КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №754/647/18 Головуючий у І інстанції - Зотько Т.А.
апеляційне провадження №22-ц/824/3160/2018 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Таргоній Д.О., Журби С.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Водоканал-Сервіс» - Вербової Оксани Петрівни на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05 вересня 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Водоканал-Сервіс» про зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У січні 2018 року ОСОБА_3звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до ТОВ «Водоканал-Сервіс» про зобов'язання вчинити дії, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 липня 2017 року він отримав від відповідача листа із доданою копією загальної картки по особовому рахунку НОМЕР_1 від 14 липня 2017 року, де дізнався про наявність (призначення) йому субсидії у розмірі 7639,46 грн.

В подальшому, у відповідь на поданий ним запит до відповідача, ОСОБА_3 отримав інформацію про те, що вказана субсидія була йому призначена за період 01 жовтня 2016 року - 30 квітня 2017 року, при цьому згідно до детальної розшифровки, розмір субсидії на централізоване опалення становив 6805,52 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21 липня 2017 року було розглянуто цивільну справу №752/12437/16-ц за позовом ТОВ «Водоканал-сервіс» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, яким також було встановлено той факт, що ОСОБА_3 у період з 2014 року не використовував послуг з отримання холодної та гарячої води, а також водовідведення, а тому розподілена субсидія на вказані послуги повинна бути повернута до державного бюджету.

Разом з тим, призначена субсидія на централізоване опалення у розмірі 6805,52 грн. повинна була бути розподілена саме на вказані житлово-комунальні послуги, а не на всі ті послуги, які надавав (холодне та гаряче постачання, водовідведення, та послуги з централізованого опалення) та по яким здійснював розрахунок заборгованості.

У зв'язку із тим, що при наявності призначеної державою субсидії на централізоване опалення, відповідачем вона не була розподілена за належним призначенням, позивач змушений звертатись до суду із вказаним позовом за захистом своїх порушених прав.

Просив суд, зобов'язати відповідача використати за цільовим призначенням отриману ним адресну субсидію в сумі 7639,46 грн. за період з 01 жовтня 2016 року по 30 квітня 2017 року, а саме - 6805,52 грн. для відшкодування витрат на оплату послуги з централізованого опалення, а 833,94 грн. повернути в рахунок державного бюджету.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05 вересня 2018 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Водоканал-Сервіс» подало апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що 01 квітня 2017 року на особовий рахунок НОМЕР_2 надходить субсидія в сумі 7639,46 грн. за період з 01 жовтня 2016 року по 30 квітня 2017 року.

Щомісяця Управління соціального захисту населення Голосіївського району м. Києва за місцем реєстрації споживача надає інформацію ТОВ «Водоканал-Сервіс» про суми нарахованої субсидії в вигляді DBF-файлів.

При отриманні коштів від Управління соціального захисту населення призначається на часткове покриття поточних нарахувань за отримані житлово-комунальні послуги які надає ТОВ «Водоканал-Сервіс» споживачу на підставі договору про здійснення функцій виконавця комунальних послуг ОСББ «Молодіжний-15» для споживачів - мешканців багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1, а саме громадянину ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Надана субсидія в сумі 7639,46 грн. громадянину ОСОБА_3 використана за цільовим призначенням, а саме на централізоване опалення в сумі 6805,52 грн., гаряче водопостачання в сумі 625,39 грн., холодне водопостачання в сумі 155,14 грн., водовідведення в сумі 53,41грн., разом 7639,46 грн.

Твердження ОСОБА_3 про те, що надана йому адресна допомога (субсидія) використана ТОВ «Водоканал-Сервіс» не за цільовим призначенням є безпідставною.

Призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами соціального захисту населення районних у м. Києві держадміністрацій. Тому використовуватись надана субсидія не за цільовим призначенням ТОВ «Водоканал-Сервіс» не має права.

Надана субсидія не покриває борги споживача за попередні періоди.

