У Х В А Л А

іменем України

09 жовтня 2018 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., перевіривши виконання вимог ст.ст. 175,177 ЦПК України при поданні позовної заяви ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення порядку користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні житлом, вселення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вище зазначеним позовом.

Вказана заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам п. 5, 10 ч. 3 ст. 175 та ч. 4, 5 ст. 177 ЦПК України, а саме позовна заява не містить:

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім вказаного позивачем не додано до позовної заяви:

- документ, що підтверджує сплату судового збору;

- всі наявні докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Зокрема, позивачем не зазначено та не додано до позовної заяви доказів чинення відповідачем перешкод в користуванні спірною квартирою, не проживання позивача в вказаній квартирі (на підтвердження вимог про вселення), реєстрації в спірній квартирі малолітніх дітей.

Крім вказаного, на підтвердження клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору суду не надано доказів матеріального стану позивача та перебування саме на її одноосібному утриманні трьох малолітніх дітей.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи вказане, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом виконання п. 5, 10 ч. 3 ст. 175 та ч. 4, 5 ст. 177 ЦПК України.

Залишення позову без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб та строк їх усунення.

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення порядку користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні житлом, вселення - залишити без руху, надавши строк на усунення недоліків протягом трьох днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Б. Саламон