АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/1054/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1567/18Головуючий у 1-й інстанції Гудков С. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Хіль Л.М.,

За участю секретаря судового засідання Гавриленко Л.М.

За участю: заявника ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3

представник апелянта ОСОБА_4

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 травня 2016 року в цивільній справі №539/1054/16-ц за заявою ОСОБА_5, заінтересована особа: ОСОБА_6 державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення

за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 травня 2018 року, постановлену у період часу з 11:42:45 год. до 11:44:55 год. під головуванням судді Гудкова С.В.,-

В С Т А Н О В И В:

короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

В квітні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якому просив становити факт, що ОСОБА_7, який помер 07 серпня 2002 року, був рідним дядьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 травня 2016 року заявлені вимоги ОСОБА_5 задоволено.

Встановлено факт родинних відносин, а саме: що ОСОБА_7, який помер 07 серпня 2002 року був рідним дядьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_2 звернулася із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області у справі №539/1054/16-ц від 12 травня 2016 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_5, заінтересована особа: ОСОБА_6 державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 травня 2018 року заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області у справі №539/1054/16-ц від 12 травня 2016 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_5, заінтересована особа: ОСОБА_6 державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено.

Скасовано рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області у справі №539/1054/16-ц від 12 травня 2016 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_5, заінтересована особа: ОСОБА_6 державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заяву ОСОБА_5, зацікавлена особа ОСОБА_6 державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без розгляду, у звязку з існуванням спору про право.

короткий зміст вимог апеляційної скарги :

З даною ухвалою не погодився заявник ОСОБА_5. Подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області по справі окремого провадження №539/1054/16-ц від 12 травня 2016 року залишити без розгляду.

узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу :

Вказує на те, що суд допустив порушення застосування норм процесуального права. Вважає ухвалу суду необгрунтованою та незаконною.

Наголошує на тому, що висновок місцевого суду про неможливість розгляду заяви в порядку окремого провадження є помилковим, оскільки Лубенським міськрайонним судом 12 травня 2016 року вже ухвалювалося рішення, яке породило необхідний заявнику юридичний факт.

У подальшому за ОСОБА_5 було визнано право на земельну частку (пай) площею 3,61 умовних кадастрових (га) без визначення меж цієї частки в натурі, розташованої на території Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, яка належала ОСОБА_7 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії №0196883, а також державним нотаріусом ОСОБА_6 РДА ОСОБА_8 17 листопада 2016 року за ним зареєстровано і право власності на земельну ділянку площею 3,5513 га кадастровий номер :07:007:0340 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка також належала померлому.

Вважає, що оскільки справа розглядалася в порядку окремого провадження, інтересів інших осіб вона не зачіпала. ОСОБА_2 не була учасником справи, питання про відсторонення від права на спадщину також не вирішувалося.

Вказує на те, що ОСОБА_2 з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду звернулася після двадцяти пяти місяців з дня його ухвалення, поважних причин пропуску нею цього строку не надала.

Рішення про встановлення факту родинних відносин ОСОБА_2 з померлим спадкодавцем ОСОБА_7 від 14 квітня 2017 року він також оскаржив в апеляційному порядку.

узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, але даний факт не перешкоджає подальшому розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

Відповідно до п.1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод «1. Кожен має право на справедливий ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, ..., який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...»

В п. 42- 44 рішення Європейського Суду з прав людини та основоположних свобод у справі «Желтяков проти України»(Заява № 4994/04) зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, interalia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Така процедура сама по собі не суперечить принципові юридично визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (див. рішення від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), №. 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2), № 19960/04, п. 46). Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції.

Цивільно процесуальним кодексом України передбачено процедура скасування судового рішення за нововиявленими обставинами.

Згідно ч.2 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст.429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Судом встановлено, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 травня 2016 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_5, з участю зацікавленої особи Другої ОСОБА_6 державної нотаріальної контори, встановлений факт, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_7П,, який помер 07 серпня 2002 року, був рідним дядьком ОСОБА_5.

Окрім цього, рішенням Лубенського міськрайонного суду від 14 квітня 2017 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, вирішено, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 07 серпня 202 року, був рідним дядьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

ОСОБА_2 28 березня 2018 року звернулася з заявою про перегляд рішення Лубенського міськрайонного суду від 12 травня 2016 року за нововиявленими обставинами, яку обґрунтовувала тим, що вона є спадкоємицею її рідного дядька ОСОБА_7, але до участі у справі не була залучена.

Про рішення суду дізналася 28 лютого 2018 року, коли отримала його повний текст за запитом її адвоката. Причиною для цього стала та обставина, що 18 грудня 2017 року ОСОБА_2 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на дві земельні ділянки померлого ОСОБА_7. При зверненні в подальшому до відділу Держгеокадастру у Лубенському районі для виготовлення технічної документації, дізналася, що одна із земельних ділянок зареєстрована за ОСОБА_9, і підставою для її реєстрації є рішення суду про визнання права власності в порядку спадкування.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 та скасовуючи рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 травня 2016 року, суд першої інстанції вважав наведені нею обставини нововиявленими.

Залишаючи заяву без розгляду, місцевий суд виходив з того, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 виник спір про право, який повинен вирішуватись у позовному провадженні.

Зазначені висновки місцевого суду відповідають нормам матеріального та процесуального права.

мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не була залучена до участі у справі за заявою ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_7 в якості зацікавленої особи, а тому не могла заперечувати проти його вимог.

Звернувшись з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, ОСОБА_2 надала докази, які вказують на те, що вона має право на спадщину після спадкодавця ОСОБА_7, який помер 07 серпня 2002 року.

У заяві ОСОБА_2 зазначає, що про наявність судового рішення вона дізналася в лютому 2018 року, коли звернулася до відділу Держгеокадастру у Лубенському районі з метою виготовлення технічної документації на земельні ділянки (спадкове майно). Даний факт не спростований ОСОБА_5

Таким чином встановивши, що ОСОБА_2 є спадкоємцем померлого ОСОБА_7 місцевий суд правильно визнав вказану обставину істотною, що не була встановлена судом та не була і не могла бути відомою особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, тобто нововиявленою, та прийшов до висновку про необхідність скасування судового рішення.

Доводи апелянта з приводу того, що його заява не зачіпає інтереси сторонніх осіб, у тому числі і ОСОБА_2, яка не була залучена до участі у справі окремого провадження, не спростовують того факту, що і ОСОБА_5 і ОСОБА_2 претендують на спадщину після одного і того ж спадкодавця. Через це даний спір зачіпає інтереси ОСОБА_2

На час розгляду справи місцевим судом та ухвалення рішення 12 травня 2016 року факт існування такого спору та наявності іншої спадкоємиці не мав місце та не вбачався з матеріалів справи. Однак на час вирішення судом питання про скасування рішення суду за нововиявленими обставинами цей спір існував, оскільки ОСОБА_2 заперечує факт , що ОСОБА_5 взагалі має родинні відносини з ОСОБА_10

Згідно ч.4 ст.315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи залишає заяву без розгляду.

З огляду на це висновки місцевого суду про залишення позову без розгляду є обґрунтованими та правомірними.

Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростували.

висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 травня 2018 року та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, понесені апелянтом судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 374 ч. 1 п.1, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 23 липня 2018 року.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_11 /підпис/ ОСОБА_12

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1