Апелянт також звертає увагу на те, що по рішенню Голосіївського районного суду м. Києва від 21 липня 2017 року заборгованість стягувалась за період з 01 березня 2014 року по 31 березня 2017 року, а субсидія надавалась на поточний період а не період позовних вимог.

Станом на 01 квітня 2017 року заборгованість складала 18352,62 грн. з врахуванням зарахованої субсидії в сумі 7639,46 грн., загальна сума заборгованості на 31 квітня 2017 року вже складає 10713,16 грн.

Громадянин ОСОБА_3 стверджує що він не використовує послугу з отримання холодної, гарячої води та водовідведення. Стверджуючи що він не проживає за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 не звертався з письмовою заявою про не нарахування йому за послуги холодне, гаряче водопостачання, водовідведення у зв'язку з не проживанням у вищезазначеному приміщенні, не надав підтверджуючого документу про фактичне проживання в іншому місці та сплаті комунальних послуг.

Тому підстав у підприємства про повернення не використаної субсидії в сумі 833,49 грн. за холодне, гаряче водопостачання та водовідведення не має.

ТОВ «Водоканал-Сервіс» тільки після надання підтверджуючих документів про фактичне проживання та письмової заяви може зробити перерахунок та повернути в бюджет держави не використану субсидію.

Просило скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05 вересня 2018 року, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

На апеляційну скаргу ОСОБА_3 подав відзив, який обґрунтовував тим, що апелянтом в скарзі не надано жодного належного доказу щодо можливих порушень судом норм процесуального права, на які апелянт посилається в своїй апеляційній скарзі.

Посилання апелянта на довідку з розщепленням наданої субсидії як на доказ цільового використання субсидії є вигадкою апелянта.

Ініціатором створення цієї довідки був позивач і надана вона була у відповідь на його інформаційний запит.

Загальні картки 14 липня 2017 року та 28 листопада 2017 року щодо розподілу субсидії за цільовим призначенням містить пусті графи. Тобто фактично розподілення субсидії не відбулося.

Наголошує, що фактично субсидія ОСОБА_3 призначена з жовтня 2016 року по квітень 2017 року, що підтверджує повідомлення про призначення субсидії та лист апелянта від 27 грудня 2017 року №4573/ВС.

Тобто є чітко визначений період часу.

Як наслідок, фактична заборгованість споживача за цей період часу має бути зменшена на суму призначеної субсидії.

Але, ще до отримання субсидії апелянтом, заборгованість ОСОБА_3 за централізоване опалення складала 8655,47 грн. згідно довідки від 01 квітня 2017 року №3121/ВС.

Після отримання і розподілу субсидії в квітні апелянтом вже 21 липня 2017 року та ж сама заборгованість складала ті ж самі 8655,47 грн.

Тобто, апелянтом жодна копійка призначеної ОСОБА_3 субсидії не була використана за її цільовим призначенням.

Інформація про факт отримання та розподілу субсидії не за цільовим призначенням була прихована ТОВ «Водоканал-Сервіс» від Голосіївського районного суду м. Києва та споживача ОСОБА_3

Крім того, при порівнянні наявних у матеріалах справи копій квитанцій про сплату житлово-комунальних послуг та зазначених виписок вбачається, що сплачені відповідачем ОСОБА_3 кошти за надані послуги розподілялись позивачем ТОВ «Водоканал-Сервіс» не відповідно до їх призначення, а на власний розсуд.

Просив, залишити апеляційну скаргу ТОВ «Водоканал-Сервіс» від 11 жовтня 2018 року без задоволення, а судове рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05 вересня 2018 року без змін.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1.

23 лютого 2012 року між ТзОВ «Водоканал-сервіс» та ОСББ «Молодіжний-15» укладеного договір №1 про здійснення функцій виконавця комунальних послуг.

07 березня 2012 року між ТзОВ «Водоканал-сервіс» та ОСББ «Молодіжний-15» укладено договір №1 ВБМ про обслуговування внутрішньобудинкових мереж холодного водопостачання, гарячого водопостачання, водовідведення та опалення.

