікарнею Черкаської області.

Відповідно до повідомлення Тальнівської держаної нотаріальної контори № 620/01-16 від 23 травня 2014 року спадкова справа ОСОБА_7, яка померла 02 травня 2008 року, не заводилась.

Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Вказаною нормою визначено обставини, які необхідно встановити для визнання спадщини відумерлою.

Згідно із частинами першою та другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна (частини перша та друга статті 1221 ЦК України).

Відповідно до статті 277 ЦПК України ( редакції яка діяла на час розгляду справи) справа про визнання спадщини відумерлою розглядається з обовязковою участю заявника та з обовязковим повідомленням усіх заінтересованих осіб.

Статтею 278 ЦПК України ( редакції яка діяла на час розгляду справи) передбачено, що суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом чи законом відсутні або спадкоємці усунуті від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовились від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

У порушення вимог зазначених норм закону, суд належним чином не перевірив відсутність спадкоємців за заповітом і за законом прийняв рішення про задоволення вимог позивача.

Як вбачається із ОСОБА_5 № 150520048 від 13.06.2008 року про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_7 (а/с 51), копії запитів завідуючого Тальнівською державною нотаріальною конторою від 14.09.2012 року та від 10.11.2014 року до Держкомзему на документи стосовно земельної ділянки, необхідних для оформлення спадщини встановлено, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 є ОСОБА_6, який в передбачений законом строк звернувся до Тальнівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і на підставі якої було заведено спадкову справу.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Із наведеного слідує, що суд першої інстанції не перевірив наявність спадкоємців і дійшов помилкового висновку про задоволення заяви, що, є підставою, для скасування судового рішення повністю та відмови у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити.

Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 26 червня 2014 року скасувати.

В задоволенні заяви Прокурора Тальнівського району в інтересах держави в особі Білашківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до суду касаційної інстанції.

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 20.07.2018 року.