Справа № 318/1992/18 Номер провадження №2/318/787/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2018 р. м. Камянка-Дніпровська

Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі: Головуючого судді Васильченка В.В.; при секретарі Крук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи своє звернення наступним. 04.12.1999 р. вона уклала шлюб з ОСОБА_2 24.05.2005 р. подружжя за спільні кошти придбали житловий будинок, який знаходиться за адресою: Запорізька область, Камянсько-Дніпровський район, с. Новодніпровка, вул.. Половкова, 24. Договір купівлі-продажу будинку було оформлено на чоловіка. З моменту придбання будинку та по теперішній час вона там проживає, користується земельною ділянкою. Будучи юридично необізнаною вона не знала, що при купівлі будинку необхідно було окремо укладати договір купівлі-продажу земельної ділянки. Спільне життя не склалось і в 2015 р. шлюб між сторонами розірвано. Заочним рішенням суду від 19.09.2017 р. визнано право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами в рівних частках по 1/2 частини кожному, стягнуто з ОСОБА_2 на її користь грошові кошти у розмірі 8261,53 грн. за зобовязаннями, які виникли в інтересах сімї за договором кредитування. Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляцію, в якій зазначив, що він є єдиним повноправним власником земельної ділянки на підставі договору дарування земельної ділянки від 21.08.2017 р., посвідченого приватним нотаріусом Камянсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3 Постановою апеляційного суду Запорізької області від 10.04.2018 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2задоволено частково, рішення суду скасовано в частині стягнення з нього на користь неї грошових коштів у сумі 8261,53 грн. за договором кредитування. Своє право власності на 1/2 частину будинку вона зареєструвала у встановленому законом порядку. Влітку 2018 р. ОСОБА_2 прийшов до будинку разом зі своєю новою дружиною, яка стала хазяйнувати на городі та вимагати очистити землю від овочів. Просила визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки № 24, що знаходиться по вул.. Половкова в с. Новодніпровка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, площею 0,1227 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства у звязку із набуттям права власності на 1/2 частину житлового будинку за цією ж адресою.

Ухвалою суду від 31.10.2018 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 26.11.2018 р. за клопотанням представника ОСОБА_4 витребувано у приватного нотаріуса Камянсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3 належним чином завірену копію договору дарування земельної ділянки від 21.08.2017 р. № 1113.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду відзив на позов, вказуючи, що він є повноправним власником земельної ділянки № 24 по вул. Половкова в с. Новодніпровка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, яку отримав в дар на підставі нотаріально посвідченого договору дарування. В шлюбі з позивачкою він на той час вже не перебував. ОСОБА_1 може, не будучи власником земельної ділянки під будинком, володіти, користуватись нею, що і встановлює ст.. 395 ЦК України (право володіння і користування (сервітуту). Однак, вона не звернулась до нього з пропозицією такі договори укласти. Просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 04.12.1999 р. сторони уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, актовий запис 14 (а.с. 6).

Заочним рішенням Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 12.02.2015 р. шлюб розірвано (а.с. 7).

Заочним рішенням Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 19.09.2017 р. визнано право спільної часткової власності ОСОБА_1м. та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: Запорізька область, Камянсько-Дніпровський район, с. Новодніпровка, вул.. Половкова, 24; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 8261,53 грн. за зобовязаннями, які виникли в інтересах сімї за договором кредитування від 26.07.2010 р. (а.с. 8-9).

Постановою апеляційного суду Запорізької області від 10.04.2018 р. рішення суду першої інстанції скасовано в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 8261,53 грн. за договором кредитування № Ц504 від 26.07.2010 р. (а.с. 16-18).

На виконання ухвали суду про витребування доказів від 26.11.2018 р. приватним нотаріусом Камянсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3 надано належним чином завірену копію договору дарування земельної ділянки від 21.08.2017 р. № 1113, з якого вбачається, що 21.08.2017 р. ОСОБА_5, що діє від імені ОСОБА_6 по довіреності, та ОСОБА_2 уклали договір дарування земельної ділянки № 24, що знаходиться по вул. Половкова в с. Новодніпровка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, розміром 0,2454 га. Дана земельна ділянка належить ОСОБА_6 на праві особистої приватної власності, обмеження (обтяження) щодо відчужуваної земельної ділянки не зареєстровані.

Згідно ст. 6 ЦК України встановлено, що, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, згідно ст. 627 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ст. 717 ЦК України з а договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ч. 2 ст. 719 ЦК України). Право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття (ч.1 ст. 722 ЦК України).

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Статтею 328 ЦК України перебачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності на землю гарантується Конституцією України (ч. 2 ст. 373 ЦК України). Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення (ч. 4 ст. 373 ЦК України).

Відпловідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 15 ЦК України, встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Суд вважає необхідним позов ОСОБА_1 залишити без задоволення, оскільки житловий будинок № 24 по вул. Половкова в с. Новодніпровка був придбаний сторонами в період шлюбу і є їх спільною сумісною власності, набутого подружжям за час шлюбу. Про що є також рішення суду від 19.09.2017 р., яким визнано за кожним із подружжя по 1/2 частині житлового будинку. Але спірна земельна ділянка була придбана ОСОБА_2 21.08.2017 р., тобто, у період, коли сторони у шлюбі не перебували, позивачем не ставиться питання про недійсність цього правочину, договір є укладеним, сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених позовних вимог.

На підставі ст.ст. 203, 328, 638, 717 ЦК України, ст. 41 Конституції України, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 259, 263-265, 352 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку земельної ділянки - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Камянсько-Дніпровський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 22 грудня 2018 року.

Суддя:ОСОБА_7