Факт підключення будинку АДРЕСА_1, в якому знаходиться належна ОСОБА_3 квартира №58, до теплових мереж «Постачальника» підтверджено додатком №1 до договору купівлі-продажу теплової енергії від 13 квітня 2012 року №540731, укладеного між ПАТ «Київенерго» та ТзОВ «Водоканал-сервіс».

Зі змісту рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 липня 2017 року вбачається, що предметом спору між сторонами була нарахована за ОСОБА_3 заборгованість за послуги з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення у загальному розмірі 18352,62 грн. за період з 01 березня 2014 року по 31 березня 2017 року. До зазначеної заборгованості входили наступні складові: 5 472 грн. 72 коп. - борг за центральне водопостачання холодної води, 601 грн. 74 коп. - борг за центральне водопостачання гарячої води, 5 122 грн. 69 коп. - заборгованість за водовідведення, та 8655,47 грн. - борг за центральне опалення. При цьому, за вказаний період була здійснена оплата 25 червня 2014 року у сумі 1 500 грн., а тому з урахуванням оплати борг становив 18 352 грн. 62 коп.

Також судом було достовірно встановлено, що ОСОБА_3 отримував послуги з теплопостачання та відповідно зобов'язаний був їх оплачувати.

У зв'язку із чим, судом були задоволені позовні вимоги ТОВ «Водоканал-сервіс» про стягнення з останнього заборгованості з центрального опалення у розмірі 8655 грн. 47 коп. При цьому, судом було відмовлено у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за гаряче і холодне водопостачання та водовідведення, з тих підстав, що нарахована заборгованість по даним видам житлово-комунальних послуг була необґрунтовано здійснена за нормативами споживання, визначених Правилами обставин для сплати на трьох осіб (власника та двох зареєстрованих у квартирі осіб), без врахування показників квартирних приладів обліку гарячої та холодної води.

Отже, даним судовим рішенням, що є преюдиційним для вирішення спору у даному провадженні, було встановлено ті факти, що ОСОБА_3 є користувачем житлово-комунальних послуг, які надають ТзОВ «Водоканал-сервіс», останнім було необґрунтовано здійснено нарахування за особовим рахунком ОСОБА_3 заборгованості за гаряче, холодне водопостачання та водовідведення, а також встановлено, що сплачені відповідачем кошти за надані послуги розподілялись позивачем не відповідно до їх призначення, а на власний розсуд.

17 липня 2017 року відповідачем у відповідь на запит ОСОБА_3 було направлено листа №4049/ВС з доданою до нього копії загальної картки по особовому рахунку НОМЕР_1, власником якого є позивач (а.с.6).

Згідно змісту вказаної загальної картки вбачається, що у квітні 2017 року на вказаний особовий рахунок була зарахована субсидія у розмірі 7639,46 грн. При цьому, з наданої картки вбачається, що розрахунок заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, а саме - холодне та гаряче водопостачання, водовідведення та опалення, здійснюється щомісячно та зводиться до єдиної загальної суми.

Наприклад, за березень 2017 року позивачу до вже нарахованого загального розміру заборгованості в розмірі 21334,60грн. було здійснено нарахування заборгованості за всі вищевказані види послуг у розмірі 1127,53 грн. (холодна вода - 27,36, гаряча вода - 91 грн., водовідведення - 35,24 грн. та опалення - 973,82 грн.). Таким чином, заборгованість згідно вказаної картки підсумовувалася щомісячно та сукупно по всім видам житлово-комунальних послуг.

Також вбачається, що у даній картці зафіксовано надходження у квітні 2017 року на вказаний особовий рахунок субсидії у розмірі 7639,46 грн. У зв'язку із тим, що розрахунок суми боргу по вказаному особовому рахунку здійснювався щомісячно у сукупному розмірі заборгованості всіх видів наданих житлово-комунальних послуг, у зв'язку із нарахуванням у квітні вартості послуг у загальному розмірі 152,33 грн. та з урахуванням субсидії, яка надійшла в цьому місяці в сумі 7639,46 грн., розмір нарахованої заборгованості позивача склав 14974,99 грн. (22462,12 грн. (заборгованість станом на кінець березня 2017 року) + 152,33 грн. (нарахований борг у квітні 2017 року) - 7639,46 грн. (субсидія)). Нарахований в подальшому розмір заборгованості по житлово-комунальним послугам надалі здійснювався з вихідної вищевказаної суми (а.с.7-11).

