Справа № 616/446/18
Провадження № 2/618/268/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року Дворічанський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Гніздилова Ю. М., за участю секретаря судового засідання Рябенко Л. В., представника позивача ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2, розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом приватного підприємства «ДЖЕРЕЛО» до ОСОБА_2 про спонукання до продовження дії договору оренди, -

встановив:

Приватне підприємство «ДЖЕРЕЛО» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про спонукання до продовження дії договору оренди в якому просить зобовязати відповідача укласти Додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 29.12.2006 року, зареєстрованого Великобурлуцьким районним відділом Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 29.05.2008 року за №31 та внесення змін до нього. В обґрунтування позову зазначило, що 29 грудня 2006 року між відповідачем та позивачем та було укладено договір оренди земельної ділянки (далі Договір) строком на десять років за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 4, 4539 га, яка розташована на території Григорівської сільської ради В-Бурлуцького району Харківської області за межами населеного пункту. Вказаний Договір 29.05.2008 року було зареєстровано у Великобурлуцькому районному відділі Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за № 31. Строк дії вказаного договору закінчувався 29 травня 2018 року, у звязку з чим 16 квітня 2018 року приватне підприємство «ДЖЕРЕЛО» звернулося до віповідача - ОСОБА_2 з питання укладання додаткової угоди про поновлення терміну дії Договору та внесення змін до нього, однак відповідач не повернув зазначену угоду орендарю та не надав обгрунтуваної відповіді про відмову від поновлення договору оренди. У звязку з тим, що орендар - приватне підприємство «ДЖЕРЕЛО» належним чином виконувало обовязки за умовами договору, воно має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Таким чином позивач вважає, що є усі підстави для задоволення позову.

Відповідач з позовом не погодився та надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що поновлення договору оренди, який закінчився, можливе лише за умов дотримання встановленою законодавством процедури та наявності волевиявлення сторін. Так відповідачем, ще 28 квітня 2018 року на адресу позивача було направлено заперечення (а. с. 50-52) щодо продовження дії договору та вимогою про повернення земельної ділянки, оскільки він має намір самостійно її обробляти. Вказане заперечення було отримано представником позивача 02 травня 2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 53). Таким чином, для продовження дії договору оренди земельної ділянки відсутній юридичний факт, а саме згода орендодавця.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав наведених у позові.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, підтримав ним попередньо поданий відзив на позовну заяву, та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов наступного.

За положеннями ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами.

Згідно зі ст. ст. 12, 14, 19 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це угода сторін про взаємні зобовязання, відповідно до яких орендодавець за плату (розмір якої, форми платежу, терміни та порядок внесення і перегляду, індексації передбачаються умовами договору, які не можуть суперечити законам України) передає орендареві у володіння і користування земельну ділянку для господарського використання на обумовлений договором строк.

Після досягнення сторонами домовленості з питань орендної плати та інших істотних умов, передбачених ч. 2 ст. 14 Закону України "Про оренду землі", підписання договору оренди та його реєстрації він набуває чинності та може бути змінений лише за взаємною згодою сторін (ст. 792 ЦК України, ст. ст. 16, 21, 25 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

Частинами першою-пятою ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у встановлений цим договором строк, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Частиною шостою ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обовязки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Судом встановлено, що 29 грудня 2006 року між відповідачем та позивачем було укладено договір оренди землі (далі Договір) строком на десять років, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування належну відповідачеві земельну ділянку. Вказаний Договір 29.05.2008 року було зареєстровано у Великобурлуцькому районному відділі Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за № 31 (а. с. 5-6).

Пунктом 13.1 укладеного Договору встановлено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Про намір скористатися своїм переважним правом поновлення договору на новий строк, 17.04.2018 позивач направив на адресу відповідача додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди землі від 29.06.2006. (а. с. 9-11). Отримання вказаної додаткової угоди не заперечувалося відповідачем в судовому засіданні.

З заперечень відповідача від 27.04.2018, направлених на адресу позивача рекомендованим листом 28.04.2018, які останнім були отримані 02.05.2018, вбачається, що після отримання пропозиції про поновлення договору оренди землі, відповідач повідомив ПП «Джерело» про відсутність наміру поновлення вказаного договору з позивачем на новий строк. Отримання вказаного повідомлення не заперечувалося представником позивача в судовому засіданні.

Таким чином, відповідач довів належними доказами про повідомлення позивача про відсутність наміру поновлення договору з позивачем на новий строк в місячний термін після отримання листа-пропозиції, що підтверджується запереченнями від 27.04.2018 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу позивача. (а.с. 53).

Відповідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Без волевиявлення сторони неможливе вчинення договору, що узгоджується зі свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України.

За таких обставин справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на які посилалися сторони, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна вимога позивача про спонукання до продовження дії договору оренди землі є необгрутованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 14, 16, 19, 21, 25, 33 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 202, 203, 207, 626, 627 ЦК України, ст. ст. 2, 19, 76-81, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні позову приватного підприємства «ДЖЕРЕЛО» до ОСОБА_2 про спонукання до продовження дії договору оренди - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Дворічанський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повне судове рішення складене - 04 січня 2019 року.

Суддя Ю. М. Гніздилов