Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2018 Справа №607/10474/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді Грицак Р.М.

за участю секретаря Чех Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_1), про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання останніх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що їй та ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1. Окрім них за даною адресою зареєстровані і відповідачі, як їх члени сім'ї, однак вони в зазначеній квартирі більше 10 років не проживають та в добровільному порядку не з'являються для того, щоб знятися з реєстрації, тому просить визнати їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1. Позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, однак в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися судом належним чином, відзиву на позов не подали, про поважність причин неможливості прибуття їх в судове засідання суд не повідомили. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки, щодо заочного вирішення справи не заперечує позивач.

Згідно ч.3 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.01.2008 року.

Відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою №ФЗ про склад сім»ї від 04.06.2018 року виданої ТзОВ «Коменерго-Тернопіль 4».

Згідно акту обстеження житлових умов про фактичне проживання складених ТОВ «Коменерго-Тернопіль 4» від 04.06.2018 року, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 не проживають. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб'єктами права приватної власності, згідно ст.325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

У відповідності до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не проживають в спірному житловому будинку більше року без поважних причин.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в даному випадку, мають місце порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту, шляхом визнання відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280, 282, 284, 287, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_1), про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1) такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий суддяР. М. Грицак