Справа № 297/1337/18
08 жовтня 2018 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Фейір О. О., з участю секретаря судового засідання Кузьма Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою с. Запсонь, вул. Нове Життя, 31, Берегівського району.
Позовні вимоги мотивовано тим, що вищевказаний будинок належить позивачу на праві приватної власності в цілому. В будинку значиться зареєстрованою також і відповідач ОСОБА_2, дочка колишньої співмешканки позивача ОСОБА_4. У 2014 році ОСОБА_4 поїхала з будинку, залишивши там проживати свою дочку ОСОБА_2 Рішенням Берегівського районного суду ОСОБА_4 було позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_2 та призначено позивача її піклувальником. ОСОБА_1 зазначає, що більше року тому відповідач поїхала з його будинку та звязку з ним не підтримує, більше року без поважних причин в будинку не проживає, не сплачує комунальні послуги та не несе інших витрат по утриманню будинку. Оскільки наявність реєстрації відповідача в будинку за вказаною адресою впливає на розмір комунальних послуг та завдає інші незручності позивачу, утруднює можливість оформлення ним субсидії, ОСОБА_1 просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою с. Запсонь, вул. Нове Життя, 31, Закарпатської області.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак від його представника ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують, просять позов задоволити та не заперечують проти винесення заочного рішення по справі (а. с. 29).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, будучи повідомленою за місцем реєстрації належним чином про час та місце проведення такого (а. с. 28).
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, оцінивши докази позивача на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317 ЦК України передбачають здійснення власником права власності за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Відповідно до доданої позивачем ОСОБА_5 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна, житловий будинок садибного типу № 31 по вул. Нове Життя в с. Запсонь, Берегівського району, належить в цілому на праві приватної власності ОСОБА_1 (а. с. 7).
У вищевказаному будинку значиться зареєстрованою ОСОБА_2, що вбачається з її копії паспорта громадянина України (а. с. 6).
Як встановлено з матеріалів справи, позивача ОСОБА_1 розпорядженням голови Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 30.06.2015 року призначено піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 9).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 77 ЦК України, піклування припиняється у разі досягнення фізичною особою повноліття.
Частиною 1 ст. 71 ЖК УРСР встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 не проживає в спірному будинку тривалий час, як зазначає позивач більше року, що також вбачається з довідки Запсонської сільської ради Берегівського району № 73 від 11.06.2018 року (а. с. 8).
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Так, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові № 6-709цс16 від 16.11.2016 року, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Враховуючи наведене, а також те, що реєстрація відповідача ОСОБА_2 в будинку № 31 по вул. Нове Життя в с. Запсонь Берегівського району, який належить на праві приватної власності ОСОБА_1, порушує права останнього як власника будинку на вільне володіння, користування та розпорядження своєї власністю, суд вважає позовні вимоги про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню.
Виходячи зі змісту частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права користування житловим приміщенням).
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 321, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК УРСР, ст. ст. 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання якої зареєстровано за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою с. Запсонь, вул. Нове Життя, 31, Берегівського району, Закарпатської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя ОСОБА_6.