АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1015/18Головуючий по 1 інстанції - ОСОБА_1
Категорія: 43,45 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Нерушак Л.В. (суддя доповідач )

суддів Карпенко О.В., Ювшина В.І.

за участю секретаря Анкудінова О.І.

учасники справи:

позивач ДП «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату» ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат»;

відповідач ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 особа, що подає апеляційну скаргу Дочірнє підприємство «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат»

розглянувши у м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ДП «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 квітня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Демчика Р.В. у залі судового засідання Придніпровського районного суду м. Черкаси 19 квітня 2018 року о 10 год. 10 хв., повний текст рішення виготовлено 30 квітня 2018 року, у справі за позовом Дочірнього підприємства «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату» ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку, -:

в с т а н о в и в :

17 липня 2017 року ДП «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 1 листопада 2013 року між ПАТ «Черкаський шовковий комбінат» та ДП «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» укладено договір оренди № 143. Згідно п.1.1 договору оренди орендодавець, який є власником передав, а орендар прийняв в оренду житлові приміщення, що розташовані за адресою: м. Черкаси, вул. Толстого, 15; вул. Р.Люксембург, 197; вул. Добровольського, 27; вул. Волкова, 17; вул. Волкова, 19.

Позивач посилається, що згідно до ч.2 ст. 128 ЖК України та п.9 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого ОСОБА_7 міністрів УРСР № 208 від 03 червня 1986 року жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу.

Згідно ст. 129 ЖК України та п.10 Примірного положення про гуртожитки, на підставі рішення про надання житлової площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Позивач вказує, що адміністрацією ПАТ «Черкаський шовковий комбінат» не приймалося жодного спільного рішення з профспілковим комітетом щодо надання ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 для проживання кімнат № 41-43 в гуртожитку по вул. Добровольського, 27 м. Черкаси. Відповідачам не видавалися спеціальні ордери для вселення до вказаних кімнат. У 2003 році відповідачі самовільно, без будь-яких правових підстав зайняли кімнати № 41-43 в гуртожитку по вул. Добровольського, 27, де на даний час проживають та займають 6 ліжко-місць. Особовий рахунок відкрито на імя ОСОБА_3

Позивач посилається, що згідно ст. ст. 66, 68 Житлового кодексу України, ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» квартиронаймач (власник) зобовязаний щомісячно вносити квартирну плазу (плату за надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій). Разом з тим відповідачі порушують вимоги чинного законодавства та не в повному обсязі сплачують плату за проживання в гуртожитку.

Розпорядженням Черкаської обласної державної адміністрації № 316 від 23 жовтня 2008 року було встановлено граничний розмір плати за проживання в гуртожитках у розмірі 120 грн. за ліжко-місце за місяць. Конкретний розмір плати за проживання в гуртожитках, в межах граничного, встановлюється їх власниками, виходячи з фактичних витрат на утримання гуртожитків.

Розпорядженням Черкаської обласної державної адміністрації № 10 від 22 жовтня 2015 року було внесено до розпорядження Черкаської обласної державної адміністрації № 316 від 23 жовтня 2008 року «Про встановлення граничного розміру плати за проживання в гуртожитках», такі зміни: абзац другий та третій пункту 1 викладено в такій редакції: «... 290 грн. за ліжко-місце за місяць з урахуванням податку на додану вартість для інших гуртожитків...»

Розпорядженням Черкаської обласної державної адміністрації № 6 від 11 травня 2017 року «Про встановлення граничного розміру плати за проживання в гуртожитках ДП «РЕУ ЧШК» встановлений граничний розмір плати за проживання в гуртожитках (крім студентських гуртожитків) громадян України, осіб без громадянства та іноземців, які займають приміщення, що знаходиться у спільному користуванні кількох осіб, які не перебувають у сімейних відносинах, для ДП «РЕУ Черкаський шовковий комбінат», за ліжко-місце за місяць з урахуванням податку на додану вартість, у розмірі: 420 грн. для гуртожитків № 1, розташованого за адресою: м. Черкаси, вул. Самійла Кішки, 197, та № 3, розташованого за адресою: м. Черкаси, вул. Добровольського, 27.

