КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/4274/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Київ

справа № 761/45993/16-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

за участю секретаря судового засідання Даценко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка подана представником ОСОБА_3, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року, постановлену у складі судді Піхур О.В.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація» про захист прав споживача,

встановив:

У грудні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Шевченківського районного в м. Києві з позовом до ПрАТ «Українська автомобільна корпорація» про захист прав споживача.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03.07.2017 року у справі призначено судову автомобільно-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

07 грудня 2017 року на адресу суду надійшов висновок експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №15561/17-54 від 22 листопада 2017 року.

19 квітня 2018 року представником відповідача було подано клопотання про призначення повторної судової автотоварознавчої експертизи з тих самих питань, що були поставлені в ухвалі суду від 03 липня 2017 року, проведення якої просить доручити експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса. В обґрунтування зазначає, що висновок автотоварознавчої експертизи №15561/17-54 від 22.11.2017 року складено з порушенням, всі дослідження експерта щодо встановлення споживчих властивостей товару проведено з грубим порушенням нормативних документів, якими повинні керуватись експерти, тому ці висновки повинні бути відхилені судом, отже, виникла необхідність провести повторну експертизу.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року клопотання задоволено.

Призначено судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання:

- яка дата виготовлення автомобіля (його складової) марки Mersedes-Benz, ML 350, номер шасі (кузова, рами) Vehicle identification number НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4;

- яка ринкова вартість автомобіля Mersedes-Benz, ML 350, з кузовом НОМЕР_5 станом на дату укладання Договору купівлі-продажу автомобіля № НОМЕР_2 03 жовтня 2014 року, з урахуванням укладених угод купівлі-продажу аналогічних об'єктів на ринку України;

- чи відрізняються споживчі властивості двох нових аналогічних автомобілів Mersedes-Benz, МL 350, з комплектаціями, що є аналогічними комплектації автомобіля Mersedes-Benz, МL 350, з кузовом НОМЕР_3, станом на дату продажу 03 жовтня 2014 року, якщо один із цих автомобілів 2011 року виготовлення, а інший 2013 року виготовлення?

Проведення експертизи доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Золочівська, 8а, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України. Оплату вартості проведення експертизи покладено на відповідача ПрАТ «Українська автомобільна корпорація».

Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, справу направити для продовження розгляду, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Вказувала, що мотивувальна частина не містить обґрунтованих мотивів та підстав, з яких суд дійшов висновків про необхідність задоволення клопотання представника відповідача та призначення повторної експертизи. Судом першої інстанції не наведено підстав, за яких він вважав за необхідне змінити підставу призначення повторної експертизи, мотивів чи доказів, якими підтверджуються сумніви у правильності висновку первісної експертизи. Також, судом не було наведено в оскаржуваній ухвалі, чому наявний у справі висновок експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 22.11.2017 №15561/17-54 є необґрунтованим або таким, щосуперечить іншим матеріалам справи. Крім того, в ухвалі суду не зазначеніобставини, які викликали у суду сумніви щодо правильності попередньоговисновку експертів.

Посилалась на те, що судом першої інстанції не досліджено змісту висновку експерта, не з'ясовано його узгодженість з іншими матеріалами справи; встановлено факт наявності сумнівів, які взагалі не наведено; прийнято доводи, які не відповідають фактичним обставинам справи; порушено норми процесуального права, зокрема ч.1 ст. 104, ст. 110, п.3 ч.1 ст. 260 ЦПК України, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник ПрАТ «Українська автомобільна корпорація» Боровик Б.М. вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та необґрунтованими та просить скаргу залишити без задоволення. Посилався на те, що експертом порушено пряму вказівку Методики щодо підбору аналога, а саме: не враховано фактор комплектації автомобіля, що істотнозмінює об'єктивність експертного дослідження, та спотворює його результати, (детальний опис порушення методики міститься у Заяві про необхідність надання експертом усних пояснень від 28.03.2018 року). Оскільки було доведено необґрунтованість висновку по кожному питанню, що викликало об'єктивний сумнів суду у його правильності, суді дійшов вірного висновку про призначення повторної експертизи, що передбачено ч.2 ст. 113 ЦПК України.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримала доводи апеляційної скарги, просила ухвалу суду скасувати.

