Провадження №2-н/428/1516/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Юзефович І.О. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 18728,70грн., та зобов'язання нарахувати і сплатити компенсацію за несвоєчасну сплату заробітної плати з урахуванням індексу інфляції,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 18728,70грн., та зобов'язання нарахувати і сплатити компенсацію за несвоєчасну сплату заробітної плати з урахуванням індексу інфляції.

Як вбачається з матеріалів справи заявником ОСОБА_1 у заяві про видачу судового наказу зазначено дві вимоги: 1) нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 18728,70грн., 2) зобов'язання нарахувати і сплатити компенсацію за несвоєчасну сплату заробітної плати з урахуванням індексу інфляції.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: 1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку; 2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів; 7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу. У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

У зв'язку з наведеним, враховуючи, що заявником ОСОБА_1 заявлено вимогу щодо зобов'язання нарахувати і сплатити компенсацію за несвоєчасну сплату заробітної плати з урахуванням індексу інфляції, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України, тому суд приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу ОСОБА_1 в частині зобов'язання нарахувати і сплатити компенсацію за несвоєчасну сплату заробітної плати з урахуванням індексу інфляції.

Керуючись ст.ст. 161, 165, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 18728,70грн., та зобов'язання нарахувати і сплатити компенсацію за несвоєчасну сплату заробітної плати з урахуванням індексу інфляції, в частині зобов'язання нарахувати і сплатити компенсацію за несвоєчасну сплату заробітної плати з урахуванням індексу інфляції.

Роз'яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя

.