Постанова

Іменем України

07 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 501/793/16-ц

провадження № 61-19591св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

третя особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 16 березня 2017 рокув складі колегії суддів: Таварткіладзе О. М., Дрішлюка А. І., Сєвєрової Є. С.,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області, про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 16 січня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_2 у користуванні

квартирою АДРЕСА_1 та вселити ОСОБА_2 у вказану квартиру.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Під час розгляду апеляційної скарги представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4, подав до Апеляційного суду Одеської області клопотання про зупинення провадження у даній справі.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 16 березня 2017 року зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5, на рішення Іллічівського міського суду Одеської області

від 16 січня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області, про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення у зв'язку з неможливістю розгляду цієї справи до вирішення справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Кілійського районного відділу державної виконавчої служби Одеського обласного управління юстиції, приватного нотаріуса Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Сімон Є. Ю., державного підприємства «Сетам» про визнання недійсними прилюдних торгів, скасування рішення про державну реєстрацію свідоцтва про право власності, акта державного виконавця про проведені прилюдні торги, акта державного виконавця про передачу стягувачу у рахунок погашення боргу непроданого майна боржника.

Зупиняючи апеляційне провадження у справі, апеляційний суд виходив із того, що ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 26 січня 2017 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Кілійського районного відділу державної виконавчої служби Одеського облуправління юстиції, приватного нотаріусу Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Сімон Є. Ю., Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання недійсними прилюдних торгів, скасування рішення про державну реєстрацію свідоцтва про право власності, акту державного виконавця про проведені прилюдні торги, акту державного виконавця про передачу стягувачу у рахунок погашення боргу непроданого майна боржника, під час розгляду якої можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав і вимог, заявлених у цій справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5

У квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ подано касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 16 березня 2017 року, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та вирішити питання по суті.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд дійшов необґрунтованого висновку, задовольнивши клопотання представника ОСОБА_2 -

ОСОБА_4,про зупинення провадження у справі, оскільки апеляційний суд пocилaєтьcя на порушення провадження у справі № 501/125/17, але даний спір стосується визначення розрахунків та встановлення заборгованості за аліментами, а не самого майна як це вказано судом. Крім того, згідно з частиною першою статті 157 ЦПК України 2004 року суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Провадження у позовній заяві ОСОБА_2 про недійсними прилюдних торгів, скасування рішення про державну реєстрацію свідоцтва про право власності, акта державного виконавця про проведені прилюдні торги, акта державного виконавця про передачу стягувачу у рахунок погашення боргу непроданого майна боржника відкрито не було до дати винесення ухвали Апеляційним судом Одеської області від 16 березня 2017 рокупро зупинення провадження у даній справі.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У справі, яка переглядається, рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 16 січня 2017 року позов ОСОБА_2 частково задоволено. Зобов'язано ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_2 у користуванні квартирою № АДРЕСА_1 Одеської області та вселено ОСОБА_2 у вищевказану квартиру. У іншій частині позову відмовлено.

У січні 2017 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5, оскаржила вказане судове рішення в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 16 березня 2017 року зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5, на рішення Іллічівського міського суду Одеської області

від 16 січня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області, про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення у зв'язку з неможливістю розгляду цієї справи до вирішення справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Кілійського районного відділу державної виконавчої служби Одеського обласного управління юстиції, приватного нотаріуса Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Сімон Є. Ю., державного підприємства «Сетам» про визнання недійсними прилюдних торгів, скасування рішення про державну реєстрацію свідоцтва про право власності, акта державного виконавця про проведені прилюдні торги, акта державного виконавця про передачу стягувачу у рахунок погашення боргу непроданого майна боржника.

З таким висновком апеляційного суду погодитися не можна.

У пункті 4 частини першої статті 201 ЦПК України 2004 року визначено, що суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Зупинення провадження у справі не повинно призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

У пункті 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз'яснено, що визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України 2004 року підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли у цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 201 ЦПК України

2004 року за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 4 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у цій справі, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі, оскільки від вирішення справи № 501/198/17 про визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію, свідоцтва про право власності, акта державного виконавця про передання майна у власність стягувача та постанови державного виконавця про передання стягувачу у рахунок погашення боргу непроданого майна боржника залежить правильність вирішення спору, який виник між сторонами щодо усунення перешкод у користуванні житлом та вселення.

Апеляційний суд у порушення вимог пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України у редакції, чинній на час постановлення ухвали, зазначивши іншу цивільну справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети та підстави спорів у справах, не вказав, у чому полягає пов'язаність справ, та не зазначив обставини, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про неможливість розгляду цієї справи до розгляду іншої справи, що перебуває в провадженні суду у спорі між тими ж сторонами.

Крім того, зупинивши провадження у справі, суд порушив право учасників справи на розумні строки розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд у порушення частини першої статті 157, пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України у редакції, чинній на час постановлення ухвали, формально розглянув заяву про зупинення провадження у справі та дійшов передчасного висновку про її задоволення, оскільки таке зупинення суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, й перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Доводи касаційної скарги про порушення апеляційним судом норм процесуального права є обґрунтованими.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного, ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню за частиною третьою статті 406, пунктом 2 частини першої статті 409 та частиною шостою статті 411 ЦПК України із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 16 березня 2017 року скасувати, справу передати до апеляційного суду для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. П. Курило