Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/3968/17 Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 5 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючої - судді Талько О.Б.

суддів: Галацевич О.М., Миніч Т.І.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 296/3968/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 23 січня 2018 року, постановлене під головуванням судді Галасюка Р. А., -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з жовтня 2012 року проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 у належній йому квартирі АДРЕСА_1. Вони мали спільний бюджет та були пов'язані спільним побутом.

12 лютого 2013 року ними за спільні кошти придбано квартиру АДРЕСА_2, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_4

Вселившись у цю квартиру, вони за спільні сімейні кошти здійснили ремонт, придбали побутову техніку, меблі та речі домашнього вжитку.

Вказує, що 4 березня 2016 року вони з ОСОБА_4 зареєстрували шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить зазначена квартира. Спадкоємцями за законом першої черги є діти спадкодаця - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які не визнають ту обставину, що вона з жовтня 2012 року проживала однією сім'єю з їхнім батьком, та заперечують факт придбання квартири за спільні сімейні кошти подружжя.

З огляду на вищезазначене, просила встановити факт її проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 в період із жовтня 2012 року по 4 березня 2016 року, визнати квартиру АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю її та ОСОБА_4, а також визнати за нею право власності на 1/2 частину даної квартири.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 23 січня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Встановлений факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період із жовтня 2012 року до 4 березня 2016 року ОСОБА_1 з ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано квартиру АДРЕСА_3 спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину зазначеної квартири.

Вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині визнання квартири АДРЕСА_3 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4, а також в частині визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину даної квартири, та постановити в цій частині нове рішення,- про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Зазначає, що суд не дослідив походження грошових коштів, за які була придбана спірна квартира.

Так, в день купівлі вказаної квартири батько продав належну йому квартиру АДРЕСА_1, витративши одержані кошти на придбання спірного житла. Окрім того, положення договору купівлі-продажу квартири по вул. Шевченка містять умову про те, що покупець у зареєстрованому шлюбі не перебуває і грошові кошти, що витрачаються на придбання цього житла, є його особистою власністю. Факт придбання квартири за особисті кошти підтверджує також заява ОСОБА_4, підпис на якій засвідчений нотаріально.

Також вказує, що батько працював та його щомісячний заробіток дозволяв йому здійснити, у разі необхідності, доплату за куплену ним квартиру.

На думку ОСОБА_2, хоча й спірна квартира була придбана в період сумісного проживання її батька разом із позивачкою, проте куплена ним за його особисті кошти. Посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що ремонт у квартирі здійснений за спільні кошти подружжя, не є підставою для визнання за нею права власності на це нерухоме майно.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 та її представник не визнали доводи, викладені в апеляційній скарзі. При цьому, позивач пояснила, що на купівлю спірної квартири, окрім коштів ОСОБА_4, були також витраченні її особисті кошти у розмірі 7000 дол. США.

Представник ОСОБА_1 пояснив, що фактично дана квартира була куплена за суму, яка є значно більшою, ніж вказана у договорі. Вважає, що зміст цього договору необхідно оцінювати з урахуванням показів свідків, допитаних в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

За правилами п.3 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти,які належали їй, йому особисто.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 посилалась на ту обставину, що вона та ОСОБА_5 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з жовтня 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 підтвердили ту обставину, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 проживали однією сім'єю та їм були притаманні відносини подружньої пари.

Зміст апеляційної скарги ОСОБА_2 свідчить про те, що факт спільного проживання ОСОБА_1 та її батька з жовтня 2012 року й до дня укладення між ними шлюбу визнається апелянтом та рішення частині встановлення даного юридичного факту не оспорюється.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 4 березня 2016 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є дітьми спадкодавця та прийняли спадщину у встановленому законом порядку. Вказана обставина не заперечувалась сторонами в судовому засіданні.

До складу спадкового майна входить квартира АДРЕСА_3, яка належить спадкодавцеві на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ним та ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 12 лютого 2013 року та посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я.

Відповідно до п.1.6 цього договору покупець довів до відома продавців , а продавці взяли до уваги той факт, що покупець в зареєстрованому шлюбі та у фактичних шлюбних відносинах не перебуває і грошові кошти, що витрачаються покупцем на придбання майна за цим договором, не є спільною сумісною власністю та є його особистою приватною власністю, і осіб, які б могли поставити питання про визнання за ними права власності на грошові кошти ( чи їх частку), витрачені на купівлю майна, у тому числі й відповідно до ст.ст.65,74 та 97 СК України, немає.

Умовами договору також передбачено, що продаж квартири вчинений за домовленістю сторін за 224241 грн. Зазначена ціна встановлена за згодою сторін цього договору, є реальною і остаточною та не підлягає будь-яким змінам ( п.2.1 договору).

Окрім того, до матеріалів справи долучено заяву ОСОБА_5 від 12 лютого 2013 року, в якій він повідомив про те, що на час укладення даного договору в зареєстрованому шлюбі та у фактичних шлюбних відносинах не перебуває й грошові кошти, що витрачаються ним на придбання квартири АДРЕСА_3, не є спільною сумісною власністю та є його особисто власністю, і осіб, які б могли поставити питання про визнання за ними права власності на кошти ( чи їх частку), витрачені на купівлю майна, у тому числі й відповідно до ст.ст. 65,74,97 СК України, немає.

Справжність підпису ОСОБА_5 на даній заяві засвідчена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. 12 лютого 2013 року.

Судом також встановлено, що перед укладенням вказаного договору ОСОБА_5 12 лютого 2013 року продав належну йому квартиру АДРЕСА_1. Продаж вчинено за суму 295650 грн. ( п.2 договору).

Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Слюсарем В.В. 12 лютого 2013 року.

Враховуючи зміст зазначених письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що спірна квартира була придбана за особисті кошти ОСОБА_5

Вказані договори купівлі-продажу є чинними та не визнані недійсними у встановленому законом порядку. Окрім того, посилання суду першої інстанції на покази свідків, які підтвердили те, що на купівлю спірної квартири були витрачені частково й кошти ОСОБА_1, є безпідставним, оскільки про зазначену обставину свідкам було відомо зі слів самої позивачки та ОСОБА_5

Також при вирішенні даного спору суд бере до уваги тривалість проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 однією сім'єю без реєстрації шлюбу, й враховує ту обставину, що спадкодавець з 2 вересня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 обіймав посаду професора Житомирського державного університету імені Івана Франка та отримував заробіток.

Таким чином, рішення в частині визнання вказаної квартири спільною сумісною власністю та визнання за позивачкою права власності на 1/2 її частину підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нового рішення,- про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог.

В іншій частині рішення не оскаржується, отже не є предметом апеляційного перегляду.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 23 січня 2018 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання квартири АДРЕСА_3 спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_1, а також в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на ? частину квартири АДРЕСА_3,- скасувати та постановити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні даних позовних вимог.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2452 грн. 06 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 3 вересня 2018 року.

Головуюча Судді: