АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/6042/18 Головуючий у 1 інстанції - Гуменюк А.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд м.Києва у складі:

судді-доповідача - Панченка М.М.

суддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

при секретарі - Кемському В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» про повернення банківських вкладів та стягнення процентів за користування грошовими вкладами,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015року позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» (далі - ПАТ «КБ «Хрещатик»), і з урахуванням уточнень до позову, просила винести рішення, яким зобов»язати відповідача повернути їй банківські вклади, а також нараховані відсотки/а.с.1-6, 93-95/.

Так, позивачка послалась на те, що відповідач безпідставно відмовляється повертати: за депозитним договором №315 (№222D-493285)від 28.02.2014 року вкладну суму 150.000 грн. з відсотками у сумі 42.611 грн.30 коп.; за депозитним договором №313/2013-222 від 28.02.2013 року вкладну суму 100.000 грн. та відсотки у сумі 28.407 грн.56 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 липня 2016 року у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі /а.с.148-154/.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив того, що відповідач ПАТ «КБ «Хрещатик» перебуває в стадії ліквідації, а тому, його повноваження в частині видачі депозитних вкладів обмежуються п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 липня 2016 року, як ухвалене з порушенням вимог матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі /а.с.165-173/.

В силу ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнані судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ВідповідачПАТ «КБ «Хрещатик», будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, у судове засідання свого представника не направив, а тому неявку представника ПАТ «КБ «Хрещатик» до суду належитьрозглядати, як неповажну. З урахуванням викладеного, відповідно до положень ст.372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд за відсутності представника ПАТ «КБ «Хрещатик».

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Отже, справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення представника позивачки ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як слідує з матеріалів справи і таке встановлено судом, 28.02.2013 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» та ОСОБА_2 укладено депозитний договір за №313/2013-222 «Оберіг», відповідно до якого, позивачка внесла на депозитний рахунок, відкритий на її ім»я, кошти у сумі 400.000 грн. терміном до 28.02.2014 року під 19,75% річних/а.с.7-9/.

28.02.2014 року, тобто, по закінченні дії договору, позивачка отримала 200.000 грн., а іншу частину вкладу у сумі 200.000 грн. переоформила на новий депозитний вклад, уклавши новий договір банківського вкладу «Думай про весну» за №222D-493285 (493285) від 28.02.2014 року на термін до 28.04.2015 року (14 місяців) під 21,5% річних/а.с.12-17/.

Крім того, 28.02.2013 року позивачкою ОСОБА_2 від імені її батька ОСОБА_4 укладено депозитний договір «Оберіг» за №315/2013-222 на суму 200.000грн. на термін до 28.02.2014 року під 19,75% річних/а.с.15-17/.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер /а.с.19/, після чого позивачка ОСОБА_2 успадкувала указаний вклад за №315/2013-222 від 28.02.2013 року на своє ім»я.

По закінченні дії цього договору №315/2013-222, позивачка отримала в Банку частину цього вкладу, у розмірі 50.000грн., а також відсотки за цим договором у сумі 3.222 грн.67 коп. /а.с.24/.

Таким чином, за твердженням позивачки, неповернутою сумою цього вкладу є сума 150.000грн. та відсотки у сумі 42.611 грн.30 коп.

На звернення позивачки до відповідача про добровільне виконання депозитних договорів та повернення вкладних сум разом з відсотками, Банк надіслав позивачці відповідь, згідно якої слідує, що, за результатами внутрішніх банківських перевірок встановлено, що, з рахунку банківського вкладу, відкритого згідно з договором №284/2013-222 частково достроково вилучено кошти у сумі 150.000 грн. через касу банку. По закінченню терміну дії цього договору 21.03.2014 року позивачці видано через касу банку 50.000 грн.

Крім того, з рахунку банківського вкладу, відкритого за договором №313/2013-222, на підставі заяв про дострокове часткове повернення вкладу вилучались кошти: 05.04.2013 року у сумі 50.000 грн. та 22.04.2014 року у сумі 250.000 грн. По закінченню терміну дії договору №313/2013-222 залишок вкладу у сумі 100.000 грн. переоформлено через касу банку на новий вклад згідно договору №222D-493285, який є чинним. Сума цього вкладу у договорі №222D-493285 від 28.02.2014 року зазначена у сумі 200.000 грн., однак у банку відсутні документи про внесення позивачкою цієї суми на вкладний рахунок.

Також Банк у відповіді на адресу позивачки зазначив, що керівництво банку звернулось до Шевченківського РУ ГУ МВС України у м.Києві про притягнення до кримінальної відповідальності винних працівників банку у шкоді заподіяній позивачці /а.с.27-28/.

Як слідує із матеріалів справи та не заперечувалось представником позивачки, на цей час слідчим управлінням ГУ МВС України в м.Києві розслідується кримінальна справа відносно підробки банківських документів та зловживання службовим становищем працівників банку «Хрещатик», яким заподіяно клієнтам Банку матеріальної шкоди, в тому числі і позивачці ОСОБА_2, про що свідчать, зокрема долучені до матеріалів справи копії висновків почеркознавчих експертиз, від 11.12.2014 року №57/тдд та від15.01.2015 року №578/тдд, виконаних науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при ГУ МВС України у м.Києві, відповідно до постанов слідчих органів /а.с.33-42, 43-61/.

Разом з тим, відмовляючи у позові, суд першої інстанції обґрунтовано послався на те, що в силу рішення Правління НБУ від 02.06.2016 року за №45-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик».

При цьому, встановлено, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.06.2016 року за №913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора Банку» виконавча дирекція Фонду вирішила розпочати процедуру ліквідації Банку з 06.06.2016 року по 05.06.2018 року.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року, з дня початку процедури виведення Фондом Банку з ринку призупинаються всі повноваження органів управління банку та органів контролю. Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку дії тимчасової адміністрації і до її припинення. Під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, а також нарахування відсотків за зобов»язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

Згідно ст.26 зазначеного Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведенням Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200.000грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції ухвалюючи рішення про відмову у позові, з висновками якого погоджується і апеляційний суд, правильно виходив з того, що Фондом запроваджено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру виведення ПАТ «КБ «Хрещатик» з ринку. На момент ухвалення рішення судом першої інстанції (19 липня 2016 року) у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливлювало стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Указаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України за результатами розгляду справи за №6-350цс17.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення судом першої інстанції постановлене на повно з»ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, вкладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.374, 376, 381-384,390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 липня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 19 липня 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді