печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2018 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар судового засідання Мотрич В.В.,

справа № 757/30206/17-Ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач 1: Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця»

відповідач 2: Регіональна філія «Південно-західна» залізниця

відповідач 3: Виробничий підрозділ Київська Дирекція залізничних перевезень

відповідач 4: Дорожня профспілкова організація Південно-західної залізниці

відповідач 5: Київська територіальна профспілкова організація залізничників і транспортних будівельників України

відповідач 6: Первинна профспілкова організація Київської дирекції залізничних перевезень

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Регіональної філії «Південно-західна» залізниця, Виробничого підрозділу Київська Дирекція залізничних перевезень, Дорожньої профспілкової організації Південно-західної залізниці, Київської територіальної профспілкової організації залізничників і транспортних будівельників України, Первинної профспілкової організації Київської дирекції залізничних перевезень про стягнення заборгованості по розрахунку при звільненні з роботи та відшкодування моральної шкоди,

представник позивача ОСОБА_4

представник відповідачів 1 та 2: Куліковьский В.В.,

представник відповідача 4: Воропаєв В.Г.

представник відповідача 6: Хлистун П.М.

В С Т А Н О В И В :

У травні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Українська залізниця», Регіональної філії «Південно-західна» залізниця, Виробничого підрозділу Київська Дирекція залізничних перевезень, Дорожньої профспілкової організації Південно-західної залізниці, Київської територіальної профспілкової організації залізничників і транспортних будівельників України, Первинної профспілкової організації Київської дирекції залізничних перевезень про стягнення заборгованості по розрахунку при звільненні з роботи та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з 05 серпня 1975 року по 01 червня 2016 року працювала, обіймаючи різні посади, на залізничному транспорті України в тому числі, а саме з 08 червня 1989 року по 01 червня 2016 року перебувала на виборній посаді звільненого голови комітету профспілки станції Дарниця. 01 червня 2016 року ОСОБА_1 звільнена за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію згідно зі ст. 38 КЗпП України. Разом з тим при звільненні позивачу не було нараховано та виплачено

1) додаткову матеріальну допомогу в розмірі п'яти середньомісячних заробітків у зв'язку з виходом на пенсію вперше по закінченню строку повноважень (згідно з умовами Колективного договору та Постанови Дорожнього комітету профспілки Південно-Західної залізниці - протокол № 32 від 30.03.2006 року) у сумі - 55739,10 грн.

2) одноразову грошову винагороду за сумлінну працю (згідно із Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», п. 8.13, 8.27, та п. 9.5, 9.5.1 Колективного договору виробничого підрозділу Київська дирекція залізничних перевезень, пунктів 1.5 та 2.1 Галузевої угоди та Постанови Дорпрофспілки Південно-Західної залізниці протокол № 32 від 30.03.2006 р.) в розмірі від 1 до 3 посадових окладів - у сумі 15 360 грн.

З урахуванням наведено позивач просила стягнути з відповідачів на її користь вказані види виплат при звільненні, а також 50 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, яка полягає в її душевних стражданнях з приводу невиконання відповідачами своїх обов'язків щодо виплати належних позивачу сум.

Ухвалою суду від 1 червня 2017 року позовну заяву залишено без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків, а саме для сплати судового збору.

Ухвалою суду від 12 липня 2017 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду на 15 вересня 2017 року.

4 вересня 017 року від представника відповідачів ПАТ «Українська залізниця», Регіональної філії «Південно-західна» залізниця Куліковського В.В. надійшли письмові заперечення з додатками (т. 1 а.с. 155-160), відповідно до яких виплати, про які просить позивач повинен здійснювати профспілковий комітет, з яким ОСОБА_1, перебувала у трудових відносинах. Вказує, що позовні вимоги про стягнення додаткової матеріальної допомоги в розмірі п'яти середньомісячних заробітків задоволенню не підлягають, оскільки позивач протягом двох місяців з дня настання такого права не звільнилась з роботи. Позовні вимоги про стягнення одноразової грошової винагороди за сумлінну працю за наявності нагород також не підлягають задоволенню, оскільки нагороди позивача не відповідають нагородам, тлумачення яких надано в протоколі колегіальної наради від 8.09.2016 року.

14 вересня 2017 року від представника відповідача Первинна профспілкова організація Київської дирекції залізничних перевезень Хлистун П.М. надійшли письмові заперечення з додатками (т. 1 а.с. 96-108), відповідно до яких позивач не має права на отримання додаткової матеріальної допомоги в розмірі п'яти середньомісячних заробітків у зв'язку з виходом на пенсію вперше по закінченню строку повноважень, оскільки таким правом вона не скористалась протягом двох місяців з дня настання такого права, як про це вказано в колективних договорах та про що зазначено в спільному роз'ясненні в.о. начальника регіональної філії «Південно-західна залізниця» ОСОБА_10, голови Дорожнього комітету профспілок ОСОБА_11 від 23.02.2016 року. Посилання позивача на постанову Президії Дорожнього комітету профспілки Південно-Західної залізниці від 30.03.2006 року, котрим затверджено Положення про оплату праці і соціальні гарантії профспілкових працівників Дорожньої профспілкової організації Південно-Західної залізниці, та відповідно до якої виборним профспілками працівникам додаткова одноразова допомога виплачується при звільненні по закінченню строку повноважень, вважає безпідставним, оскільки на виконання вказаної постанови будь-які зміни з цього приводу не вносились у колективний договір.

Також 14 вересня 2017 року від представника відповідача Дорожньої профспілкової організації Південно-західної залізниці Воропаєва В.Г. надійшли письмові заперечення з додатками (т. 1 а.с. 109-148), відповідно до яких згідно з п.1.5, Р.1; п. 6.1.2, Р. 6.1; п.п. 24, п. 6.2.3, Р. 6.2; п. 6.10.3, Р. 6.10 Статуту професійної спілки залізничників і транспортних будівельників України первинна профспілкова організація станції Дарниця мала статус юридичної особи, самостійно організовувала свою діяльність, а її виборний орган - профспілковий комітет затверджував кошторис за коштами профспілкового бюджету, штатний розпис та посадові оклади виборних та штатних працівників апарату профспілкового комітету станції Дарниця. Оскільки позивач знаходилась у трудових відносинах саме з первинною профспілковою організацією станції Дарниця Київської дирекції залізничних перевезень Регіональної філії Південно-західної залізниці, то саме ця юридична особа повинна була здійснювати виплату всіх сум, що належать позивачу.

У зв'язку з неявкою всіх учасників справи розгляд справи відкладено до 6 листопада 2017 року.

6 листопада 2017 року у справі оголошено перерву до 27 листопада 2017 року та зобов'язано відповідачів надати довідку про посадовий оклад позивача, розрахунок середньомісячної заробітної плати позивача.

У судовому засіданні 27 листопада 2017 року представника відповідача Первинна профспілкова організація Київської дирекції залізничних перевезень Хлистун П.М. надано письмові пояснення з додатками (т. 1 а.с. 203-221), які долучені до справи та оголошено перерву до 6 грудня 2017 року для надання позивачем довідки персоніфікації з Пенсійного фонду України щодо нарахованої заробітної плати та відповідачами довідки про середньомісячну заробітну плату позивача.

6 грудня 2017 року та 7 лютого 2018 року справу знято з розгляду у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному та у відпустці відповідно, розгляд справи призначено на 20 березня 2018 року.

6 грудня 2017 року відповідачем Первинна профспілкова організація Київської дирекції залізничних перевезень подано зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутої заробітної плати (т. 1 а.с. 231-250), у прийнятті якого до спільного розгляду з первісним відмовлено ухвалою суду від 20 березня 2018 року, занесеною до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги.

Представники відповідачів заперечили щодо задоволення позову з підстав, наведених в поданих письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Судом встановлено, позивач ОСОБА_1 з 05 серпня 1975 року по 01 червня 2016 року працювала, обіймаючи різні посади, на залізничному транспорті України в тому числі, а саме з 08 червня 1989 року по 01 червня 2016 року перебувала на виборній посаді звільненого голови комітету профспілки станції Дарниця (т. 1 а.с. 10-12).

01 червня 2016 року ОСОБА_1 звільнена за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію згідно зі ст. 38 КЗпП України.

При звільненні з ОСОБА_1 були проведені розрахунки.

Так, при середній заробітній платі в сумі 11 147,82 грн., для виплати було нараховано 55 739,10 грн. вихідної допомоги при виході на пенсію. Вказана сума була перерахована ОСОБА_1 17 червня 2016 року.

Відповідно до ст. 47, 116 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язані в день звільнення видати ОСОБА_1 належним чином заповнену трудову книжку та здійснити виплату всіх сум, що належать позивачу.

Позивачу при її звільненні було виплачено вихідну допомогу при виході на пенсію в розмірі п'яти середньомісячних заробітків - у сумі 55 739,10 грн. відповідно до положень ст. 44 КЗпП України.