До граничного розміру плати включено витрати на комунальні послуги.

В плату за проживання в гуртожитку не включено вартість електроенергії, опалення та гарячого водопостачання, оскільки відповідачі є абонентами КП «Черкаський РЕМ» та КП «Черкаська ТЕЦ», уклали з ними окремі договори та розраховуються за спожиті послуги безпосередньо із зазначеними підприємствами.

Позивач вказує, що станом на 1 липня 2017 року заборгованість відповідачів за проживання в кімнатах № 41-43 в гуртожитку по вул. Добровольського, 27 м. Черкаси становить 57578, 80 грн. Тому позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ДП «РЕУ Черкаський шовковий комбінат» ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» заборгованість за проживання в кімнатах № 41-43 в гуртожитку по вул. Добровольського, 27 м. Черкаси в сумі 57578, 80 грн. та понесені судові витрати.

У січні 2018 року, під час розгляду справи в суді першої інстанції, позивач звернувся до суду із заявою про зменшення позовних вимог, просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за проживання в кімнатах № 41-43 в гуртожитку по вул. Добровольського, 27 м. Черкаси в сумі 53299,57 грн. та судові витрати.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 квітня 2018 року у задоволенні позову ДП «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку відмовлено.

Обґрунтовуючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що між сторонами у справі укладено договір найму жилого приміщення в гуртожитку (п.7 Положення про гуртожитку), в якому визначений розрахунок розміру плати за проживання в гуртожитку, затверджений власником. Також не надано доказів того, що відповідачі заборгували позивачу за надані послуги саме 57578,80 грн., та не вказано, за який період підлягають стягненню вказані кошти.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, ДП «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» оскаржило рішення суду в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу. В скарзі також зазначається, що численними перевірками не було встановлено порушень в діях позивача стосовно визначення розміру тарифів за проживання в гуртожитку. Відповідачі зайняли житлові кімнати без законних на те підстав, ордери на вселення в кімнати їм не видавались. Дочірнє підприємство «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» посилається в апеляційній скарзі на ті самі обставини та доводи, що і у позовній заяві, та просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 квітня 2018 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ДП «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» про стягнення коштів з відповідачів.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_8 подали відзив на апеляційну скаргу ДП «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат».

У відзиві вказують, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 грудня 2014 року відмовлено у задоволенні позову ДП «РЕУ ЧШК» ПрАТ «ЧШК» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території. Цим рішенням встановлено, що позивачем було відкрито окремі особові рахунки по оплату комунальних послуг: централізованого опалення, гарячої води та електроенергії для всіх мешканців гуртожитку. Із наданих в судовому засіданні квитанцій вбачається, що ОСОБА_9 самостійно здійснює оплату за житлово-комунальні послуги за водо, теплопостачання та електроенергію. Оплата проводиться на особові рахунки підприємств, які надають вказані послуги. Просять рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 квітня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ДП «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» - без задоволення.

Справа в суді апеляційної інстанції розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням, але без виклику сторін.

Апеляційному суду Черкаської області підлягає розгляду дана справа відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ДП «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень ч. ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Як встановлено судом при розгляді справи та вбачається із матеріалів справи згідно довідки ДП «РЕУ-ЧШК» ПрАТ «ЧШК» № 86 від 10 липня 2017 року ОСОБА_3 з 2003 року проживає без реєстрації з сімєю по вул. Добровольського, буд 27 кім.41,42,43. Склад сімї: дочка ОСОБА_6, син ОСОБА_5, чоловік ОСОБА_4 На даний час сімя зареєстрована в кім. 37 по вул. Добровольського, 27.

Із відомості про нарахування та оплату квартиронаймача ОСОБА_3 за проживання сімї в кімнаті № 41,42,43 по вул. Добровольського, 27 м. Черкаси вбачається, що заборгованість за період з травня 2003 року по 1 липня 2017 року складає 57578,80 грн.

Розпорядженням Черкаської обласної державної адміністрації № 316 від 23 жовтня 2008 року було встановлено граничний розмір плати за проживання в гуртожитках у розмірі 120 грн. за ліжко-місце за місяць. Конкретний розмір плати за проживання в гуртожитках, в межах граничного, встановлюється їх власниками, виходячи з фактичних витрат на утримання гуртожитків.

