Провадження № 2/325/454/2018
Справа № 325/1579/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Пантилус О.П., за участю секретаря Гажевої І.І., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Приазовське Запорізької області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини, з якою проживає дитина з інвалідністю,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 : аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття; аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю ОСОБА_3 і до досягнення дитиною повноліття; додаткових витрат на лікування дитини у розмірі 1135,58 гривень; витрат пов`язаних з розглядом справи - на правову допомогу адвоката при складанні позовної заяви у розмірі 450,00 гривень з підстав, передбачених ст.ст. 80, 88, 180-183, 185 СК України.

В обґрунтування вимог позивач вказала, що 23 жовтня 2010 року вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_3 . В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_3 , яка має інвалідність з дитинства та потребує постійного стороннього догляду. З червня 2017 року шлюбні відносини між сторонами припинені, згідно рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 01.08.2018 року у справі № 325/874/18 шлюб розірвано. Відповідач не приймає належної участі в утриманні дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивач проживає в селі Новоспаське Приазовського району разом з донькою, утримує дитину та здійснює за нею постійний догляд, у зв`язку з чим не працює, отримує допомогу на дитину з інвалідністю віком до 18 років, матеріальне становище родини скрутне. Відповідач ОСОБА_3 працює за контрактом у військовій частині міста Мелітополь та має офіційний дохід у вигляді 10000,00 гривень, тобто має можливість надавати матеріальну допомогу. Лікування дитини проводиться за призначенням лікаря, та у період з червня 2017 року по сьогоднішній день позивачем витрачено багато грошових коштів, але збереглися деякі квитанції про лікування дитини на суму 2271,16 гривень. Вважає, що половина додаткових витрат на лікування дитини, які вона самостійно сплачувала з червня 2017 року, повинна бути стягнута з відповідача.

11 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб та призначено до розгляду по суті на 08 листопада 2018 року о 13 годині 00 хвилин.

06 листопада 2018 року відповідачем ОСОБА_3 надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що він проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , де йому як військовослужбовцю нараховують грошове зобов`язання у розмірі 8006,93, про що надав довідку. З червня 2017 року по теперішній час він у добровільному порядку перераховував на картковий рахунок грошові кошти на утримання дитини, а також за потреби надавав грошові кошти на покриття додаткових витрат на лікування дитини, про що долучив копії квитанції. Усі кошти перераховувалися відповідачем за попередньою домовленістю з позивачем і призначалися для утримання дочки. В період спільного проживання з позивачем взяв у банку кредит та на теперішній час має заборгованість у розмірі 25830, 79 грн., а сума щомісячного платежу складає 1314,33 грн. Вважає, що залишок заробітку після вирахування аліментів у заявленому розмірі та коштів на погашення кредиту ускладнить його матеріальне становище. Окрім того, зі змісту наданих позивачем консультаційних листів та фіскальних чеків ним встановлено, що придбалися медичні препарати, які не вказані в рекомендаціях лікаря, за виключенням одного препарату на суму 148 гривень. Керуючись ст..ст. 181, 182, 185 СК України, ст.ст.81, 137 ЦПК України, Конституцією України, позов визнає частково, а саме щодо стягнення: аліментів на утримання неповнолітньої дитини - в розмірі ј частини всіх видів заробітку, додаткових витрат на лікування дитини - у розмірі 78,00 гривень. В задоволенні іншої частини вимог, вважає, слід відмовити, просить справу розглянути за його відсутності.

27 листопада 2018 року позивачем надана відповідь на відзив, де вона просила задовольнити позов в уточненому вигляді - стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю ОСОБА_3 , і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь витрати пов`язані з розглядом справи - витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 750,00 гривень.

Тобто, позивач виключила вимоги про стягнення додаткових витрат на лікування дитини у розмірі 1135,58 гривень.

03 грудня 2018 року відповідачем надіслане заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в якому відповідач уточнений позов ОСОБА_1 просить задовольнити частково, а саме в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні іншої частини вимог просить відмовити, а справу розглянути за його відсутності.

26 грудня 2018 року на заперечення відповідача позивачем надані до суду письмові докази (довідка школи, довідка з місця проживання, копія направлення до лікарні, копія посвідчення опікуна дитини з інвалідністю, копія корінця медичного висновку).