Проте, на думку ОСОБА_1 їй не було виплачено:

1) додаткову матеріальну допомогу в розмірі п'яти середньомісячних заробітків у зв'язку з виходом на пенсію вперше по закінченню строку повноважень (згідно з умовами Колективного договору та Постанови Дорожнього комітету профспілки Південно-Західної залізниці - протокол № 32 від 30.03.2006 року) у сумі - 55739,10 грн.

2) одноразову грошову винагороду за сумлінну працю (згідно із Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», п. 8.13, 8.27, та п. 9.5, 9.5.1 Колективного договору виробничого підрозділу Київська дирекція залізничних перевезень, пунктів 1.5 та 2.1 Галузевої угоди та Постанови Дорпрофспілки Південно-Західної залізниці протокол № 32 від 30.03.2006 р.) в розмірі від 1 до 3 посадових окладів - у сумі 15 360 грн.

Так, відповідно до абз. 4 п. 2.2.9 Колективного договору між керівництвом Державної адміністрації залізничного транспорту та профспілковим комітетом апарату Укрзалізниці, абз. 2 п. 8.13 Колективного договору між Київською дирекцією залізничних перевезень та Київським територіальним комітетом профспілки залізничників і трап сортних будівельників України, абз. 2 п. 8.23 Колективного договору між Державним територіально-галузевим об'єднанням «Південно-Західна залізниця» та Дорожнім комітетом профспілки Південно-Західна, Положення про оплату праці і соціальні гарантії профспілкових працівників Дорожньої профспілкової організації Південно-Західної залізниці, затверджених постановою Президії Дорожнього комітету профспілки Південно-Західної залізниці від 30.03.2006 року, залізниця при звільненні працівників за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію (за віком, за віком на пільгових умовах, за вислугу років) протягом двох місяців після настання цього права передбачена виплата таким працівникам додаткової одноразової матеріальної допомоги за сумлінну працю на залізничному транспорті в розмірі 5 середньомісячних заробітків при стажі роботи для жінок понад 35 років (т. 1 а.с. 44-74).

У вказаних колективних договорах також передбачено, що на виборних і штатних працівників профспілкових органів поширюються всі пільги, соціальні гарантії за рахунок коштів підприємств на умовах, визначених колективними договорами з дотриманням вимог чинного законодавства.

Позивач ОСОБА_1 має стаж роботи понад 40 років, звільнилась з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію вперше, як про це вказано у трудовій книжці (т. 1 а.с. 10-12), до виходу на пенсію займала виборну посаду профспілкової організації, у зв'язку з чим в неї виникло право на отримання додаткової матеріальної допомоги в розмірі 5 середньомісячних заробітків у зв'язку з виходом на пенсію вперше по закінченню строку повноважень.

При цьому, доводи відповідачів про те, що вказане право у позивача виникло раніше, при досягненні нею відповідного пенсійного віку, набуття відповідного стажу, що дає право на звільнення з роботи, пов'язаного з виходом на пенсію за вислугу років, проте позивач вказаним правом на отримання додаткової одноразової допомоги не скористалася, що також стверджується тлумаченням п. 8. 23 колективного договору (т. 1 а.с. 101-102) суд відхиляє оскільки Положенням про оплату праці і соціальні гарантії профспілкових працівників Дорожньої профспілкової організації Південно-Західної залізниці передбачено, що виборним профспілками працівникам виплачується додаткова одноразова допомога при звільненні по закінченню строку повноважень.

Відповідно до наведених положень ОСОБА_1 підлягає стягненню додаткова одноразова допомога у розмірі 5 середньомісячних заробітків.

На виконання положень ст. 44 КЗпП України та п. 8. 13 колективного договору позивачу при звільненні було виплачено вихідну допомогу у розмірі 5 середньомісячних заробітків, що визнається сторонами, та складає відповідно 55 739 грн. 10 коп. (т. 1 а.с. 43).

На неодноразові зобов'язання суду надати довідку про середньомісячний заробіток, відповідачем надавались різні довідки про її розмір.

Зокрема, було надано довідку про середньомісячну заробітну плату позивача на суму 8 272,35 грн. (т. 1 а.с. 202), 8 442,19 грн. (т. 1 а.с. 213), 11 147,47 грн. (т. 1 а.с. 220), 11 147,82 грн. (т. 1 а.с. 221).

Враховуючи, здійснену виплату вихідної допомоги у розмірі 5 середньомісячних заробітків у розмірі 55 739 грн. 10 коп., розмір додаткової матеріальної допомоги становить також п'ять середньомісячних заробітків, тобто 55 739 грн. 10 коп., то суд дійшов висновку про стягнення цієї суми як додаткової матеріальної допомоги, що також становить п'ять середньомісячних заробітків.

