Справа № 316/1602/17
Провадження № 2/316/91/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2018 р. м. Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі

головуючого судді: Бульба О.М.,

секретар судового засідання: Черкашина О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Енергодарі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, в інтересах якого на підставі договору діє ОСОБА_2 до комунального підприємства «Центр досугу «Промінь» Енергодарської міської ради Запорізької області, про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Енергодарського міського суду знаходиться цивільна справа позовною заявою ОСОБА_1, в інтересах якого на підставі договору діє ОСОБА_2 до комунального підприємства «Центр досугу «Промінь» Енергодарської міської ради Запорізької області, про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

21.12.2018 року сторони в судове засідання не зявились.

У звязку з неявкою всіх учасників по справі, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

18.10.2017 року ОСОБА_1, в інтересах якого на підставі договору діє ОСОБА_2, звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з вищезазначеною позовною заявою.

23.10.2017 року відкрито провадження по справі (а.с.60).

27.10.2017 року за клопотання представника позивача провадження по справі зупинено до вирішення іншої справи (а.с.68).

20.08.2018 року провадження по даній справі поновлено та розгляд її призначено на 04.10.2018 року (а.с.78).

04.10.2018 року сторони в судове засідання не зявились (а.с.182), в звязку з чим розгляд справи судом було відкладено на 05.11.2018 року, яке не відбулося в звязку зі знаходженням судді у відпустці (а.с.187).

21.12.2018 року в судове засідання сторони знову не зявились (а.с.194).

Про дату місце та час судових засідань, які мали відбутися 04.10.2018 року та 21.12.2018 року сторони належним чином повідомлялися, що підтверджується судовими повістками і повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 79-81, 183-186), а також заявами представника позивача (а.с.177, 188), в яких вона просила відкласти розгляд справи.

Ні від позивача на від його представника заяви про розгляд справи без їх участі не надходили.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як визначено ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ч.5 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Таке положення закону повязане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 210 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не зявився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у звязку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, повязаних з розглядом справи (ч.5 ст.142 ЦПК України), а для позивача це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч.2 ст.257 ЦПК України).

Отже, згідно із вимогами ЦПК України, суд не повинен зясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання.

Згідно ч.4 ст.10 ЦПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Отже, обставини неявки у судові засідання позивача ОСОБА_1 та його представника дають підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обовязків, відсутності інтересу до поданого до суду позову, що призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті.

Окрім тому, судом враховується інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.01.2012 року, згідно якого суд відкладає розгляд справи лише у разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача без поважних причин. При повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду, тобто законодавець не передбачив врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду.

Згідно ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає необхідним залишити дану позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 12, 13, 18, 43, 64, 128, 223, 257, 258-261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах якого на підставі договору діє ОСОБА_2 до комунального підприємства «Центр досугу «Промінь» Енергодарської міської ради Запорізької області, про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, - залишити без розгляду.

Розяснити ОСОБА_1, що залишення позову без розгляду, не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення (з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року).

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Суддя О. М. Бульба