Справа № 456/3271/18
Провадження № 2/456/1392/2018
РІШЕННЯ

іменем України

/заочне/

20 грудня 2018 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Березіній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житлом в будинку №15 по вул. Героїв Берестечка в м. Стрий Львівської області. Свої вимоги мотивує тим, що вона є одноосібним власником буд. №15 по вул. Героїв Берестечка в м. Стрий Львівської області, що стверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 03.03.2011 р., посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу ОСОБА_3 Окрім неї, за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Відповідач ОСОБА_2 не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 понад два роки і шість місяців, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участі у спільному побуті, а тому вважається таким, що втратив право користування житлом.

Позивач ОСОБА_1, яка дала пояснення на підставі ст. 92 ЦПК України, в судовому засіданні пояснила, що відповідач ОСОБА_2 її рідний брат. У буд. №15 по вул. Героїв Берестечка в м. Стрий Львівської області вона проживає разом з сімєю. Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у вказаному помешканні з народження та проживав до 2016 р., після цього одружився та переїхав проживати до нової дружини і вони перестали спілкуватись. На адресу її проживання часто приходять листи з Банку з повідомленням про заборгованість. Крім того, просить суд врахувати, що реєстрація відповідача в будинку №15 по вул. Героїв Берестечка в м. Стрий Львівської області унеможливлює оформлення субсидії.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, просить суд їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання 26.09.2018 р., 24.10.2018 р., 16.11.2018 р., 20.12.2018 р. не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи оголошенням на сайті «Судова влада», конверт з рекомендованим повідомленням про виклик до суду на 26.09.2018 р. повернувся на адресу суду у звязку з тим, що відповідач за вказаною на конверті адресою не проживає; рекомендовані повідомлення про виклик до суду на 24.10.2018 р., 16.11.2018 р. повернулись на адресу суду з відміткою про вручення адресату судової повістки; конверт з рекомендованим повідомленням про виклик до суду на 20.12.2018 р. повернувся на адресу суду у звязку із закінченням терміну зберігання, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України, проти чого позивач та її представник не заперечили.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 03.03.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_7 купила у ОСОБА_4 житловий будинок за №15 з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований на вул. Героїв Берестечка в м. Стрий Львівської області. Даний факт також підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав від 14.03.2011 р., виданого Комунальним підприємством Львівської обласної ради Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації /а.с.6-7/.

Згідно з будинковою книгою для прописки громадян, що проживають ІНФОРМАЦІЯ_3, у вказаному будинку зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_8 /а.с.8-10/.

Відповідно до довідки №1351 від 10.08.2018 р., виданої КП «Мрія» ОСОБА_1, склад сімї останньої становлять: мати - ОСОБА_4, батько ОСОБА_5, брат ОСОБА_2 /а.с.11/.

Поясненнями позивача в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 понад два роки і шість місяців, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участі у спільному побуті. Крім того, на адресу її проживання приходять листи від ТОВ «УКГ ФІНАНС», АТ «Фінанси та кредит», ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про те, що у ОСОБА_2 наявна заборгованість за кредитними договорами.

Згідно з п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК Української РСР до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Так, згідно з частиною другою статті 64 ЖК Української РСР до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають, окрім дружини власника, дітей і батьків також інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Суд приходить до переконання, що відповідач ОСОБА_2 є членом сімї наймача в розумінні ст. 64 ЖК України, оскільки разом проживав з позивачем в будинку, що розташований по вул. Героїв Берестечка, 15 в м. Стрий Львівської області, вони разом вели спільне господарство та були повязані спільним побутом до 2016 р., після чого він одружився та переїхав проживати до нової дружини.

Підстави втрати членом сім'ї власника житла права користування цим житлом, передбачені частиною другою статті 405 ЦК України, згідно з якою член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Інших підстав для втрати членом сім'ї власника житла права користування житлом ЦК України не визначає.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.1 ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, Берестечка, 10. Позивач ОСОБА_1 є її сусідкою. Відповідач ОСОБА_2 в буд. №15 по вул. Героїв Берестечка в м. Стрий Львівської області не проживає більше двох років.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, Берестечка, 8. Позивач ОСОБА_1 є її сусідкою, а відповідач по справі ОСОБА_2 є братом ОСОБА_1 та не проживає у вказаному будинку, з яких причин їй не відомо. Доповнила, що нещодавно зустрічала відповідача, він розповів їй, що одружився та проживає у дружини вже близько двох років.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що відповідач ОСОБА_2 це її син. У будинку №15 по вул. Героїв Берестечка в м. Стрий Львівської області він не проживає більше двох років, оскільки одружився та проживає з дружиною. На адресу позивача приходять листи з банків, що у відповідача ОСОБА_2 є заборгованість по сплаті кредиту. З 2016 р. з відповідачем ОСОБА_2 вони не спілкуються. ОСОБА_1 просила відповідача виписатись з буд. №15 по вул. Героїв Берестечка в м. Стрий Львівської області, з метою отримання субсидії, але той відмовився.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що відповідач ОСОБА_2 це її син. У будинку №15 по вул. Героїв Берестечка в м. Стрий Львівської області він не проживає більше двох років шести місяців, його особистих речей у будинку немає. У 2016 р. він втретє одружився та пішов жити до дружини. На адресу їхнього проживання приходять листи з колекторських компаній про наявність у сина боргу. З сином він давно не спілкувався.

Суд надає віри показанням допитаних свідків ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_5М, ОСОБА_9 оскільки такі є логічними, достовірними та чітко підтверджують обставини, викладені позивачем у поданій позовній заяві про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом.

Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 в розумінні ст. 64 ЖК України є членом сімї наймача ОСОБА_1, не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 більше двох років, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, поясненнями позивача та свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_4 та ОСОБА_11

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, в судовому засіданні беззаперечно встановлено, що відповідач є братом позивача ОСОБА_1, яка є власницею житлового будинку №15 по вул. Героїв Берестечка в м. Стрий Львівської області, в якому він зареєстрований, а тому є членом сімї наймача в розумінні ст. 64 ЖК України; в даному будинку не проживає з 2016 року, що підтверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_4 та ОСОБА_11;

позивач змушена сплачувати комунальні послуги, в тому числі й за відповідача, що унеможливлює оформлення нею субсидії, а тому, враховуючи положення ст. 405 ЦК України, згідно з якою член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання втратившим права на користування житловим приміщенням відповідача ОСОБА_2 є законними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком №15 по вул. Героїв Берестечка в м. Стрий Львівської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_12

Повний текст судового рішення

виготовлено 24.12.2018 р.