Дата документу 09.10.2018
Справа № 334/5243/18
Провадження № 2/334/3187/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді Добрева М.В. при секретарі Череп М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Запорізької області, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області МЮУ ОСОБА_4, про встановлення розміру частки земельної ділянки відповідно до площі відповідної частини земельної ділянки, визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом та реєстрацію прав власності на майно,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Запорізької області, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, в якому вказала, що вона, ОСОБА_1, є власником 59/100 частин житлового будинку № 9 (девять) по вулиці Панаса Мирного в місті Запоріжжі, з яких 29/100 частин належать їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 02.09.2015р. мати ОСОБА_5 та 24/100 частин належать позивачу на праві приватної власності на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 30 липня 2013 року у справі №334/4457/13-ц, відповідачі по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є також співвласниками цього будинку на 41/100 та 3/50(6/100) частин відповідно до цієї ухвали. Житловий будинок складається з трьох квартир, кожна з яких має окремий вихід, виділені в натурі приміщення та прибудови та визначені земельні ділянки, відокремлені парканом та погоджені між усіма співвласниками.

Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 10 квітня 2014 року (справа № 334/7107/13-ц), як співвласниками будинку в судовому порядку визначений порядок користування земельною ділянкою площею 0,0824 га кадастровий номер :04:028:0345 житлового будинку №9 за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Панаса Мирного, та передано у власність ОСОБА_5 та ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0, 0486 га, у власність ОСОБА_2 0,0221 га, ОСОБА_6 0,0099 га. Залишено в спільній сумісній власності для проходу та проїзду ОСОБА_3 та ОСОБА_2 0,0018 га. Рішення набрало чинності 22 квітня 2014 року. Також, цим рішенням визнано недійсними та скасовані Державні акти на право власності на земельну ділянку площею 0,0824 га за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Панаса Мирного, будинок №9, виданий ОСОБА_2 на 9/20 від 0,0824 га, ОСОБА_1 на 19/100 від 0,0824 га ОСОБА_5 на 23/100 від 0,0824 га та ОСОБА_3 на 13/100 від 0.0824 га, та вирішено внести зміни в державну реєстрацію прав власників на земельну ділянку площею 0,0824 га кадастровий номер :04:028:0345 житлового будинку №9 за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Панаса Мирного та зареєструвати за ОСОБА_1 та її мати - ОСОБА_5 право власності на земельну ділянку площею 0,0486 га, за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,0221 га, за ОСОБА_3 Олексієвною право власності на земельну ділянку площею 0,0099 га, залишити в спільній сумісній власності для проходу та проїзду ОСОБА_3 та ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0018 га.

В 2014 році змінився порядок реєстрації на нерухоме майно та внесення змін в державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Позивач неодноразово зверталась до реєстраційної служби з заявою для внесення змін в реєстрацію, скасування державних актів та реєстрації права власності. Останній раз це відбулося в травні 2018 року.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Запорізької області видав Рішення про відмову у державній реєстрації прав та обтяжень у звязку з тим, що «у поданому разом із заявою рішенні Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10.04.2014 року по справі № 334/7107/13-ц вказано лише площу відповідної частини земельної ділянки яка належить заявнику на підставі даного рішення.»

Спору щодо користування земельною ділянкою між всіма співвласниками не виникало, але за відсутності реєстрації права на земельну ділянку порушуються та не визнаються права власника - позивача.

На цей час, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради розглянув заяви всіх співвласники про державну реєстрацію прав для проведення реєстрації земельної ділянки та відмовив в проведенні реєстрації на підставі того, що в поданому разом із заявою рішенні Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10.04.2014 року по справі № 334/7107/13-ц вказано лише площу відповідної частини земельної ділянки яка належить заявнику на підставі даного рішення, але, за ОСОБА_5, яка померла та ОСОБА_1, за рішенням суду визнано право власності на земельну ділянку площею 0,0486 га від загальної площі земельної ділянки 0,0824 га кадастровий номер 231010000:04:028:0345 житлового будинку №9 за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Панаса Мирного без визначення розміру частки у праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,0486 га та розміру часток в спільній частковій власності з співвласниками відповідачами по справі.

Позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_5, яка хоча й прийняла спадщину у вигляді земельної ділянки, оформити її належним чином без судового розгляду не має можливості, й тому, вимушена звернутися до суду та, керуючись п.1 статті 188 ЦПК України в одній позовній заяві обєднала позовні вимоги про встановлення розміру частки земельної ділянки, належної на праві спільної сумісної власності та визнання права власності на частину цей земельної ділянки в порядку спадкування за законом, які повязані між собою підставою виникнення та поданими доказами й просить суд задовольнити позов.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просять задовольнити їх.

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надав.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена вчасно й належним чином, відзиву на позов, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надала.

Відповідач - Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради Запорізької області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не надав, просить суд розглянути справу без присутності їх представника, про що надано відповідну заяву.

В судове засідання третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, не зявилася, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином, через канцелярію суду 21 вересня 2018 року надіслала копію спадкової справи № 20/2015 за 2015 рік після померлої 02 вересня 2015 року ОСОБА_5, яка на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1

Виходячи з положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За нормами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ст. 155 ЗК України).

В статті 393 ЦК України також передбачено, що правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Отже, нормами діючого законодавства передбачено такий спосіб захисту порушених прав, як визнання недійсним відповідного акту органу державної влади або органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, як акту органу державної влади або органу місцевого самоврядування, за умови, що він не відповідає закону і порушує права власника.

Згідно правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду України від 04.06.2014 року у спорах пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як рішення, угоди на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце у разі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішень чи угод. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 10 квітня 2014 року у справі № 334/7107/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_1 про визначення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи: управління Держкомзему у місті Запоріжжі, голвне управління Держземагентства у Запорізькій області, Запорізька міська рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою, скасування державних актів на право власності на земельні ділянки та внесення змін в державну реєстрацію прав власників на земельну ділянку, вирішено:

Визначити порядок користування земельною ділянкою площею 0,0824 га кадастровий номер :04:028:0345 житлового будинку № 9 за адресою: місто Запоріжжя вулиця Панаса Мирного за межами фактичного землекористування, визнати недійсними та скасувати Державні акти на право власності на земельну ділянку площею 0,0824 га за адресою місто Запоріжжя, вулиця Панаса Мирного будинок № 9, внести зміни в державну реєстрацію прав власників на земельну ділянку площею 0,0824 га, кадастровий номер :04:028:0345, житлового будинку № 9 за адресою: місто Запоріжжя вулиця Панаса Мирного та зареєструвати за гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0, 0486 га кадастровий номер :04:028:0345 житлового будинку № 9 за адресою: місто Запоріжжя вулиця Панаса Мирного, за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,0221 га кадастровий номер :04:028:0345 житлового будинку № 9 за адресою: місто Запоріжжя вулиця Панаса Мирного, за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,0099 га кадастровий номер :04:028:0345 житлового будинку № 9 за адресою: місто Запоріжжя вулиця Панаса Мирного, залишити в спільній сумісній власності для проходу та проїзду ОСОБА_3 та ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0018 га.

Рішеннями державного реєстратора Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області від 16 липня 2014 року відмовлено в проведенні державної реєстрації права власності на земельну ділянку за адресою будника 9 по вул. Панаса Мирного в місті Запоріжжі, кадастровий номер :04:028:0345, так як «документи, подані для проведення державної реєстрації прав не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують», незважаючи на те, що у разі коли відомості Державного земельного кадастру про власників, користувачів земельної ділянки, перенесені з державного реєстру земель, містять неповну або неточну інформацію, що унеможливлює ідентифікацію особи, державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав надсилає відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 17 жовтня 2012 р. № 1051 (Офіційний вісник України, 2012 р., № 89, ст. 3598), повідомлення в електронній формі державному кадастровому реєстраторові про уточнення інформації в Державному земельному кадастрі, в якому зазначається виключний перелік відомостей, що є неповними або неточними.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, є власником частини житлового будинку № 9 (девять) по вулиці Панаса Мирного в місті Запоріжжі, з яких 29/100 частин належать їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 02.09.2015р. мати ОСОБА_5 та 24/100 частин - на праві приватної власності на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 30 липня 2013 року у справі №334/4457/13-ц, за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ТОВ «ЗМБТІ» про зміну ідеальних часток між співвласниками в праві спільної часткової власності на житловий будинок, виділ майна в натурі та визнання права власності на майно, якою за відповідачами по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як за співвласниками цього будинку, визнано право власності на частини цього будинку з виділом в натурі приміщень, а саме, ОСОБА_2 належать на праві приватної власності 41/100 частин будинку та ОСОБА_3 належить 3/50 (6/100) частин житлового будинку з виділом в натурі приміщень та прибудов.

Житловий будинок складається з трьох квартир, кожна з яких має окремий вихід та визначені земельні ділянки, відокремлені парканом та погоджені між усіма співвласниками.

Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 10 квітня 2014 року (справа № 334/7107/13-ц), між співвласниками будинку в судовому порядку визначений порядок користування земельною ділянкою площею 0,0824 га кадастровий номер :04:028:0345 житлового будинку №9 за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Панаса Мирного, та передано у власність ОСОБА_5 та ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0, 0486 га, у власність ОСОБА_2 0,0221 га, ОСОБА_6 0,0099 га. Залишено в спільній сумісній власності для проходу та проїзду ОСОБА_3 та ОСОБА_2 0,0018 га. Під час розгляду справи було встановлено, що Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 23.12.1980 року був проведений фактичний поділ землі та встановлені паркани з урахуванням площі земельної ділянки. Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (Тетерук) в будинку належало: 20/100+40/100 = 60/100 будинку, земельна ділянка :838х60/100 = 502,8 кв.м, Олійнику, але після договору купівлі-продажу в 1989 році ОСОБА_2 13/50(26/100) частин: земельна ділянка: 838 кв.м. х 26/100 = 217, 88 кв.м, ОСОБА_3, після оформлення спадщини ОСОБА_3, -7/50(14/100) частин, земельна ділянка: 838 кв.м х14/100 = 11732 кв.м. Сторони визнали, що порядок користування земельною ділянкою між співвласниками, який існував з 1980 року не змінився і на даний час, тільки площа зазнала уточнень з 838 кв.м ( 0,0838 га) до 0,0834 га відповідно до технічної документації та кадастрового плану земельної ділянки за кадастровим номером :04:028:0345 житлового будинку №9 за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Панаса Мирного.

Згідно зі статтею 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили , не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішення набрало чинності 22 квітня 2014 року. Також, цим рішенням визнано недійсними та скасовані Державні акти на право власності на земельну ділянку площею 0,0824 га за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Панаса Мирного, будинок №9, виданий ОСОБА_2 на 9/20 від 0,0824 га, ОСОБА_1 на 19/100 від 0,0824 га ОСОБА_5 на 23/100 від 0,0824 га та ОСОБА_3 на 13/100 від 0.0824 га, та вирішено внести зміни в державну реєстрацію прав власників на земельну ділянку площею 0,0824 га кадастровий номер :04:028:0345 житлового будинку №9 за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Панаса Мирного та зареєструвати за ОСОБА_1 та її мати - ОСОБА_5 право власності на земельну ділянку площею 0,0486 га, за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,0221 га, за ОСОБА_3 Олексієвною право власності на земельну ділянку площею 0,0099 га, залишити в спільній сумісній власності для проходу та проїзду ОСОБА_3 та ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0018 га.

В 2014 році змінився порядок реєстрації прав на нерухоме майно та внесення змін в державну реєстрацію. Постановою Кабінету Міністрів України від 2 липня 2014 року № 219 затверджено Положення про Державну реєстраційну службу України, якій відведено функцію державної реєстрації серед іншого також речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Позивач, в особі її представника, зверталася з заявою до Держземагенства в Запорізькій області 21.07.2014р., відповідь від 28.07.14р. Держземагентства Головного управління Держземагентства у Запорізькій області містить перенаправлення до органів державної реєстрації прав для внесення змін в державну реєстрацію, скасування державних актів та реєстрації права власності.

На заяви представника ОСОБА_5 та ОСОБА_1 та представника ОСОБА_3 державний реєстратор прав на нерухоме майно видав рішення №№ 14466913, 14489899, 40562350, 41066862 за період з 2014 -2018 роки про відмову у державній реєстрації прав та обтяжень у звязку з тим, що «у поданому разом із заявою рішенні Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10.04.2014 року по справі № 334/7107/13-ц вказано лише площу відповідної частини земельної ділянки яка належить заявнику на підставі даного рішення.».

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», відповідно до частин другої і десятої статті 18, частини першої статті 20, частин другої і третьої статті 32, частини третьої статті 34 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджений Порядок надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно й визначено в п.3 взяти до відома, що з 1 січня 2016 р. заяви у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, подані до 1 січня 2016 р. на розгляд органам державної реєстрації прав, утвореним Міністерством юстиції в установленому законодавством порядку, у тому числі подані через посадових осіб органів місцевого самоврядування, адміністраторів центрів надання адміністративних послуг та нотаріусів, підлягають розгляду державними реєстраторами прав на нерухоме майно Міністерства юстиції у строки та у порядку, передбаченому законодавством, що діяло на дату подання таких заяв. Крім того, за п. 10-1. Під час формування та реєстрації заяви щодо державної реєстрації прав на земельну ділянку автоматично за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у режимі реального часу отримуються відомості Державного земельного кадастру про таку земельну ділянку, у тому числі з метою перевірки її кадастрового номера щодо його наявності та автентичності, а також з метою встановлення наявності відомостей про власників, користувачів такої земельної ділянки, перенесених з державного реєстру земель, що містяться в Державному земельному кадастрі, та відповідності таким відомостям про власників, користувачів відомостей, зазначених заявником у заяві.

Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обовязково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів.

У разі коли відомості Державного земельного кадастру про власників, користувачів земельної ділянки, перенесені з державного реєстру земель, містять неповну або неточну інформацію, що унеможливлює ідентифікацію особи, державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав надсилає відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 17 жовтня 2012 р. № 1051 (Офіційний вісник України, 2012 р., № 89, ст. 3598), повідомлення в електронній формі державному кадастровому реєстраторові про уточнення інформації в Державному земельному кадастрі, в якому зазначається виключний перелік відомостей, що є неповними або неточними.

Згідно ч.9 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. 14 травня 2018 року державний реєстратор Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради Запорізької області видав рішення за № 41066862 про відмову у державній реєстрації прав та обтяжень у звязку з тим, що «надане заявником рішення суду визначає порядок користування вищевказаною земельною ділянкою, але ним не визнається право власності на земельну ділянку» (а.с. ), дії державного реєстратора протирічать нормам статті 18 ЦПК України про обовязковість судових рішень, згідно п.1 якої, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності (п.2 ст.18 ЦПК України).

Згідно розясненням, що містяться в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у справах про встановлення порядку користування земельною ділянкою співвласників житлового будинку сторони зобов'язані подати документи про надання її для будівництва та обслуговування житлового будинку й господарських будівель та споруд; план земельної ділянки, відведеної в натурі (на місцевості); план цієї ділянки із зазначенням її частин, що перебувають у фактичному користуванні кожного із співвласників житлового будинку, а також розташованих на ній будівель, плодоягідних насаджень; правовстановлюючі документи на будинок із зазначенням розміру часток кожного із співвласників; угоду чи рішення суду про поділ будинку в натурі або визначення порядку користування ним і угоду про порядок користування земельною ділянкою, якщо вона мала місце.

