П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2018 року

м. Харків

Справа № 635/7642/16-ц

Провадження № 22-ц/790/3207/18

Апеляційний суд Харківської області в складі:

Головуючого - Бровченко І.О.,

суддів - Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря - Сінченко І.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 вересня 2017 року у складі судді Караченцева І.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить суд зобов'язати відповідача виконати постанову прокурора Муханова І.М. від 04 серпня 2016 року про скасування арешту та повернути автомобіль НОМЕР_1 законному володільцю ОСОБА_2, а також видати виконавчий лист.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05 лютого 2015 року було відкрито кримінальне провадження, винесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000421 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України за заявою директора ТОВ «Компанія Укрнафтомаш» ОСОБА_1 за ознаками злочину заволодіння чужим майном шляхом обману. Ухвалою від 05 лютого 2015 року постановленою по справі слідчим суддею Харківського районного суду Харківської області Шинкарчук Я.А. на клопотання старшого слідчого СВ Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області Криворучко О.О. було накладено арешт на автомобіль SSANGYONG KORANDO, реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить позивачу. Арештований автомобіль було передано на зберігання директору ТОВ «Компанія Укрнафтомаш» ОСОБА_1

04 серпня 2016 року старший слідчий Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області Гребенюк І.С. своєю постановою закрила дане кримінальне провадження.

04 серпня 2016 року постановою прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Муханова І.М. було скасовано вищезазначений арешт на автомобіль, а тому він підлягає негайному поверненню законному володільцю - позивачу ОСОБА_2

Станом на 04 вересня 2016 року відповідач ОСОБА_1 не має відношення до ТОВ «Компанія Укрнафтомаш», але не бажаючи повертати автомобіль, оскаржив постанову старшого слідчого Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області Гребенюк І.С.

Слідчий суддя Харківського районного суду Харківської області Пілюгіна О.М. своєю ухвалою від 25 серпня 2016 року скаргу задовольнила та направила кримінальне провадження на продовження розслідування. 05 вересня 2016 року відповідач ОСОБА_1 оскаржує постанову Муханова І.М. від 04 серпня 2016 року про скасування арешту в Жовтневому районному суді м. Харкова, проте 26 вересня 2016 року суддя Чижиченко Д.В. залишає скаргу без задоволення.

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 26 вересня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_3) повернути автомобіль НОМЕР_1 законному володільцю ОСОБА_2. Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_3) на користь держави судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволені позову посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що майно на відповідальне зберігання передавалось ТОВ «Компанія Укрнафтомаш» в особі директора, а не йому як фізичній особі.

Вислухавши суддю доповідача, пояснення з'явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у фізичної особи ОСОБА_1 виникло зобов'язання щодо повернення майна його власнику на підставі ст. 400 ЦК України.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погодитися не може, оскільки вони зроблені з порушенням норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що вироком Харківського районного суду Харківської області від 25 грудня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 190 ч. 3, 358 ч. 1, 358 ч. 4 КК України та призначено йому покарання:

-за ч. 3 ст. 190 КК України у виді 4 років позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 358 КК України у виді 2 років обмеження волі;

-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов'язки, передбачені ст. 76 КК України. Арешт, накладений ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 травня 2014 року, на автомобіль SSANGYONG KORANDO, реєстраційний номер НОМЕР_2, скасовано. Речовий доказ автомобіль SSANGYONG KORANDO, реєстраційний номер НОМЕР_2, повернуто власнику ОСОБА_7

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 07 квітня 2016 року апеляційну скаргу потерпілого ТОВ «Компанія Укрнафтомаш» - ОСОБА_1 залишено без задоволення. Вирок Харківського районного суду Харківської області від 25 грудня 2015 року відносно ОСОБА_6 змінено. Звільнено ОСОБА_6 від відбуття призначеного судом покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки на підставі ст. 49 КК України ; ч. 4 ст. 358 КК у виді обмеження волі строком на 2 роки - на підставі ст. 49 КК України. Виключено з резолютивної частини рішення суду вказівку про призначення покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворими.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що 05 лютого 2015 року було відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000421 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України за заявою від 04 лютого 2015 року директора ТОВ «Компанія Укрнафтомаш» ОСОБА_8 за ознаками злочину заволодіння чужим майном шляхом обману.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 лютого 2015 року, постановленою по справі слідчим суддею Харківського районного суду Харківської області Шинкарчук Я.А. (в кримінальному провадженні №0000421 від 05 лютого 2015 року) за клопотанням старшого слідчого СВ Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області Криворучко О.О. було накладено арешт на майно - автомобіль SSANGYONG KORANDO, реєстраційний номер НОМЕР_2. Арештований автомобіль було передано на зберігання директору ТОВ «Компанія Укрнафтомаш» ОСОБА_1 За мотивувальної частини ухвали вбачається, що автомобіль передано на відповідальне зберігання організації, якій завдані збитки, а саме директору ТОВ «Компанія Укрнафтомаш».