Суд також дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення одноразової грошової винагороди за сумлінну працю ОСОБА_1 при виході на пенсію, виходячи з такого.

Відповідно до 8.27 Колективного договору між Київською дирекцією залізничних перевезень та Київським територіальним комітетом профспілки залізничників і транспортних будівельників України (т. 1 а.с. 49-67), Положення про оплату праці і соціальні гарантії профспілкових працівників Дорожньої профспілкової організації Південно-Західної залізниці, затверджених постановою Президії Дорожнього комітету профспілки Південно-Західної залізниці від 30.03.2006 року (а.с. 73-74), передбачена виплата працівникам дирекції, які зробили вагомий особистий внесок у розвиток залізничного транспорту та за конкретні заслуги перед залізничним транспортом, за що були нагороджені під час роботи державними, урядовими, галузевими та дорожніми нагородами, за багаторічну сумлінну працю та в зв'язку з виходом на пенсію, грошову винагороду у розмірі від 1 до 3 місячних тарифних ставок (посадових окладів).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має такі нагороди: знак «За активну роботу в профспілці» відповідно до протоколу № 13 Ради профспілок залізничників і транспортних будівельників України (т. 1 а.с. 27); подяку Міністра транспорту та зв'язку України, медаль «Кращому працівнику» на підставі наказу Південно-Західної залізниці НОК (т. 1 а.с. 16, 25-26); подяку з виплатою грошової премії на підставі наказу Державної адміністрації залізничного транспорту України (т. 1 а.с. 23-24),

Протоколом колегіальної наради Київської дирекції залізничних перевезень від 8.09.2016 року встановлено, що нагороди ОСОБА_1 не відповідають тлумаченню п. 8.35 Колективного договору філії «Південно-західна залізниця».

Оскільки такого тлумачення суду не надано, а лише зазначено про це в протоколі колегіальної наради від 8.09.2016 року, то суд доводи представника відповідачів ПАТ «Українська залізниця», Регіональної філії «Південно-західна» залізниця Куліковського В.В. з приводу не відповідності нагород позивача відхиляє, так як такого тлумачення на час розгляду справи в суді не надано.

Враховуючи, що відповідно до п. 8.27 Колективного договору передбачено право на виплату одноразової грошової допомоги за сумлінну працю при звільненні від 1 до 3 посадових окладів, власник чи уповноважений ним орган не визначився з розміром виплати цієї грошової допомоги, суд дійшов висновку про стягнення вказаної допомоги з розрахунку 1 посадового окладу позивача - 5 120 грн. (т. 1 а.с. 205, 229).

Таким чином, відповідно до положень ст. 44 КЗпП України на користь позивача підлягає стягненню додаткова матеріальна допомога в розмірі п'яти середньомісячних заробітків у сумі - 55 739,10 грн., одноразова грошова винагорода за сумлінну працю в розмірі 1 посадового окладу - у сумі 5 120 грн., а всього 60 859 грн. 10 коп.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи, що трудові права позивача на отримання належних сум при звільненні були порушені, їй довелось докласти додаткові зусилля для їх захисту, моральні страждання позивача, та враховуючи принцип співмірності, достатності та розумності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення у відшкодування моральної шкоди на суму 3 000 грн.

Суд дійшов висновку про стягнення грошових коштів з відповідача ПАТ «Українська залізниця», виходячи з такого.

Відповідно до 6.10 Статуту професійної спілки залізничників і транспортних будівельників України (т. 1 а.с. 112-147) первинна профспілкова організація станції Дарниця мала статус юридичної особи, самостійно організовувала свою діяльність, а її виборний орган - профспілковий комітет затверджував кошторис за коштами профспілкового бюджету, штатний розпис та посадові оклади виборних та штатних працівників апарату профспілкового комітету станції Дарниця.

Отже, позивач знаходилась у трудових відносинах саме з первинною профспілковою організацією станції Дарниця Київської дирекції залізничних перевезень Регіональної філії Південно-західної залізниці.

Відповідно до п. 6.1.1 Статуту професійної спілки залізничників і транспортних будівельників України до складу профспілки входить: первинні, об'єднані, територіальні, дорожні профспілки.

Згідно з п. 9.2 кошти профспілки формуються іщ вступних та щомісячних членських внесків, відрахувань коштів роботодавців профспілками організаціям на культурно-масову, фізкультурну і оздоровчу роботу, пожертвувань громадян, підприємств, установ, організацій, інших надходжень, не заборонених законодавством.

