Провадження № 2/243/2200/2018
Справа № 243/5888/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року

Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Кузнецова Р.В.,

при секретареві Малиновській І.Ю.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Словянського міськрайонного суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ДП «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Словянський курорт» закритого товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про визнання вимог законними, зобовязання вчинити певні дії.

30 серпня 2018 року на адресу суду позивачем було надано заяву про забезпечення позову. Яку мотивує тим, що в провадженні Кіровоградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області перебуває виконавче провадження відкрите на підставі наказу Господарського суду Донецької області від 15.09.2018 року № 14/95.

З наведених підстав позивач просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частина 2 ст. 149 ЦПК України передбачає, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого докумен6та, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно розяснень, викладених в пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, в тому числі й на стадії апеляційного провадження, якщо заява про це надійшла до суду апеляційної інстанції або її не вирішив суд першої інстанції. Питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Крім того, в пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали, суд розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з нормами статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Тобто, такий вид забезпечення може бути застосований тільки для забезпечення позову при оскарженні виконавчого документа.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 до ДП «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Словянський курорт» закритого товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про визнання вимог законними, зобовязання вчинити певні дії, предметом позову є повернення обладнання та стягнення грошових коштів з відповідача, а не оскарження саме виконавчого документа, а відтак, немає підстав вживати такі заходи забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, оскільки це не відповідає обраному позивачем способу судового захисту.

У судовому засіданні було встановлено, що в Кіровоградському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області перебуває на виконанні наказ № 14/95 виданий 15.09.2010 року, що видав Господарський суд Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДП Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Словянський курорт» закритого товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» боргу у розмірі 288253,32. Наказ набув законної сили і не скасовано на час розгляду заяви про забезпечення позову.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ст. 150 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Таким чином, зупинення виконавчого провадження за Законом України «Про виконавче провадження» і зупинення виконання за правилами ст. 150 ЦПК України це різні правові інститути, так як різні види забезпечення встановлюють різні режими правового застосування та вчиняються в різних правових процедурах. Зупинення виконання рішення суду на цій стадії виконавчого провадження входить до повноважень державного виконавця, що чітко визначено у статті. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Словянського

міськрайонного суду `Р.В. Кузнецов