Інших письмових заяв до суду не надходило.
Позивач в судовому засідання підтримала позовні вимоги за вище наведеними обставинами та просить задовольнити позов з урахуванням зменшених вимог, згідно відповіді на відзив. При цьому пояснила, що вона проживає зі спільною з відповідачем дитиною, яка має інвалідність з дитинства та потребує постійного догляду, тому вона не має змоги працювати, Проживають за рахунок відповідної соціальної допомоги в розмірі 1988,40 грн. Інших доходів та нерухомого майна вона не має. Відповідач інколи допомагав, але це не забезпечувало необхідних затрат на дитину та на неї. У зв`язку з інвалідністю, донька потребує постійного обстеження та лікування, що можливе при певних матеріальних затратах. Тимчасово вона з дитиною змушена проживати в м.Мелітополі Запорізької області, винаймати житло, так як за місцем постійного проживання в селі Новоспаське Приазовського району відсутні умови для розвитку дитини. Так, із вересня 2018 року дівчинка навчається індивідуально в Мелітопольській школі, де наявні відповідні спеціалісти. Заняття проходять кожного дня та завжди в присутності матері. За вказаних обставин донька потребує цілодобового догляду, тому вона не має змоги працювати, потребує матеріальної допомоги від батька дитини, який працездатний, має постійний дохід та змогу працювати і надавати таку допомогу.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в поданому відзиві та запереченні на відповідь на відзив просив справу розглянути за його відсутністю, за вказаних вище обставин позов визнає частково.
Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках; збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши докази встановив наступні обставини та правовідносини.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб 23 жовтня 2010 року Прізвище обох після державної реєстрації шлюбу Напора (копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , видане Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 14 червня 2018 року).
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , повторно виданого 14 червня 2018 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Новоспаське Приазовського району Запорізької області народилася ОСОБА_3 , батьком якої є ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 01 серпня 2018 року у справі 325/874/18 ( 2/325/318/2018), шлюб між сторонами розірвано.

Дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має інвалідність з дитинства та потребує постійного стороннього нагляду, що підтверджується довідкою № 1716 ЛКК Приазовської центральної районної лікарні.

Мати - ОСОБА_1 отримує допомогу на дитину інваліда віком до 18 років в Приазовському управлінні соціального захисту населення (довідка УСЗН Приазовської РДА № 2305 від 14.09.2018 року.

Із довідок виконавчого комітету Новоспаської сільської ради Приазовського району Запорізької області № 16 від 19 вересня 2018 року, встановлено що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає зі свою дочкою ОСОБА_3 , 2011 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 . Дочка знаходиться на її повному утриманні. ОСОБА_1 ніде не працює і зайнята доглядом за дитиною.

В довідці Мелітопольської загальноосвітньої школи І ступеня № 2 Мелітопольської міської ради Запорізької області № 217 від 12.12.2018р. вказано, що ОСОБА_3 є ученицею 1-В класу загальноосвітньої школи І ступеня № 2 Мелітопольської міської ради Запорізької області.

ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_2 з ОСОБА_3 , 2011р.н. (довідка ТОВ ПБК «АКВІ БУД» від 10 грудня 2018 року № 1220).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 , державна соціальна допомога дитині інваліду призначена ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.07.2018р. по 20.12.2021р. в розмірі 1988,40 грн. Наведені дані про законного представника (опікуна) дитини з інвалідністю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Дата видачі посвідчення 10 грудня 2018, номер особової справи 602483.

Медичні документи (6 консультативних лікарських висновків, 3 лабораторні молекулярно-генетичні дослідження, витяг із історії хвороби, направлення до обласної клінічної лікарні для планового огляду у лікаря педіатра) свідчать про те, що дитина з інвалідністю потребує постійного медичного огляду та лікування.

Наведені вище обставини не заперечуються відповідачем.

Відповідач ОСОБА_2 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_5 ), форма працевлаштування - за контрактом, займає посаду військовослужбовець. Загальна сума доходу за період з 01 травня 2018 року по 31жовтня 2018 року становить 56048,51 гривень, що в середньому на місяць становить 9341,42 грн. (56048,51 грн. : 6 місяців). Зазначене підтверджується довідкою про доходи військової частини НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 , відповідно до наданих ним виписок з рахунків у Приватбанку, має заборгованість по кредитній картці станом на 04.11.2018 року всього в розмірі 25830,79 грн., обов`язковий платіж - 1291,54 грн.

Відповідач у відзиві повідомив, що він із червня 2017 року по вересень 2018 року щомісячно перераховував грошові кошти на утримання дитини, в тому числі в жовтні надав гроші на руки позивачу, а також за потребою надавав кошти на покриття додаткових витрат для лікування доньки. Відповідні щомісячні суми, що перераховані на рахунок позивачки, підтверджені наданими відповідачем копіями квитанцій. Вказані обставини визнаються позивачем ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

При визначенні розміру аліментів суд, згідно ст.182 СК України, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України).
Відповідно дост.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
На підставі наведених норм закону, виходячи із встановлених обставин про утримання дитини, враховуючи вимоги ч.1 ст.182 СК України, тобто матеріальний стан відповідача, його заперечення щодо позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити частково позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , а саме стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини.
Дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного(ч.1ст.75СК).
Згідно ст.ст.77, 79, 80 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі, щомісячно, у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі від дня подання позовної заяви.
Відповідно до ст..88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до ч.1 ст. 80 цього Кодексу.
Відповідач ОСОБА_3 наполягає на тому, що він не має змоги надавати матеріальну допомогу позивачці, у зв`язку з викладеними обставинами про його доходи та витрати.

Суд вважає по-іншому, виходячи з наступних розрахунків.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлені в 2018 році прожиткові мінімуми на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 грудня для дітей віком від 6 до 18 років - 2027 гривень; для працездатних осіб - 1921 гривня.
Якщо від вищенаведеної середньої заробітної плати відповідача - 9341,42 грн. відрахувати 1/6 частину аліментів на позивача (1341,65 грн.) та ј частину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (станом на день ухвалення рішення) 2027 грн., залишок складає 5972,77 грн. З отриманої різниці, відрахувавши обов`язковий платіж за кредитною банківською карткою станом на 04.11.2018 року - 1291,54 грн., який при погашенні буде щомісячно зменшуватися, залишок доходу відповідача складатиме 4681,23 грн., що більше ніж прожитковий мінімум на працездатну особу 1921 грн. станом на кінець 2018 року.

Застосовуючи зазначені норми закону та враховуючи встановлені обставини про порушення прав дружини, з якою проживає дитина з інвалідністю, на утримання від чоловіка, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки в частині стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини доходу відповідача.

На думку суду таке вирішення справи не буде порушувати баланс інтересів платника аліментів та дитини і дружини, яка позбавлена можливості працювати у зв`язку із постійним доглядом за їх дитиною з інвалідністю.

При тому, що відповідач не позбавлений права в майбутньому, при зміні обставин, звернутись до суду для зміни розміру аліментів, на підставі ч.3 ст.80 СК України.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 750 грн., такі вимоги задоволенню не підлягають, так як не підтверджені належними доказами.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, згідно ст.133 ЦПК України.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Відповідно до ст..137 ЦПК за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
Згідно правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених, зокрема, в Постанові від 20.09.2018 року у справі № 751/3840/15-ц, на підтвердження обставин про витрати на правничу допомогу адвоката суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Таким чином належними доказами прийняття оплати за надані послуги є вказані розрахункові документи, оформлені в установленому законом порядку.
Позивачем надані: квитанція б/н про оплату юридичних послуг від 24.09.2018р. на суму 450 грн. адвокату Скворцовій О.В. за складання позовної заяви; договір про надання правової допомоги між адвокатом і позивачем на складання позову; звіт та акт про складання позовної заяви, на яку затрачена 1 година; квитанція б/н від 23.11.2018 на суму 300 грн., додаток до договору, звіт і акт про складання тим же адвокатом відповіді на відзив відповідача.

Надані суду квитанції не містять достовірних даних про отримання адвокатом коштів, так як не містять реквізитів квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документа чи касового чеку.
На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 гривень.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 18, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини, з якою проживає дитина з інвалідністю задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , аліменти на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , аліменти на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 26 вересня 2018 року, протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів на дитину і на дружину в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнути із ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , в дохід держави (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.
В іншій частині вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд Запорізької області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя О.П. Пантилус