На виконання ухвали Харківського районного суду Харківської області від 05 лютого 2015 року по справі № 635/870/15-к автомобіль SSANGYONG KORANDO, реєстраційний номер НОМЕР_2, передано на зберігання директору ТОВ «Компанія Укрнафтомаш» ОСОБА_1 для зберігання на території підприємства ТОВ «Компанія Укрнафтомаш», що підтверджується його письмовою розпискою від 09 лютого 2015 року.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Управління товариством здійснюють його органи (ч. 1 ст. 97 ЦК України).

Статутом ТОВ «Укрнафтомаш» передбачено, що у товаристві створений виконавчий орган - директор, який здійснює поточне керівництво товариством.

Таким чином, виконуючи ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 05 лютого 2015 року по справі № 635/870/15-к, ОСОБА_1 діяв як уповноважений представник (директор) юридичної особи - ТОВ «Компанія Укрнафтомаш», а не фізична особа, та зобов'язався зберігати майно на території підприємства.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02 липня 2015 року порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Укрнафтомаш», призначено розпорядника майна - арбітражного керуючого Тризну О.В.

21 жовтня 2015 року постановою Господарського суду в Харківській області по справі №922/3218/15 ТОВ «Компанія Укрнафтомаш» визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура та припинені повноваження органів управління банкрута та повноваження власника майна і призначено ліквідатором Шубу В.І.

Таким чином з 21 жовтня 2015 року ОСОБА_1 не мав правової можливості виконувати функції директора ТОВ «Компанія Укрнафтомаш», оскільки функції управління майном передано відповідній уповноваженій особі.

Матеріали справи не містять належних доказів та позивачем не надано під час судового розгляду справи, що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи - банкрута.

03 серпня 2016 року старшим слідчим Харківського ВП ГУ Національної поліції Харківської області Гребенюк І.С. винесено рішення про закриття кримінального провадження № 0000421 від 04 лютого 2015 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 серпня 2016 року постанову старшого слідчого Харківського відділу ГУ НП в Харківській області Гребенюк І.С. від 04 серпня 2016 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000421 від 05 лютого 2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України.

Постановою Харківської місцевої прокуратури № 6 від 04 серпня 2016 року скасовано арешт накладений на автомобіль SSANGYONG KORANDO, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2, ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 05 лютого 2015 року у зв'язку з закриттям матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000421 від 04 лютого 2015 року. Вирішено питання про повернення автомобілю ОСОБА_2 та повідомлення заявника - директора ТОВ «Компанія Укрнафтомаш» ОСОБА_1, на відповідальному зберіганні в якого знаходиться майно.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів підтверджуючих, що ТОВ «Компанія Укрнафтомаш» повідомлялась про скасування арешту. ОСОБА_1, як фізичній особі, спірний автомобіль на відповідальне зберігання не передавався.

Належних на допустимих доказів підтверджуючих, що на час розгляду справи ОСОБА_1, як фізична особа, володіє спірним автомобілем, матеріали справи не містять.

Відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи) сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

За змістом частини першої статті 33 ЦПК України( в редакції чинній на час розгляду справи) суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

З викладеного вбачається, що позивач самостійно визначає відповідача при зверненні до суду.

Разом з тим, відповідач має бути суб'єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Проте, якщо позивач притягне відповідачем особу, яка його прав не порушила або не повинна відповідати за позовом з інших причин, суд, за відсутності клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, у позові відмовляє.

Суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясовуванню обставини справи: роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України (п. 4 ст. 10 ЦПК України в редакції чинній на час розгляду справи ).

Однак суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, вимоги процесуального закону щодо забезпечення повноти, всебічності та об'єктивності з'ясування обставин справи не виконав, не роз'яснив позивачу положення ст. 33 ЦПК України, що призвело до неправильного вирішення справи.

Залучення належних відповідачів до справи на стадії апеляційного перегляду процесуальним законом не передбачено.

За таких обставин рішення суду підлягаю скасуванню з постановленням нового про відмову у позові.

Таке судове рішення апеляційного суду з вказаних підстав не позбавляє позивача права звернутися до суду за захистом порушеного права у передбаченому законом порядку.

Посилання позивач на рішення суду роздруковані з Єдиного реєстру судових рішень України без ідентифікації осіб та їх web-посилання не є належним доказом.

З огляду на те, що порушення норм процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з підстав передбачених п. п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України колегія суддів здійснює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 вересня 2017 року скасувати.

У задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 826 грн. 80 коп. у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 липня 2018 року.

Головуючий:

Судді -