15 грудня 2017 року позивач звернувся до відповідача із письмовим запитом щодо надання інформації з приводу отриманої ТзОВ «Водоканал-сервіс» субсидії ОСОБА_3, як компенсацію за отримані ним комунальні послуги з жовтня 2016 року по квітень 2017 року, а також з приводу на які саме комунальні послуги та у якого розмірі було розраховано вказаний розмір субсидії (а.с.12).

У відповідь на вищевказаний запит, відповідачем 27 грудня 2017 року на адресу позивача було направлено листа за №4573/ВС, з якого вбачається, що у квітні 2017 року на особовий рахунок НОМЕР_1 надійшла субсидія у сумі 7639,46 грн., та згідно наданої інформації бухгалтера з пільг та субсидій ТзОВ «Водоканал-сервіс», субсидія надійшла за період з 01 жовтня 2016 року по 30 квітня 2017 року, детальну розшифровку нарахування субсидії також було додано до вказаного листа (а.с.13).

Згідно доданої розшифровки, складеної бухгалтером з пільг та субсидій ТОВ «Водоканал-сервіс» вбачається, що за вказаний період була призначена субсидія у загальному розмірі 7639,46 грн., з якої на водовідведення - 53,41 грн., холодне водопостачання - 155,14 грн., гаряче водопостачання - 625,39 грн. та на централізоване опалення - 6805,52 грн. (вказана загальна сума субсидії обрахована бухгалтером за вказаний період по даному виду послуг у розмірі 5585,54 грн. зазначена помилково, що також підтверджується наданим в ході розгляду справи виправленим розрахунком призначеної субсидії) (а.с.14, 44).

Позивач дійсно 09 грудня 2016 року звертався до Управління праці та соціального забезпечення населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації із відповідною заявою про призначення житлової субсидії (а.с.86).

Відповідно до наданої копії повідомлення про призначення субсидії на житлово-комунальні послуги, наданої Управлінням праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 02 квітня 2017 року, дійсно за жовтень 2016 року позивачу була нарахована субсидія у загальному розмірі 991,63 грн., та яка була призначена на опалення - 705,62 грн., гаряче водопостачання - 93,85 грн., холодне водопостачання - 23,43 грн. а також на водовідведення в сумі 7,86 грн. (а.с.90). Даний розмір субсидії за жовтень 2016 року також узгоджується із складеною відповідачем розшифровкою нарахованої позивачу субсидії.

Відповідач 19 лютого 2018 року звернувся із відповідним запитом до Голосіївського районного управління соціального захисту населення в м. Києві, з метою отримання інформації щодо звернення ОСОБА_3 до Управління з заявою про призначення субсидії (а.с.121).

28 лютого 2018 року Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації своїм листом за №100/06-2364 повідомило відповідача про те що за заявою позивача від 09 грудня 2016 року йому було призначена житлова субсидія на опалювальний період, а саме з жовтня 2016 року по квітень 2017 року. Інформацію про суми нарахованої субсидії ТзОВ «Водоканал-сервіс» отримало в квітні 2017 року в вигляді DBF-файлів. У зв'язку з наявною заборгованістю з оплати житлово-комунальних послуг, субсидія ОСОБА_3 з травня 2017 року не призначалась (а.с.122).

Управлінням праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, за раніше поданою відповідною заявою позивача, йому була надана житлова субсидія за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року у загальному розмірі 7639,46 грн., що визначається з наступних складових: 6805,52 грн. на централізоване опалення, 625,39 грн. на гаряче водопостачання, 155,14 грн. на холодне водопостачання, а також 53,41 грн. на водовідведення. Вказана житлова субсидія була зарахована безпосередньо відповідачу, який є виконавцем відповідних комунальних послуг.

