ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2437/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Комаревцевої Л.В.

за участю секретаря Гаврилюк О.В.

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

без участі представника третьої особи

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпро ради про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпро ради про позбавлення батьківських прав.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що шлюб, укладений між позивачем та відповідачем розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 19.06.2002, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська. Від шлюбу сторони мають сина- ОСОБА_9., ІНФОРМАЦІЯ_1

Починаючи з березня 2002 відповідач не бере участі у вихованні, розвитку та утриманні дитини, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті аліментів.

Так, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.04.2013 з відповідача стягнуто на користь позивача 32635,15 грн. заборгованості по аліментам на утримання дитини, а рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08.04.2014 стягнуто суму неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 9567,86 грн.

Враховуючи викладені обставини, ОСОБА_4 просить позов задовольнити та стягнути на її користь з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що він бажає бути батьком для своєї дитини, спілкуватися з нею та не відмовляється від сплати аліментів на її утримання, однак через скрутне матеріальне становище деякий час йому було тяжко виконувати свої зобов'язання, а позивач не бажає спілкуватися з ним для мирного врегулювання спору. Крім того, зазначає, що на його утриманні четверо дітей. Після розлучення з позивачем, він уклав шлюб з ОСОБА_5, від якого має сина- ОСОБА_11., ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 Після розлучення з ОСОБА_5, у 2015 році позивачем було укладено шлюб з ОСОБА_8, від якого має сина- ОСОБА_12., ІНФОРМАЦІЯ_4, який є дитиною- інвалідом та потребує постійного обстеження та значних фінансових витрат на медичне забезпечення.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпро у судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи за відсутності представника, в якому просив винести рішення на розсуд суду, з урахуванням інтересів дитини.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, висновок органу опіки та піклування, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Батьки зобов'язані, згідно ст.180 СК України, утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що шлюб, укладений між позивачем та відповідачем розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 19.06.2002, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська. (а.с. 6)

Від шлюбу сторони мають сина- ОСОБА_9., ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6)

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.04.2013 року з відповідача стягнуто на користь позивача 32635,15 грн. заборгованості по аліментам на утримання дитини.(а.с. 9)

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08.04.2014 року з відповідача на користь позивача стягнуто суму неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 9567,86 грн. (а.с. 7-8)

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 15.02.2018, виданої Голосіївським РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, заборгованість відповідача станом 31.12.2017 складає 88454, 25 грн. (а.с. 59)

Позивач зазначає, що з 2002 року відповідач із сином не бачився та не цікавився його життям.

Як вбачається з Висновку №5/5-148 від 23.04.2018 року органу опіки та піклування виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, останній прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.45-47)

Як встановлено судом, висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 ґрунтується лише на фактах окремого проживання батька та дитини, та того, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не виконує жодного з покладених законом на батьків обов'язків по відношенню до сина, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тобто, відповідач самоусунувся від виховання та матеріального утримання неповнолітнього ОСОБА_9

Однак, причини такої поведінки відповідача служба у справах дітей не з'ясувала, умови його проживання не досліджувала, про необхідність змінити ставлення до виховання дитини не попереджувала.

З пояснень відповідача встановлено, що він не заперечує наявність заборгованості по сплаті аліментів, частина якої ним погашена. Окрім сина ОСОБА_9, позивач має на утриманні ще трьох дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 05.01.2007, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького РУЮ у м. Києві), ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 30.05.2006, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького РУЮ у м. Києві) та ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4, який являється дитиною-інвалідом, відповідно до довідки ЛКК №346 від 07.08.2018.

Так, позивач відкрив фірму ТОВ «ВОДОВОРОТ ТРЕЙДИНГ», однак поніс значні збитки та наразі перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Проте, бажає підтримувати спілкування із сином, дбати про нього та не відмовляється від сплати аліментів. Вважає, що позивач звернулася до суду з даним позовом через особисте небажання підтримувати спілкування з відповідачем.

Отже, сам факт не визнання відповідачем позову про позбавлення його батьківських прав стосовно сина свідчить про його інтерес до дитини та позитивно характеризує його, як батька.

Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, судом також прийнято до уваги наступні обставини: позбавлення батьківських прав - є крайнім заходом; характер винної поведінки відповідача по відношенню до дитини, що виражається у не повному виконанні рішення суду по сплаті аліментів; його особу, позитивні характеризуючі данні, який бажає приймати активну участь у вихованні дитини, допомагати її матеріально; його особисту прихильність до неї, психологічну прив'язаність до сина й бажання бути батьком; мету позивача позбавлення батьківських прав відповідача.

Тобто, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 умисно не ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дитини, до нього раніше не застосовувалися заходи попередження та впливу, на даний час він прагне належним чином виконувати свої батьківські обов'язки, повноцінно приймати участь у вихованні доньки, а тому позбавлення його батьківських прав на даний час є передчасним, так як винна поведінка його або свідоме нехтування своїми обов'язками щодо дитини в суді не доведені, тому, в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Оскільки позовні вимоги залишено без задоволення, то правових підстав для стягнення з відповідача сплаченого позивачем судового збору, згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, немає.

На підставі вищенаведеного, п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» та, керуючись ст.ст. 150, 164, 180 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 263-265, 314 ЦПК України,, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпро ради про позбавлення батьківських прав - залишити без задоволення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки до Апеляційного суду м.Києва через Дарницький районний суд м. Києва. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 30.08.2018

Суддя Л.В. Комаревцева