Справа №463/2354/17
Провадження №2/463/393/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді: Шеремети Г.І.

з участю секретаря судових засідань: Козак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення з об'єкта оренди та стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, остаточно просив виселити відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 із нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 42,60 кв.м; стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість в розмірі 3337,22 грн. за договором оренди, а також судові витрати. Від вимоги про розірвання договору оренди №Л-1922 від 31.12.2003 року нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 42,60 кв.м, укладеного з відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3, позивач відмовся, уточнивши позовні вимоги.

Позову мотивує тим, що 31.12.2003 року між Управлінням ресурсів Львівської міської ради та ОСОБА_2, ОСОБА_3 укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Л-1922, згідно якого позивач передав, а відповідачі прийняли в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 42,60 кв.м., із цільовим призначенням приміщень для творчої майстерні, на строк з 31.12.2003 року до 31.12.2005 року, який в подальшому було пролонговано до 31.12.2017 року. Всупереч взятим згідно договору оренди зобов'язань та вимогам чинного законодавства, відповідачі обов'язку щодо своєчасного внесення орендної плати за користування нежитловими приміщення не виконали, внаслідок чого станом на 16.03.2017 року виникла заборгованість в розмірі 3337,22 грн., яку відповідачі в добровільному порядку погасити відмовляються. Так як відповідачі заходів щодо погашення виниклої заборгованості не вживають, термін договору закінчився та в порушення ч.1 ст.785 ЦК України, ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» відповідачів об'єкту оренди наймодавцю не повернули, а тому позивач звернувся до суду з відповідним позовом, який просить задоволити.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує.

Відповідачі у судове засідання з розгляду даної справи не з'явилися, хоча про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. У зв'язку із неявкою відповідачів, які були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомили, відзиву на позовну заяву не подали, то зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст.280 ЦПК України.

У зв'язку з набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року та вступом в дію 15.12.2017 року нового Цивільного процесуального кодексу України, суд здійснював розгляд даної справи за правилами ЦПК України від 15.12.2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Сторони у судове засідання не з'явились, тому фіксування судового процесу 20.07.2018 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, постановляючи рішення відповідно до ст.ст.265,280-282 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, таку як: передати майно, сплатити кошти тощо, або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Судом встановлено, що 31.12.2003 року між Управлінням ресурсів Львівської міської ради та ОСОБА_2, ОСОБА_3 укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Л-1922, згідно якого позивач передав, а відповідачі прийняли в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 42,60 кв.м., із цільовим призначенням приміщень для творчої майстерні (а.с.7-10).

Як вбачається із п. 4.1 вказаного договору, термін договору визначений з 31.12.2003 року до 31.12.2005 року, який в подальшому було пролонговано до 31.12.2017 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст.19 цього ж Закону, орендар за користування обєктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно п.5.2 Договору орендна плата сплачується орендарем не пізніше 20 числа місяця за попередній місяць через перерахування коштів на рахунок орендодавця.

Як вбачається із матеріалів справи, всупереч умовам укладеного договору та вимогам вищезазначених законодавчих актів, відповідачі взяті на себе зобов'язання не виконують, вчасно орендну плату не вносять, у зв'язку із чим допустили утворення заборгованості.

Як вбачається із довідки про заборгованість №4-2302-336 від 20.03.2017 року відповідачами орендна плата за користування об'єктом оренди не вносилась в обсязі, визначеному умовами договору, внаслідок чого допущено заборгованість на загальну суму 3337,22 грн. (а.с.11). Суд надає віри представленому позивачем розрахунку, оскільки такий відповідає вимогам чинного законодавства та умовам договору, а також не спростований стороною відповідача.

А тому, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідачів заборгованості по оплаті оренди приміщення в розмірі 3337,22 грн.

Відповідно до ч.1 ст.785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

У відповідності до ч.2 ст.795 ЦК України, повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Частиною 1 ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

Пунктом 9.3 укладеного між сторонами Договору передбачено, що об'єкт оренди повинен бути переданий орендарем та прийнятий орендодавцем (за його дорученням - балансоутримувачем) протягом 15 днів з моменту настання однієї з подій, вказаних в п.9.1 Договору - закінчення терміну дії договору або дострокового його припинення чи розірвання. Відповідно до п.9.4 при передачі об'єкта оренди складається акт здачі-приймання, який підписується сторонами.

Так як термін дії укладеного 31.12.2003 року між сторонами договору закінчився ще 31.12.2017 року, а відповідачі в порушення вимог ст.785 ЦК України, ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», та умов договору свого обов'язку щодо повернення об'єкту оренди не виконуюють, що відтак свідчить про умисне ухилення від взятих на себе згідно договору зобов'язань.

Зважаючи на вищенаведене суд вважає заявлений позов обґрунтованим та підставним, а відтак такий задовольняє в повному обсязі.

При цьому, у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат, так як уточнений позов задоволено в повному обсязі (від вимоги про розірвання договору позивач відмовився), то з відповідачів на користь позивача підлягають до стягнення, понесені останнім судові витрати в розмірі 3600 гривень судового збору (1600 грн. за вимогу про виселення та 1600 грн. за вимогу про стягнення заборгованості).

Керуючись ст.ст.10,12,13,76-80,259,263,264,273,280-282,354,355 ЦПК України, ст..ст. 509,526,762,785,795 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, м.Львів, пл.Галицька, 15, , р/р 2002 в ГУДКСУ у Львівській області МФО 825014) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; паспорт серії НОМЕР_1, виданий Сихівським РВ ЛМУ України у Львівській області 04.07.2003 року) , ОСОБА_3 (АДРЕСА_5; паспорт серії НОМЕР_2, виданий Галицьким РВ ЛМУ України у Львівській області 16.12.1997 року) про виселення з об'єкта оренди та стягнення заборгованості - задоволити.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3 із нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 42,60 кв.м.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради заборгованість у сумі 3337,22 грн. (три тисячі триста тридцять сім гривень двадцять дві копійки).

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради судові витрати в розмірі 3200,00 грн. (три тисячі двісті гривень нуль копійок) судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову.

На рішення суду відповідачем може бути подано до Личаківського районного суду м.Львова письмову заяву про перегляд заочного рішення в порядок і строки, передбачені ст.284 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 20 липня 2018 року.

Суддя: Шеремета Г. І.