Статтею 152 Земельного Кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, серед іншого, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, відшкодування заподіяних збитків, тощо.

Спору щодо користування земельною ділянкою між всіма співвласниками встановленого за рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя з 1980 року та закріпленим з визнанням права власності на земельні ділянки певної площі. з часу прийняття Рішення Ленінським районним судом м.Запоріжжя 10 квітня 2014 року не виникало. Мати позивачки ОСОБА_5 померла 02 вересня 2015 року. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді 29/100 частин житлового будинку, які належали їй особисто та частини земельної ділянки за адресою житлового будинку площею 0.0486 га яка визначена за позивачкою ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЗК України та ст.1225ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Стаття 126 ЗК України передбачає, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

За ст.1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивач ОСОБА_1, спадкоємець першої черги донька, прийняла спадщину шляхом фактичного проживання зі спадкодавцем за однією адресою та подачею заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області МЮУ ОСОБА_4 В судовому засіданні розглянута копія спадкової справи та згідно документів,

що містяться в спадковій справі №20/2015 після померлої 02.09.2015 року ОСОБА_5 інша спадкоємиця, рідна донька померлої, яка мала право претендувати на спадщину після померлої 02.09.2015 року ОСОБА_5, ОСОБА_7, відмовилась від спадщини на користь ОСОБА_1, про що подала відповідну заяву нотаріусу. Спадкове майно складалося з 29/100 частин житлового будинку № 9 по вул. Панаса Мирного в м. Запоріжжі, які належали спадкодавцю ОСОБА_5 на праві приватної власності на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 30 липня 2013 року у справі № 334/4457/13-ц, провадження № 2/334/2068/2013, розташованих на земельній ділянці кадастровий номер :04:028:0345 загальною площею 0,0824 га на площі 0,0486 га, визначеною в користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на праві власності на підставі рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10 квітня 2014 року у справі № 334/7107/13-ц, провадження № 2/334/158/2014, необхідної для обслуговування вищевказаних 29/100 частин житлового будинку та 24/100 частин будинку, що належать ОСОБА_1 на праві особистої власності.

Свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої 02.09.2015 року матері, ОСОБА_5, ОСОБА_1, отримала 03 червня 2016 року, реєстровий № 446, що підтверджується Витягом. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з 29/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вулиця Панаса Мирного, будинок 9. Право власності на частину будинку зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріус ОСОБА_4 позивачу відмовила, про що склала та видала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності реєстрації правовстановлюючого документу рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10 квітня 2014 року по справі № 334/7107/13-ц, провадження № 2/334/158/2014 в реєстраційній службі, яка на заяву позивача про проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку видала Рішення про відмову у державній реєстрації тому, що в рішенні суду «вказано лише площу відповідної частини земельної ділянки», й не вказано розмір частки у праві спільної часткової власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В п. 3.1 Інформаційного листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання, зокрема у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Переоформити право власності на земельну ділянку, яка визначена для обслуговування 29/100 та 24/100 частин житлового будинку у площі 0,0486 га позивач не має можливості, тому що, вона визнана за нею та її мати, яка померла та не вказаний розмір частки у праві спільної часткової власності, якій відповідає площа відповідної частини земельної ділянки яка належить їм на підставі рішення суду та права на спадщину без приведення у відповідність та визначення розміру часток земельної ділянки відповідно до площі відповідної частини земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку.

Судом зясовано, що на підставі рішення суду ОСОБА_1 особисто та як спадкоємиці ОСОБА_5 належить 0, 0486 га земельної ділянки загальної площею 0,0824 га, що підтверджується кадастровим планом земельної ділянки.

Загальна площа земельної ділянки за адресою будинку №9 по вул. Панаса Мирного в м.Запоріжжі 0,0824 га 824 кв.м, площа належної позивачці та її мати земельної ділянки 0,0486 га 486 кв.м., що складає 59/100 частин відповідної належної ОСОБА_1 та її мати ОСОБА_5 на підставі рішення площі земельної ділянки від загальної площі 0,0824 га: 486 кв.м х 100% / 824 кв.м = 59 %, що становить 59/100 частин.

Таким чином, ОСОБА_1 особисто та як спадкоємиці ОСОБА_5, належить 59/100 частин земельної ділянки від загальної площі земельної ділянки 0,0824 га кадастровий номер 231010000:04:028:0345 житлового будинку №9 за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Панаса Мирного, яка складається з 30/100 частин належних їй особисто та 29/100 частин земельної ділянки належних ОСОБА_5, що відповідає проведеному фактичному поділу земельної ділянки з встановленням парканів в 1980 році з урахуванням площі земельної ділянки 838 кв.м. та належним в будинку часткам ОСОБА_5 20/100 та ОСОБА_1 40/100, що в сумі складає 60/100 частин будинку й відповідної площі земельної ділянки, необхідної для обслуговування цієї частки житлового будинку.

Відповідачу ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0,0221 га, яка складає за математичним рівнянням 221 кв.м. х 100% : 824 кв.м = 27% 27/100 частин земельної ділянки, що також не спростовує виділеної в користування рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 23.12.1980 року земельної ділянки площею 218 кв.м.

Відповідачу ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 0, 0099 га, що складає 12/100 частин земельної ділянки: 99 кв.м. х 100% : 824 кв.м = 12%., що фактично також співвпадає з площами визначеними рішеннями Ленінського районного суду міста Запоріжжя.

Залишена в спільній сумісній власності для проходу та проїзду ОСОБА_3 та ОСОБА_2 земельна ділянка площею 0, 0018 га відповідає 2/100 частинам земельної ділянки від загальної площі земельної ділянки 0,0824 га за адресою житлового будинку №9 по вул. Панаса Мирного в м. Запоріжжі (59%+27%+12%+2% = 100%)

Спору між ними, як співвласниками немає. Використовують особисте майно за існуючим встановленим порядком, але провести реєстрацію майна та майнових прав, як того вимагає реєстраційна служба, без приведення у відповідність площі земельної ділянки з визначенням часток, а також без переоформлення прав на земельну ділянку, яка закріплена за позивачкою та її вже померлою мати, в порядку спадкування за законом, не мають можливості, що підтверджується відмовами в проведенні реєстрації та видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи та досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 обґрунтовані, спосіб захисту, обраний нею на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, є ефективним і не суперечить закону.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 18, 19, 23, 80, 82, 89, 188, 211, 247, 259, 268 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 182, 373, 374, 377, 392, 393, 1216-1218, 1225, 1226, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, ст.ст. 81, 126,131,152,155 Земельного кодексу України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014р.№ 219 «Про затвердження Положення про державну реєстраційну службу України», Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 р. «Про застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити розмір частки у праві спільної власності на земельну ділянку ОСОБА_5 та ОСОБА_1 відповідно до розміру площі 0,0486 га земельної ділянки від загальної площі земельної ділянки 0,0824 га кадастровий номер 231010000:04:028:0345 житлового будинку №9 за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Панаса Мирного, як 59/100 частин земельної ділянки кадастровий номер 231010000:04:028:0345 житлового будинку №9 за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Панаса Мирного, які складаються з 30/100 частин належних ОСОБА_1 та 29/100 частин земельної ділянки, належних ОСОБА_5, яка померла 02 вересня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0486 га в цілому, яка складає 59/100 частин від загальною площі земельної ділянки 0,0824 га кадастровий номер :04:028:0345 за адресою: Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Панаса Мирного, будинок 9, яка виділена у спільне володіння, та складається з 30/100 частин земельної ділянки, належних ОСОБА_1 особисто та з 29/100 частин земельної ділянки в порядку спадкування за законом на спадкове майно за законом після померлої 02 вересня 2015 року її мати ОСОБА_5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Добрєв М. В.