Романівський районний суд Житомирської області
27 серпня 2018 року смт.Романів
Суддя Романівського районного суду Житомирської області Бабич С.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1,-
В березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із позовом до Романівської районної державної адміністрації Житомирської області та Вільшанської сільської ради Романівського району Житомирської області , в якому просив зобов"язати відповідачів виділити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 їх земельні частки (паї) у натурі (на місцевості), шляхом задоволення заяв позивачів до відповідачів від 26 жовтня 2017 року, або іншим способом погодженим з довіреною особою позивачів. В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що відповідачі безпідставно зволікають з виділенням в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв) позивачам, право на які останні набули на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом.
Виходячи зі змісту позовних вимог та з метою встановлення юрисдикційної належності даного спору, ухвалою судді Романівського районного суду Житомирської області від 16 березня 2018 року зазначена заява була залишена без руху, надано строк для усунення її недоліків та розяснено спосіб їх усунення.
Протягом встановленого судом строку, ОСОБА_1 на вимогу вищезазначеної ухвали подав позовну заяву, однак недоліки не усунув. Зокрема, позовна заява, серед іншого, не містила відомостей про те, яким чином Романівська районна державна адміністрація Житомирської області та Вільшанська сільська рада Романівського району Житомирської області порушили право власності на земельну частку (пай) позивачів в межах приватно-правових відносин, не пов"язаних із здійсненням відповідачами публічно-владних управлінських функцій. У зв"язку з викладеним, ухвалою судді Романівського районного суду Житомирської області від 11 квітня 2018 року, позовну заяву визнано неподаною та повернуто.
6 червня 2018 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вищевказану ухвалу про повернення позовної заяви, в якій зазначив, що предметом поданого ним позову в інтересах ОСОБА_2А та ОСОБА_3 є захист права останніх на виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок, а не захист права власності даних ділянок.
Дані обставини знайшли своє підтвердження і при розгляді вищевказаної апеляційної скарги у суді апеляційної інстанції.
Зокрема, з постанови Апеляційного суду Житомирської області від 18 липня 2018 року вбачається, що змістом позовних вимог ОСОБА_2А та ОСОБА_3 являється порушене право позивачів, яке полягає у бездіяльності органів місцевого самоврядування щодо розгляду поданих ними заяв про виділення земельних ділянок.
З огляду на викладене та враховуючи, обраний позивачами спосіб захисту порушеного права, слід прийти до висновку, що між стронами наявний спір щодо бездіяльності суб"єкта владних повноважень, яка призвела до порушення прав позивачів. Вирішення даного спору відноситься до сфери публічно-правових відносин, отже являється завданням адміністративного судочинства.
Пунктом 1 частини 1 статті 186 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.
Керуючись статтею 186 ЦПК України, суддя,-
У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Романівської районної державної адміністрації Житомирської області та Вільшанської сільської ради Романівського району Житомирської області - відмовити.
Роз"яснити ОСОБА_1, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції адмінстративного судочинства.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її постановлення.
Суддя С.В. Бабич