Розпорядженням Черкаської обласної державної адміністрації № 10 від 22 жовтня 2015 року було внесено до розпорядження Черкаської обласної державної адміністрації № 316 від 23 жовтня 2008 року «Про встановлення граничного розміру плати за проживання в гуртожитках», такі зміни: абзац другий та третій пункту 1 викладено в такій редакції: «... 290 грн. за ліжко-місце за місяць з урахуванням податку на додану вартість для інших гуртожитків...»

Розпорядженням Черкаської обласної державної адміністрації № 6 від 11 травня 2017 року «Про встановлення граничного розміру плати за проживання в гуртожитках ДП «РЕУ ЧШК» встановлений граничний розмір плати за проживання в гуртожитках (крім студентських гуртожитків) громадян України, осіб без громадянства та іноземців, які займають приміщення, що знаходиться у спільному користуванні кількох осіб, які не перебувають у сімейних відносинах, для ДП «РЕУ ЧШК», за ліжко-місце за місяць з урахуванням податку на додану вартість, у розмірі: 20 грн. для гуртожитків № 1, розташованого за адресою: м. Черкаси, вул. Самійла Кішки, 197, та № 3, розташованого за адресою: м. Черкаси, вул. Добровольського, 27. До граничного розміру плати включено витрати на комунальні послуги.

Згідно до вимог ст. 127 ЖК України встановлено, що для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки.

Статтею 130 ЖК України передбачено, що порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Положення про гуртожитки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України № 84 від 27 квітня 2015 року, гуртожиток - це спеціально споруджений або переобладнаний жилий будинок, який використовується для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання.

Пунктом 4 Положення про гуртожитки передбачено, що особи, які проживають у гуртожитку, зобовязані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги. Відповідно до п.7 Положення про гуртожитки особа, яка проживає в гуртожитку, сплачує за таке проживання, а також за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у звязку з проживанням у гуртожитку.

Розмір плати за проживання в гуртожитку визначається в договорі найму жилого приміщення в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженого власником гуртожитку. У договорі найму жилого приміщення в гуртожитку також визначається порядок здійснення розрахунків між власником гуртожитку та особою, що проживає в гуртожитку.

Розмір плати за житлово-комунальні послуги визначається відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/тарифів на такі послуги.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Із змісту листа ДП «РЕУ ЧШК» ПрАТ «ЧШК» № 71 від 6 квітня 2018 року вбачається, що складовими собівартості одного ліжко-місця в гуртожитку № 3 по вул. Добровольського, 27 в м. Черкаси є: прямі виробничі витрати (вартість робіт та матеріалів для проведення поточних ремонтних робіт на внутрішньо будинкових інженерних системах, матеріалів для утримання приміщень та забезпечення відповідного санітарного стану тощо), загально виробничі витрати (утримання апарату управління виробництвом, утримання виробничого персоналу, податки на заробітну плату, амортизація основних засобів виробничого призначення, утримання основних засобів виробничого призначення та їх поточний ремонт; охорона праці; забезпечення пожежної та сторожової охорони об'єктів виробничого призначення; оплата послуг з опалення, освітлення, водопостачання та водовідведення, а також іншого утримання виробничих приміщень, які безпосередньо повязані із процесом надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), адміністративні витрати (оплата праці, податки на заробітну плату, оплата вартості використання та обслуговування технічних засобів управління, канцелярські та поштово-телеграфні витрати, амортизація основних засобів адміністративного призначення; утримання та поточний ремонт основних засобів загальногосподарського призначення; а також інші витрати адміністративного призначення; оплата розрахунково-касового обслуговування та інших послуг банків; оплата послуг з опалення та освітлення сходових клітин, водопостачання та водовідведення, а також іншого утримання адміністративних приміщень, які безпосередньо повязані із процесом надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій тощо); рентабельність, комунальні послуги (холодна вода, каналізація, електроенергія, служба чистоти, відшкодування по договору про оренду житлового фонду, вентканали, дестанція) ПДВ.

