РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/15338/17

пр. № 2-др/759/31/18

24 вересня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Шелудько В.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1, про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Державного підприємства «Завод 410 ЦА»(03151, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 94), третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: первинна організація профспілки авіабудівників України на Державному підприємстві «Завод 410 ЦА»( 03151, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 94) про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

05.04.2018 року Святошинським районним судом м.Києва ухвалено рішення у вищевказаній цивільній справі, яким: «Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Державного підприємства «Завод 410 ЦА»(03151, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 94), третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: первинна організація профспілки авіабудівників України на Державному підприємстві «Завод 410 ЦА»( 03151, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 94) про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, задоволено. Визнано незаконним наказ Державного підприємства «ЗАВОД 410 ЦА» від 21.09.2017 р. № 208/о про звільнення ОСОБА_1 у зв»язку зі змінами в організації виробництва і праці, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу капітального будівництва управління з експлуатації будівель та споруд Державного підприємства «ЗАВОД 410 ЦА» із виплатою середного заробітку за час вимушеного прогулу».

Рішення суду не набрало законної сили.

12.09.2018 року ОСОБА_1 подала заяву про ухвалення додаткового рішення суду, а саме: про негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі незаконно звільненого працівника та з мотивів того, що суд присудивши виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу працівникові ОСОБА_1 та не допустив негайного виконання цього рішення у встановленій законом його частині, а саме відповідно до п.4 ч.1 ст. 270 ЦПК України. Тому просить ухвалити додаткове рішення про допущення до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та присудження її середньої заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

У відповідності до ч.4 ст.270 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд вказаної заяви про ухвалення додаткового рішення у відсутність сторін по справі.

Дослідивши подану заяву, суд прийшов до висновку, що подана заява підлягає частковому задоволенні з таких підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Оскільки ОСОБА_1, було поновлено на роботі, суд у своєму рішенні (додатковому) допускає до негайного його виконання.

Що стосується негайного виконання рішення в частині стягнення заробітної плати.

Основні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання та структуру заробітної плати визначає Закон України від 24.03.1995 року №108/95-ВР «Про оплату плаці» та розроблена відповідно до нього Інструкція зі статистики заробітної плати, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року №5.

Згідно з нормами Закону №108 та інструкції №5 заробітна плата складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Перелік інших виплат, що не належать до фонду оплати праці, наведено у пункті 3 Інструкції зі статистики заробітної плати.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

У разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При ухваленні рішення про поновлення на роботі суд , який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Таким чином, виплата за рішенням суду середнього заробітку працівнику за час вимушеного прогулу як компенсація заробітної плати працівнику з вини підприємства не відноситься до виплат, пов'язаних з оплатою праці, перелічених в Інструкції зі статистики заробітної плати.

У справі, що розглядається предметом судового розгляду є зміна істотних умов праці працівника та звільнення позивача у звязку з відмовою від продовження роботи у звязку зі зміною умов праці. При цьому, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є наслідком заявленої вимоги щодо поновлення на роботі (ч.2 ст.235 КЗпП України).

За змістом ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Водночас за змістом ст.235 КЗпП України середній заробіток за час вимушеного прогулу не є заробітною платою в розумінні вищевказаного закону, оскільки є видом відповідальності роботодавця та додатковою гарантією працівника у звязку з порушенням його трудових прав, яка виплачується як у разі поновлення на роботі (ч.2 ст.235 КЗпП України) так і у разі затримки видачі трудової книжки (ч. 4 ст.235КЗпП України), обчислена не власником або уповноваженим ним органом за виконану працівником роботу (ч.1 ст.94 КЗпП України), а органом який розглядає трудовий спір (ч.2 ст.235 КЗпП України), в даному випадку судом.

Ці обставини були враховані судом при ухваленні рішення у даній справі.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмовити позивачу в ухваленні додаткового рішення щодо виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 223, 258,259,263-265,270, 353,430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Державного підприємства «Завод 410 ЦА»(03151, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 94), третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: первинна організація профспілки авіабудівників України на Державному підприємстві «Завод 410 ЦА»( 03151, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 94) про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - зачоволинити частково.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1.

В іншій частині заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду міста Києва.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Суддя І.Ю. Миколаєць