Загальний розмір наданої позивачу субсидії на такі житлово-комунальні послуги як гаряче та холодне водопостачання та водовідведення за вказаний період складає 833,94 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції врахував рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 липня 2017 року, яким було встановлено необґрунтованість заявленого ТзОВ «Водоканал-сервіс» нарахованого розміру заборгованості ОСОБА_3 за гаряче та холодне водопостачання, а також водовідведення, нарахована Управлінням праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації житлова субсидія на вказані житлово-комунальні послуги повинна бути повернута до бюджету.

Крім цього, призначена позивачу субсидія на централізоване опалення у розмірі 6805,52 грн. не була відповідно зарахована та використана за цільовим призначенням, факт врахування наданої субсидії до загального розміру заборгованості нарахованої відповідачем за різними видам житлово-комунальних послуг, підтверджується наданими суду копіями загальної картки особового рахунку НОМЕР_1.

Факт зарахування субсидії на відповідне нарахування наданої вартості послуг з централізованого опалення, в ході судового розгляду, жодним належним та допустимим доказом підтверджений не був, а відтак суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача щодо зобов'язання ТзОВ «Водоканал-сервіс» використати за цільовим призначенням отриману ним адресну субсидію для відшкодування витрат на оплату послуги з централізованого опалення у розмірі 6805,52 грн. у відповідності до Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 за №848.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами законодавства з огляду на наступне.

Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. за №848, визначено умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, зокрема на послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою громадянам - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком.

Згідно п.18 даного положення житлова субсидія на оплату житлово-комунальних послуг надається шляхом перерахування коштів на рахунки управителів багатоквартирного будинку, а також на рахунки виконавців комунальних послуг.

Громадяни, яким призначено житлову субсидію, зобов'язані щомісяця сплачувати обов'язкову частку платежу.

Після закінчення опалювального (неопалювального) сезону невикористана сума житлової субсидії повертається управителем, об'єднанням, виконавцем комунальних послуг до державного бюджету в повному обсязі на підставі акта розрахунку загального обсягу невикористаних сум житлової субсидії у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.15 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року за №848 (в редакції чинній на момент зарахування на особистий рахунок позивача субсидії та постановлення судового рішення у справі про стягнення з останнього заборгованості) визначено, що громадяни, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, зобов'язані щомісяця сплачувати вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії (крім випадків нарахування плати за послугу з централізованого опалення за відсутності засобів обліку теплової енергії з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря відповідно до пунктів 40-48 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N630, коли одержувач субсидії повинен щомісяця сплачувати за централізоване опалення обов'язкову частку платежу). Сума субсидії, яку структурними підрозділами з питань соціального захисту населення було переказано на рахунки підприємств - виробників/виконавців житлово-комунальних послуг для оплати їх вартості в розмірі соціальних нормативів і яка не використана домогосподарством внаслідок економії споживання послуг, зараховується підприємством - виробником/виконавцем як оплата послуг, у тому числі обов'язкової частки платежу домогосподарства, на наступні розрахункові періоди. Підприємство - виробник/виконавець послуги зобов'язане зазначати суму переплати за послугу у платіжних документах одержувачам субсидії.

Після закінчення опалювального сезону невикористана сума субсидії для відшкодування витрат на оплату послуги з централізованого опалення (теплопостачання), постачання холодної та гарячої води і водовідведення, послуг з газо- та електропостачання для індивідуального опалення (в разі використання природного газу/електричної енергії для індивідуального опалення) повертається підприємством - виробником/виконавцем такої послуги до бюджету в повному обсязі на підставі акта розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидії.

Розрахунок та повернення до невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату послуги з централізованого опалення (теплопостачання), постачання холодної та гарячої води і водовідведення та послуг з газо -, електропостачання для індивідуального опалення здійснюються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Згідно вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Справа судом розглянута повно та об'єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано вірно.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, колегія суддів, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Водоканал-Сервіс» - Вербової ОксаниПетрівни залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Д.О. Таргоній

С.О. Журба