Отже, в собівартість одного ліжко-місця в гуртожитку № 3 по вул. Добровольського, 27 в м. Черкаси, як встановив суд першої інстанції, включена оплата за надання житлово-комунальних послуг, що суперечить п.7 Положення про гуртожитки, згідно якого особа, яка проживає в гуртожитку, сплачує за таке проживання, а також за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у звязку з проживанням у гуртожитку.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 2 грудня 2014 року відмовлено в задоволенні позову ДП «РЕУ ЧШК» ПрАТ «ЧШК» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території в сумі 22858 грн. 91коп. Рішення суду набрало законної сили 27 січня 2015 року, що обґрунтовано взято до уваги судом першої інстанції , тому апеляційний суд погоджується з даними висновками, що судом вирішувалось питання щодо стягнення заборгованості за надані послуги за період станом на 01 березня 2014 року та було відмовлено в задоволенні позову.

Вказаним вище судовим рішенням суду встановлено, що позивачем було відкрито окремі особові рахунки по оплаті комунальних послуг, а саме централізованого опалення, гарячої води та електричної енергії для всіх мешканців гуртожитку. Згідно до листа відокремленого підрозділу Черкаська ТЕЦ від 16 вересня 2014 року № 24/6026 зазначено, що договори «Про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води» з мешканцями гуртожитку за адресою м. Черкаси , вул. Добровольського, 27, були укладені з 1 грудня 2003 року згідно листа директора ДП «РЕУ ЧШК» № 113 від 5 грудня 2003 року. Згідно оборотної відомості особового рахунку по нарахуванню і оплаті за опалення та підігрів води № о.р.40270043 абонент ОСОБА_3

Також як вбачається з інформації про оплату за спожиту електричну енергію відкрито розрахунок по особовому рахунку 18-67-041 абонент ОСОБА_3

Відповідно до положень ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Із наданих в судовому засіданні суду першої інстанції квитанцій вбачається, що ОСОБА_3 самостійно здійснює оплату за житлово-комунальні послуги за водо та теплопостачання та електроенергію. Оплата здійснюється на особові рахунку, відкриті у підприємствах, які надають вказані послуги.

На підставі викладених вище фактичних обставин справи, та норм законодавства апеляційний суд дійшов висновку про те, що в даній справі позивач всупереч вимог ч.1 ст.81 ЦПК України , що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не зміг надати доказів того, що у відповідачів наявний обовязок сплачувати позивачу кошти за проживання у гуртожитку, адже оплату комунальних послуг відповідачі здійснюються самостійно на підставі окремих договорів, а правочину, який би передбачав їх обовязок платити кошти позивачу (п.7 Положення про гуртожитки) укладено не було. Отже висновки суду першої інстанції в цій справі є обґрунтованими та колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками.

Доводи апеляційної скарги про те, що перевірками не було встановлено порушень в діях позивача стосовно визначення розміру тарифів за проживання в гуртожитку, та про те, що відповідачі зайняли житлові кімнати без законних на те підстав, не спростовують правильності вищенаведених висновків суду, адже не підтверджують наявності відповідного договору. Крім того, у разі відсутності у відповідачів права займати відповідне житлове приміщення позивач може предявити вимогу про їх виселення, а не про стягнення заборгованості по оплаті вартості проживання.

Отже, доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, були предметом розгляду суду першої інстанції, яким дана належна оцінка, є аналогічними доводам позовної заяви, не спростовують висновків суду, тому не підлягають задоволенню апеляційним судом.

Інших доводів, які б слугували підставою для скасування рішення суду, та задоволення вимог апеляційної скарги і позовних вимог позивача, доводи апеляційної скарги не містять.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд, вважає, що ухвалене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, за наведеними у скарзі доводами не вбачається, оскільки доводи апеляційної скарги не є суттєвими, носять субєктивний характер, не відповідають обставинам справи, зводяться до невірного трактування норм матеріального права і правильності висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» - залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 квітня 2018 року у справі за позовом Дочірнього підприємства «Ремонтно-експлуатаційне управління Черкаського шовкового комбінату» ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку залишити без змін.

Судові витрати, понесені у звязку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів, з дня виготовлення повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуючий Нерушак Л.В.

Судді Карпенко О.В.

ОСОБА_10