Справа № 162/791/18
Провадження № 2/162/321/2018
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого -- судді Глинянчука В.Д.,

з участю секретаря судових засідань Смаль Т.П.,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

встановив:

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі.

ОСОБА_2 звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 29 жовтня 2018 року.

Ухвалою суду від 06 листопада 2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Постановлено розглянути справу 07 грудня 2018 року без повідомлення сторін.

Відповідно до ухвали суду від 27 листопада 2018 року задоволено клопотання відповідача та продовжено розгляд справи з повідомленням сторін.

Розгляд справи проведено 26 грудня 2018 року з участю позивача ОСОБА_2 Відповідача представляла адвокат ОСОБА_3

2. Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтуванні позову ОСОБА_2 вказує, що 06 вересня 2013 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох синів: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, який народився ІНФОРМАЦІЯ_5. Подружні стосунки між сторонами поступово погіршувались, що призвело до їх припинення. Сторони проживають окремо. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач працює у державному підприємстві «Любешівське лісомисливське господарство» (далі -ДП «Любешівське ЛМГ»), має у своєму володінні житловий будинок, земельні ділянки для обслуговування будинку та ведення особистого селянського господарства, транспортні засоби, однак матеріально не допомагає. Інших утриманців у ОСОБА_4 немає. У зв'язку з наведеним позивач просить ухвалити рішення про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку щомісячно, а також по одній тисячі гривень на її утримання до досягнення найменшою дитиною трирічного віку.

2.1 Пояснення позивача у судовому засіданні 26 грудня 2018 року.

ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Позивач вказала, що вона проживає окремо з відповідачем уже протягом останніх семи місяців, діти проживають з нею. За цей час ОСОБА_4 добровільно надав їй лише 300 гривень на утримання дітей.

Щодо стану здоров'я відповідача, позивач зазначила, що дійсно за час спільного життя ОСОБА_4 неодноразово скаржився на біль у животі, однак лікарі не могли поставити йому діагноз.

Житловий будинок у селі Рудка Любешівського району відповідач оформив як дарунок.

3. Стислий виклад позиції відповідача.

У відзиві на позов відповідач ОСОБА_4 частково визнав позов позивача, вважає справедливим стягувати з нього аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку щомісячно, а на утримання дружини - 250 гривень до досягнення дитиною трирічного віку.

При визначенні розміру аліментів відповідач просить врахувати його поганий стан здоров'я, що значна частина коштів йде на лікування тощо.

Щодо наявності у власності житлового будинку, ОСОБА_4 просить взяти до уваги, що це майно не приносить доходів.

3.1 Пояснення представника позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні визнала викладені у позовній заяві обставини, що спільні діти сторін дійсно проживають з позивачем, що позивач має у власності житловий будинок у селі Рудка Любешівського району.

Вказане нерухоме майно ОСОБА_4 отримав у дарунок і не має з нього доходів.

Представник відповідача також звернула увагу суду, що позивач не надала жодних доказів наявності у відповідача транспортних засобів.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносини з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Сторонами визнаються наступні обставини: що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебувають у шлюбі, від якого мають синів ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, діти проживають з позивачем окремо від відповідача; відповідач ОСОБА_4 має у особистій власності житловий будинок у селі Рудка Любешівського району.

Відповідно до довідки управління соціального захисту населення Любешівської районної державної адміністрації № 1666 від 19 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_2 отримує щомісячну одноразову дорогу при народженні дитини у розмірі 860 гривень щомісячно.

Згідно з довідкою ДП «Любешівське ЛМГ» відповідач на вказаному підприємстві працює водієм його сукупний дохід у період з 01 червня по 30 листопада 2018 року склав 41868,09 гривень.

З відповіді на адвокатський запит комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги Любешівської селищної ради» повідомило, що відповідач ОСОБА_4 у 2018 році неодноразово лікувався у цьому медичному закладі та отримував відповідне лікування у зв'язку з вегето-судинною дистонією з цефалгією, виразковою хворобою цибулини дванадцятиперстної кишки, хронічним ерозитивним гастритом, кон'юктивітом очей, мікролітіазом.

5. Норми права, які застосував суд.

Згідно з частинами другою, четвертою статті 84 Сімейного кодексу України (далі - СК) дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

У відповідності з частинами першою, другою статті 77 СК утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.

Відповідно до частини першої статті 79, частини першої статті 80 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з частиною першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 51 Конституції України, статтею 180 СК встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частинами першою-третьої статті 181 СК способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності з частинами першою, другою статті 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частинами другою, третьою статті 183 СК, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до частини першої статті 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

6. Мотиви суду щодо позовних вимог.

У відповідності з частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з частиною першою статті 82 ЦПК обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Частиною першою статті 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей та одного з подружжя.

Визначаючи розмір аліментів, які стягуватимуться з відповідача, суд керується положеннями статті 182 СК.

При цьому суд бере до уваги, що позивач з доходів у грошовій формі отримує по 860 гривень соціальної допомоги щомісячно. Натомість відповідач працевлаштований та має постійне місце роботи, його середній заробіток у період з червня по листопад 2018 року становить майже сім тисяч гривень на місяць.

Разом з тим, суд враховує, що відповідач у 2018 році неодноразово звертався у медичні заклади у зв'язку з проблемами зі здоров'ям, у тому числі через хронічні хвороби, де отримував медикаментозне лікування.

При визначенні розміру аліментів судом враховано наявність у особистій власності ОСОБА_4 житлового будинку, в якому він зараз проживає.

Позивач не надала жодних доказів наявності у відповідача транспортних засобів, земельних ділянок тощо.

Беручи до уваги наведене вище у сукупності, керуючись принципом розумності і справедливості, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення аліментів з відповідача, починаючи з дня пред'явлення позову ОСОБА_2, на утримання дітей у розмірі 1/4 частки зі всіх його доходів щомісячно, але не менше передбаченого законом розміру, на утримання одного з подружжя - по 625 гривень.

7. Питання розподілу судових витрат.

На момент ухвалення судового рішення у матеріалах справи відсутні відомості про понесені сторонами судові витрати.

Позивач звільнена від оплати судового збору при поданні позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК, у зв'язку з частковим задоволенням двох позовних вимог позивача, з відповідача у користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі двох мінімальних ставок відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір»для вимог майнового характеру на момент ухвалення рішення, що складає 1409,6 гривень.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 264, 265 ЦПК, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1) у користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2) на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 29 жовтня 2018 року.

Стягувати з ОСОБА_4 у користь ОСОБА_2 аліменти на утримання одного з подружжя у розмірі 625 (шістсот двадцять п'ять) гривень щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку, починаючи з 29 жовтня 2018 року.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 у користь держави 1409 (одну тисячу чотириста дев'ять) гривень 60 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 02 січня 2019 року.

Головуючий: суддя В.Д. Глинянчук