Постанова

Іменем України

22 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 461/14492/14-ц

провадження № 61-13147св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

представник позивача - ОСОБА_3,

відповідач - приватний нотаріус Матвіїв Леся Іванівна,

представники відповідача: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,

третя особа - публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»,

представник третьої особи - Гулька Наталія Орестівна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 липня 2016 року у складі судді Котельви К. О. та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 19 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Шандри М. М., Струс Л. Б., Шеремети Н. О.,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Матвіїв Лесі Іванівни про визнання неналежним виконанням приватним нотаріусом своїх обов'язків при вчиненні ним нотаріальних дій.

Позовна заява мотивована тим, що 31 липня 2009 року, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Матвіїв Л. І., ОСОБА_10,

ІНФОРМАЦІЯ_1, продала ОСОБА_11 квартиру АДРЕСА_1. Даний договір був підписаний у присутності приватного нотаріуса Матвіїв Л. І., а саме в її кабінеті, де були встановлені особи та перевірена їх дієздатність. 11 серпня 2009 року ОСОБА_11 відчужив вищезазначену квартиру ОСОБА_12, який, в свою чергу, на підставі договору купівлі-продажу від 16 вересня 2009 року продав ОСОБА_2, при цьому остання сплатила кошти в сумі 187 530 грн, що згідно з курсом НБУ станом на 16 вересня 2009 року становило 22 271,97 доларів США.

У січні 2010 року до Франківського районного суду м. Львова надійшла позовна заява ОСОБА_13 - рідної сестри померлої ОСОБА_10 до ОСОБА_11,

ОСОБА_12 про скасування договорів купівлі-продажу квартири та визнання за нею право власності на спадкове майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, оскільки ОСОБА_10 станом на 31 липня 2009 року була померлою і фізично не могла укласти договір купівлі-продажу даної квартири. 18 січня 2011 року вищевказана позовна заява ОСОБА_13 була задоволена на її користь. Вважала, що у результаті неналежного виконання приватним нотаріусом Матвіїв Л. І. своїх обов'язків при складанні та посвідченні 31 липня 2009 року договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, вона позбулась права власності на придбане нею майно і понесла значні матеріальні витрати.

Уточнивши позовні вимоги,ОСОБА_2просила суд: стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 553 235,74 грн та моральну шкоду в сумі 100 000 грн.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 15 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 19 квітня 2017 року, в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, мотивовано тим, що при укладенні договору купівлі-продажу вищевказаної квартири нотаріус Матвіїв Л. І. витребувала та отримала усі необхідні правовстановлюючі та підтверджуючі документи, які містили усі наявні ознаки захисту і не викликали сумніву щодо їх справжності, та були подані особисто особою, яка назвалася ОСОБА_10

У травні 2017 рокуОСОБА_2 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, та ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідач не виконала свій обов'язок, який передбачений статтею 43 Закону України «Про нотаріат» щодо встановлення особи учасників цивільних відноси, які звернулись за вчиненням нотаріальної дії, чим завдала позивачу майнову та моральну шкоду.

У серпні 2017 року публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» подало заперечення на касаційну скаргу, вказуючи на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими, всі висновки судів відповідають встановленим обставинам справи, а тому підстав для їх скасування немає.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України ця справа передана до Касаційного цивільного суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 31 липня

2009 року ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, продала

ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, квартиру АДРЕСА_1, даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Матвіїв Л. І.

У подальшому ОСОБА_11 відчужив вищевказану квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 11 серпня 2009 року ОСОБА_12, який був посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_14

У відповідності до договору купівлі-продажу від 16 вересня 2009 року ОСОБА_12 продав ОСОБА_2 вищевказану квартиру. Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_14

Встановлено, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 18 січня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_13 задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1

від 31 липня 2009 року, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 11 серпня 2009 року, укладений між

ОСОБА_11 та ОСОБА_12 Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 19 червня

2009 року, укладений між ОСОБА_12 та ОСОБА_2 Визнано за ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на квартиру АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_12 про визнання добросовісним набувачем відмовлено.

31 липня 2009 року до Матвіїв Л. І. звернулись ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з проханням вчинити нотаріальну дію, а саме: здійснити нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 у

м. Львові. На вимогу відповідача було надано паспорт громадянина України ОСОБА_10 та паспорт громадянина України ОСОБА_11 Особи, які пред'явили вказані вище документи візуально відповідали фотокарточкам вклеєним на сторінці 1 вказаних вище паспортів.

Крім того, продавцем, тобто особою, яка представилась ОСОБА_10, було надано довідку з місця проживання про склад сім'ї та прописку, яка була видана

ЛКП «Навколо базару» від 29 липня 2009 року № 1482, що також підтверджувало особу ОСОБА_10

При укладенні договору купівлі-продажу вищевказаної квартири Матвіїв Л. І. витребувала та отримала усі необхідні правовстановлюючі та підтверджуючі документи, а саме: свідоцтво про право власності на квартиру № 219848; витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно; довідку з місця проживання про склад сім'ї та прописку, яка була видана ЛКП «Навколо базару» від 29 липня 2009 року № 1482. Вказані документи містили усі наявні ознаки захисту і не викликали жодного сумніву щодо їх справжності, були подані особисто особою, яка назвалась ОСОБА_10

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ.

Обов'язок нотаріуса та відповідної посадової особи вчиняти нотаріальні дії передбачений частиною третьою статті 49 Закону України «Про нотаріат», де встановлено заборону безпідставної відмови у її вчиненні.

Перелік підстав для відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій, зазначений у статті 49 Закону України «Про нотаріат», не є вичерпним.

Відповідно до пункту 13 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України 2004 року (далі - Інструкція) при вчиненні нотаріальних дій нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які особисто звернулися за вчиненням нотаріальних дій.

Установлення особи здійснюється за паспортом або іншими документами, які унеможливлюють будь-які сумніви щодо особи громадянина (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, але не є громадянином України, національний паспорт іноземця або документ, що його замінює, посвідчення інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем

роботи фізичної особи).

Згідно з пунктом 22 Інструкції нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережені виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи, написані олівцем.

Довідка з місця проживання не входить до визначеного Законом України «Про нотаріат» та Інструкцією переліку документів, що посвідчують особу, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії.

Отже, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (10, 60, 212 ЦПК України 2004 року), встановивши, що нотаріус діяла у відповідності до вимог закону та Інструкції, вчинивши відповідні дії щодо перевірки особи, встановленню її право- та дієздатності, витребувала і отримала весь перелік правовстановлюючих та підтверджуючих документів, враховуючи те, що відповідачу не було відомо на час посвідчення договору купівлі-продажу квартири від 31 липня 2009 року, що паспорт на ім'я ОСОБА_10 був підроблений, дійшов обґрунтованого висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, з підстав, викладених у позовній заяві.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 389, 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 19 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. П. Курило