Кошти і майно профспілки використовуються виключно для фінансування видатків на забезпечення діяльності профспілки, її організацій, та для досягнення статутної мети і завдань, надання допомоги членам профспілки, профспілковим організація, на оплату праці профспілкових працівників, заохочення профактиву та інші статутні цілі за напрямами діяльності згідно Статут, відповідних положень, облікової політики та за кошторисами, які щорічно затверджуються відповідними комітетами профспілкових організацій, радою профспілки (п. 9.11 Статуту).

Тому, враховуючи спеціальний порядок формування коштів, профспілкових організацій, їх утримання, порядок діяльності профспілок, те, що Київською дирекцією залізничних перевезень перераховувались кошти на рахунок Профспілкового комітету Київської дирекції залізничних перевезень одноразову матеріальну допомогу на підстав п. 8.13 колективного договору, про що вказано в письмових пояснення представника відповідача Первинної профспілкової організації Київської дирекції залізничних перевезень Хлистун П.М. (т. 1 а.с. 96-99), відповідно до платіжного доручення № 110 від 17 червня 2016 року ці кошти перераховувались Регіональною філією «Південно-західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» (т. 1 а.с. 43), даних щодо того, що вказана філія має статус юридичної особи суду не надано, то суд дійшов висновку про стягнення коштів саме з ПАТ «Українська залізниця».

При цьому, суд бере до уваги і те, що всі виплати, які передбачені Положенням про оплату праці і соціальні гарантії профспілкових працівників Дорожньої профспілкової організації Південно-Західної залізниці, затверджених постановою Президії Дорожнього комітету профспілки Південно-Західної залізниці від 30.03.2006 року (т. 1 а.с. 73-74) і всі виплати, які передбачені цим положенням здійснюються за рахунок власних коштів профспілкових організацій з урахуванням фінансових можливостей комітетів профспілок всіх рівнів (дорожнього, територіального, об'єднаного, структурного підрозділів залізниці, підприємства (заводу), установи, організації, а також коштів адміністрації (роботодавця).

Відповідно до розділу 9 Колективного договору соціальні пільги та гарантії працівникам профспілок здійснюється за рахунок коштів підприємства.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ПАТ «Українська залізниця» підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 608 грн. 59 коп. з позовних вимог про стягнення виплат.

Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди позивачем були пред'явлені на суму 50 000 грн., суд дійшов висновку про стягнення 3 000 грн., що становить 6% від пред'явлених позовних вимог.

Позивачем за вказані вимоги було сплачено 640 грн.

З урахуванням принципу пропорційності, судовий збір за вимоги про моральну шкоду підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 38 грн. 40 коп. (6% х 640 грн.).

На підставі викладеного та керуючись ст. 44, 116, 237-1 КЗпП України, та ст. 12, 13, 81, 141-142, 200, 263-265, 267, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Регіональної філії «Південно-західна» залізниця, Виробничого підрозділу Київська Дирекція залізничних перевезень, Дорожньої профспілкової організації Південно-західної залізниці, Київської територіальної профспілкової організації залізничників і транспортних будівельників України, Первинної профспілкової організації Київської дирекції залізничних перевезень про стягнення заборгованості по розрахунку при звільненні з роботи та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованості при звільненні у розмірі 66 886 грн. 92 коп., а також 3 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь держави судовий збір у розмірі 668 грн. 87 коп. за вимоги майнового характеру та на користь ОСОБА_1 6 грн. судового збору за вимоги немайнового характеру.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Регіональної філії «Південно-західна» залізниця, Виробничого підрозділу Київська Дирекція залізничних перевезень, Дорожньої профспілкової організації Південно-західної залізниці, Київської територіальної профспілкової організації залізничників і транспортних будівельників України, Первинної профспілкової організації Київської дирекції залізничних перевезень про стягнення заборгованості по розрахунку при звільненні з роботи та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Апеляційного суду м. Києва або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_1.

Відповідач 1: Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця»: 03150, м. Київ, вул. Тверська, 5,

Відповідач 2: Регіональна філія «Південно-західна» залізниця: 01601, м. Київ, вул. Лисенка, 6,

Відповідач 3: Виробничий підрозділ Київська Дирекція залізничних перевезень: 03049, м. Київ-49, вул. Уманська, 5,

Відповідач 4: Дорожня профспілкова організація Південно-західної залізниці: 01601, м. Київ, вул. Лисенка, 6,

Відповідач 5: Київська територіальна профспілкова організація залізничників і транспортних будівельників України: 03049,м. Київ-49, вул. Уманська, 5,

Відповідач 6: Первинна профспілкова організація Київської дирекції залізничних перевезень: 03049, м. Київ-49, вул. Уманська, 5;

Суддя О.В.Батрин