УХВАЛА

03 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 408/787/13-ц

провадження № 61-10311св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач -акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Луганської області від 01 червня 2016 року у складі колегії суддів: Яреська А. В., Українцевої Л. Д., Назарової М. В.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (нині - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 16 червня 2007 року АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7 уклали кредитний договір на суму 6 718 грн зі строком повернення до 25 червня 2009 року та сплатою 8,5 % річних.

ОСОБА_7 умови кредитного договору не виконував, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 10 червня 2013 року становить 49 674,91 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 помер, у зв'язку з чим до участі у справі як відповідачі були залучені спадкоємці померлого, які є його правонаступниками, - ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Справа переглядалася судами неодноразово.

Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 07 листопада 2014 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що рішенням суду у 2009 році з позичальника ОСОБА_7 стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 13 251,77 грн, а тому не може бути повторно стягнуто суму основної заборгованості за кредитним зобов'язанням, розрахунку заборгованості за кредитним договором, яка утворилася після ухвалення рішення про стягнення заборгованості позивач не надав. Банк, звернувся до суду з цим позовом відповідачів як спадкоємців ОСОБА_7 поза межами строку, визначеного нормами частини третьої статті 1281 ЦК України.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 01 червня 2016 року рішення Біловодського районного суду Луганської області від 07 листопада 2014 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог банку з інших підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд застосував норми статей 257, 267 ЦК України, оскільки позивач не надав доказів, які свідчили б про те, що під час підписання сторонами кредитного договору діяли Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка» «Стандарт») в редакції, що передбачає збільшення позовної давності. Строки, передбачені статтею 1281 ЦК України, застосуванню не підлягають, оскільки банк дізнався про смерть позичальника під час розгляду цієї справи.

У касаційній скарзі, поданій 15 вересня 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення апеляційного суду Луганської області від 01 червня 2016 року, і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення апеляційного суду є незаконним та необґрунтованим таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 листопада 2016 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Біловодського районного суду Луганської області.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту першого розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

20 лютого 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2018 року справу № 754/13763/15-ц касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором, передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

При цьому у вказаній справі Верховний Суд виходив із того, що у разі, якщо Умови та Правила надання банком кредиту, зокрема, й умова про збільшення строку позовної давності, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальником.

Правовідносини у справі № 754/13763/15-ц є подібними тим, що є предметом спору у справі № 408/787/13-ц, яка переглядається у касаційному провадженні.

За змістом пункту десятого частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 754/13763/15-ц.

Керуючись статтями 252, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 408/787/13-ц за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи № 754/13763/15-ц.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат

В. П. Курило