Представник відповідача Боровик Б.М. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши думку учасників справи, з'ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПрАТ «Українська автомобільна корпорація», в якому просить розірвати Договір № купівлі-продажу автомобіля від 03.10.2014 року, укладений між Філією «Автомобільний центр Київ» АТ «Українська Автомобільна корпорація» та ОСОБА_2, стягнути з ПАТ «Українська Автомобільна корпорація» на її користь кошти в сумі 2 130 305 грн. 36 коп., яка складається: з повної ціни автомобіля, сплаченої за договором в розмірі 2 073 505 грн. 20 коп., збитків в розмірі 56 800 грн. 16 коп., та моральну шкоду в розмірі 90 000 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилалась на те, що 03 жовтня 2014 року між Філією «Автоцентр на Московському» АТ «Українська Автомобільна корпорація» та ОСОБА_2 було укладено договір № НОМЕР_2 купівлі-продажу автомобіля, модель Mersedes-Benz ML 350 BlueTec, рік випуску 2013, замовлення № НОМЕР_2 із представлених в салоні зразків.

Згідно п. 2.4. Договору повна ціна автомобіля становила 1 276 408 грн. Згідно курсу міжбанківської валютної біржі на день підписання сторонами цього Договору відповідала 75127 Євро. На рахунок Філії «Автоцентр на Московському» AT «Українська автомобільна корпорація» позивачем було перераховано грошові кошти в повному обсязі. На підставі договору та довідки-рахунку автомобіль було зареєстровано в Центрі ДАІ 8004 та видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4, в якому зазначено рік випуску 2013. Під час проходження техогляду було виявлено, що рік випуску автомобіля - 2011, в підтвердження даної інформації було надано інформаційну довідку з автомобільної бази. Однак, за умовами договору позивач придбала та сплатила грошові кошти за автомобіль 2013 року випуску.

Вказувала, що відповідач в порушення Закону України «Про захист прав споживачів» не надав ОСОБА_2 достовірну інформацію про дату виготовлення транспортного засобу, чим позбавив її свідомого і компетентного вибору. Відповідачем навмисно було введено в оману ОСОБА_2 відносно дати виготовлення автомобіля, в результаті чого вона зробила перевагу вищевказаному автомобілю та сплатила за нього відповідачу вартість виходячи з того, що дата його виготовлення 2013 рік. Тому, договір купівлі-продажу автомобіля № НОМЕР_2 від 03.10.2014р. підлягає розірванню, а відповідач повинен відшкодувати збитки, які були понесені позивачем у зв'язку з придбанням транспортного засобу модель Mersedes-Benz ML 350 BlueTec.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 червня 2017 року представник позивача звернулась до суду з клопотанням про призначення у справі судової автомобільно-товарознавчої експертизи та просила поставити експерту наступні питання : 1) яка дата виготовлення автомобіля ( його складової) марки Mersedes-Benz , модель ML 350, номер шасі (кузова, рами) Vehicle identification number НОМЕР_6, реєстраційний номер НОМЕР_7, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 2) яка ринкова вартість автомобіля марки Mersedes-Benz, модель ML 350, номер шасі (кузова, рами) Vehicle identification number НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_7 станом на дату укладання договору купівлі-продажу автомобіля №НОМЕР_2, а саме на «03» жовтня 2014 року з урахуванням укладених угод купівлі-продажу аналогічних об'єктів на міжнародному ринку?

Представник відповідача 03 липня 2017 року звернувся до суду з клопотанням про призначення у справі судової автомобільно-товарознавчої експертизи, та просив поставити наступне питання : чивідрізняються споживчі властивості двох нових аналогічних Автомобілів Mercedes-Benz ML 350 з комплектаціями, що є аналогічними комплектації автомобіля Mercedes-Benz ML 350 з кузовом НОМЕР_3, станом на дату продажу 03 жовтня 2014 року, якщо один з цих автомобілів 2011 року виготовлення, а інший 2013 року виготовлення?

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 3 липня 2017 року у справі призначено судову автомобільно-товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання:

- яка дата виготовлення автомобіля (його складової) марки Mersedes-Benz, ML 350, номер шасі (кузова, рами) Vehicle identification number НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9

- яка ринкова вартість автомобіля Mersedes-Benz, ML 350, з кузовом НОМЕР_5 станом на дату укладання договору купівлі-продажу автомобіля № НОМЕР_2 03 жовтня 2014 року, з урахуванням укладених угод купівлі-продажу аналогічних об'єктів на ринку України?

