Справа № 703/1886/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарі судового засідання Бойко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в шлюбі з відповідачем перебуває з 19 червня 2004 року, від шлюбу мають малолітніх дітей: дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Єлізавету, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне проживання з відповідачем припинили, оскільки мають різні погляди на сімейне життя та не зійшлися характерами, в звязку з цим подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі.

Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав заяву в якій позов визнав та просив справу розглядати без його участі.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, вважає позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно із ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії І-СР № 090884 виданого 19 червня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Смілянського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 129, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.5).

Із свідоцтва про народження серія І-СР № 156805 виданого 28 грудня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Смілянського міського управління юстиції у Черкаської області вбачається, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дочки ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Згідно свідоцтва про народження серія І-СР № 135932 виданого 16 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Сміла Смілянського міського управління юстиції у Черкаської області позивач та відповідач є батьками малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).

Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім'я носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не наполягає на наданні строку для примирення, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Як передбачено ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи визнання позову відповідачем та із аналізу норми ч.3 ст.200 ЦПК України, згідно якої за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, суд знаходить можливим розглянути справу по суті та ухвалює рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, оскільки визнання позову відповідачем не порушує прав третіх осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674 - VI у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відтак, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 % судового збору.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки, відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті ОСОБА_1 з Державного бюджету України судом повертається 50 % судового збору, тобто 352 гривень 40 копійок, відтак з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 352 гривень 40 копійок.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 56, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 82, 137, 141, 200, 247, 259, 263 -265 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителька АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, житель ІНФОРМАЦІЯ_5 (Гірника), 8, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 зареєстрований 19 червня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Смілянського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 129.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительці АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого 13 червня 2018 року за квитанцією № 0.0..1 в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривень 40 (сорок) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, житель ІНФОРМАЦІЯ_5 (Гірника), 8, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві ) гривень 40 (сорок) копійок.

Рішення може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Позивач : ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителька АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач : ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, житель ІНФОРМАЦІЯ_5 (Гірника), 8, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Головуючий О.П.Опалинська