Справа №167/1028/18
Провадження №2/167/390/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2018 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Сіліча І.І.

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні в залі суду в місті Рожище справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Свій позов обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 30.08.2008 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Рожищенського районного управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №98. Вказує, що на протязі останніх років не можуть як сім'я проживати разом, виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного. На даний час спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинені. Шлюб існує формально.

В шлюбі народилася дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Зазначає, що в дитини, з гідно медичного висновку, діагностовано двобічну хронічну сенсоневральну приглухуватість 2 ст., а тому її утримання та лікування призводить до великих затрат на лікування. Самостійно забезпечити гармонійний розвиток дитини не має можливості.

Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просила розірвати та стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття з врахуванням зміни прожиткового мінімуму та індексу інфляції.

Позивач ОСОБА_2 в підготовче засідання не зявилася, суду надала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Дорощук».

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче засідання не зявився, суду надана заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутності.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб.

З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 30 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рожищенського районного управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №98, що підтверджується свідоцтвом про шлюб ОСОБА_3 1-ЕГ № 039986 (а.с.19).

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

В підготовчому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, позивач та відповідач подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально.

На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати.

На вимогу позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Дорощук».

В шлюбі народилася дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9).

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За положеннями ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину.

Судом встановлено також, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, діти проживають з позивачем за адресою: м.Рожище, вул.П.Савельєвої, 2 Рожищенського району Волинської області та перебуває на її утриманні, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає.

Також встановлено, що домовленості між батьками щодо участі в утриманні малолітньої дитини не досягнуто, а позивач наполягає на стягненні аліментів в примусовому порядку.

На підставі наведеного, враховуючи матеріальне становище сторін, що у відповідача інших осіб на утриманні немає, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач дійсно ухиляється від обовязку по утриманню малолітньої дитини, хоча зобовязаний її утримувати до досягнення повноліття, є працездатним і це гарантує стабільне надходження коштів на повсякденні потреби дитини і відповідає її інтересам, а тому з ОСОБА_3 слід стягнути в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

При цьому частиною другою статті 184 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Тому суд вважає за необхідне стягувати аліменти з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

На підставі ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому зі сплаченого позивачем судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 704,80 грн. слід повернути безпосередньо позивачу з державного бюджету 352,40 грн., а ще 352,40 грн. - стягнути з відповідача на користь позивача.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 352,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі ст.ст.24, 55, 56, 110, 112, 113, 180, 182, 181, 184, 191 СК України, керуючись ст.ст.4, 12, 77, 81, 141, 200, 259, 265, 268, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_4, жителем ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Лавренчук) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4, жителькою м.Рожище, вул.П.Савельєвої, 2 Волинської області, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Рожищенського районного управління юстиції Волинської області 30 серпня 2008 року, актовий запис №98 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Дорощук».

Стягнути аліменти з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 в користь ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки м.Рожище, вул.П.Савельєвої, 2 Волинської області на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову 14.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 352 (триста п'ятдесят два) грн. 40 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 352 (триста п'ятдесят два) грн. 40 коп. понесених судових витрат.

Повернути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_4, жительці м.Рожище, вул.П.Савельєвої, 2 Волинської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого згідно квитанції №52 від 17 липня 2018 року, що становить 352,40 грн. (триста п'ятдесят два гривня сорок копійок). Оригінал вказаної квитанції залишити в матеріалах цивільної справи Рожищенського районного суду Волинської області №167/1028/18.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до апеляційного суду Волинської області через Рожищенський районний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: І.І.Сіліч