- чи відрізняються споживчі властивості двох нових аналогічних автомобілів Mersedes-Benz, ML 350, з комплектаціями, що є аналогічними комплектації автомобіля Mersedes-Benz, ML 350, з кузовом НОМЕР_5, станом на дату продажу 03 жовтня 2014 року, якщо один із цих автомобілів 2011 року виготовлення, а інший 2013 року виготовлення?

З висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи № 15561/17-54 від 22 листопада 2017 року, вбачається:

1) дата виготовлення автомобіля (його складової) марки Mersedes-Benz, ML 350, номер шасі (кузова, рами) Vehicle identification number НОМЕР_10, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво пре реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4, відповідно до проведеного дослідження ідентифікується виготовленням 24.08.2011 року.

2) ринкова вартість автомобіля Mercedes-Benz, ML-350, з кузовом НОМЕР_10, станом на дату укладання договору купівлі-продажу автомобіля № НОМЕР_2, 03 жовтня 2014 року, з урахуванням укладених угод купівлі-продажу аналогічних об'єктів на ринку України, складала: 899 828,07 грн., в перерахунку курсу міжбанківської валютної біржі на 03.10.2014 року 1 € = 16,9900 грн., відповідно становила: 52962,22 €.

3) встановлення споживчих властивостей КТЗ двох нових аналогічних автомобілів Mercedes-Benz, ML-350, з комплектаціями, що є аналогічними комплектації автомобіля Mercedes-Benz, ML-350, з кузовом НОМЕР_11, станом на дату продажу 03 жовтня 2014 року, якщо один із цих автомобілів 2011 року виготовлення, а інший 2013 року виготовлення, не вирішувалось з причин, наведених в дослідницькій частині висновку.

Звертаючись до суду 19 квітня 2018 року з заявою про призначення повторної експертизи, представник відповідача просив визнати необґрунтованим та таким, що суперечить іншим матеріалам справи висновок експерта, посилаючись на недотримання експертом Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів при встановленні року виготовлення автомобіля та ринкової вартості автомобіля, а також вказував на порушення, допущені експертом при встановленні споживчих властивостей товару.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, сторонами ( стороною ) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Частиною 2 ст. 113 ЦПК України встановлено, що якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року призначено автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставлені ті ж самі питання, які ставились в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 3 липня 2017 року.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що висновок автотоварознавчої експертизи №15561/17-54 від 22.11.2017 року викликає сумніви в його правильності, а відтак потребує призначення повторна судова автотоварознавча експертиза.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується, оскільки в оскаржуваній ухвалі жодним чином не зазначено, що саме у висновку експерта від 22 листопада 2017 року викликає сумніви в його правильності та об'єктивності, не вказано, з яких підстав суд вважає висновок експертизи № 15561/17-54 від 22 листопада 2017 року необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи.

Зокрема, в мотивувальній частині висновку експертизи від 22 листопада 2017 року зазначено, що встановлення споживчих властивостей КТЗ не входить до завдання судової автотоварознавчої експертизи, та не передбачено чинною Методикою товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року.

Разом з тим, призначаючи повторну експертизу з того ж самого питання, суд першої інстанції не обґрунтував свої сумніви та не навів посилання на відповідний нормативний акт, який передбачає, що встановлення споживчих властивостей автомобіля входить до завдань судової автотоварознавчої експертизи.

Що стосується питань року виготовлення спірного автомобіля та його ринкової вартості, то судом також не наведено, у правильності якого із висновків у суду виникли сумніви та у чому вони полягають.

У п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу у кримінальних і цивільних справах» роз'яснено, що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов'язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції належним чином не перевірив наявність суперечностей висновку експертизи від 22 листопада 2017 року матеріалам справи, не встановив та не обґрунтував порушення експертом Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, або інших нормативно-правових актів, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи, не зазначив конкретних обставин, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта, та дійшов передчасного висновку про призначення повторної автотоварознавчої експертизи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374 - 379, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка подана представником ОСОБА_3, - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2018 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.