Справа №201/9877/18
Провадження № 2/201/2951/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Сидоренко І.С.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

12.09.2018р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу (а.с. № 3-5).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 17.09.2018р. було відкрито провадження у справі та призначено проведення підготовчого засідання (а.с. № 14).

Позивачка у позовній заяві в обґрунтування вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 17.02.2007р. в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області під актовим записом № 96. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. народження та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.народження. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинені 28.08.2018р. Причиною припинення шлюбних відносин стали відсутність в родині взаєморозуміння, поваги, через що між сторонами виникали сварки. Крім того, чоловік почав наносити їй тілесні ушкодження, у зв'язку з такими діями відповідача, позивачка більше не має бажання зберігати цей шлюб. Сторони не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Спору щодо місця проживання дітей у сторін немає. Майнових спорів між сторонами також не існує.

Представник позивачки ОСОБА_5 (повноваження підтверджуються ордером від 25.10.2018р. - а.с. № 39)) в заяві до суду від 10.12.2018р. позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати та винести рішення 10.12.2018р. за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами, зазначив, що строк для примирення сторонам не потрібен та є недоцільним, оскільки родина розпалася остаточно. Також зазначив, що після розірвання шлюбу прізвище позивачка не змінює (а.с. № 46).

Представник відповідача ОСОБА_6 (діє на підставі договору про надання послуг адвоката від 21.09.2018р.та ордеру від 13.11.2018р. - а.с. №22, 25) в наданій до суду 10.12.2018р. заяві проти розірвання шлюбу не заперечувала, строк на примирення сторонам не потрібен, підтримала письмові пояснення надані стороною відповідача до суду 31.10.2018р., в яких відповідач повідомляє, що ніколи не застосовував сили до дружини та не завдавав їй тілесних ушкоджень. В своїй заяві представник відповідача зазначила строк припинення (22.08.2018р.) шлюбних відносин, просила шлюб розірвати та винести рішення суду в підготовчому засіданні 10.12.2018р. за її відсутності відповідача та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 47).

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200, ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалити рішення в підготовчому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, заяви сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що 17.02.2007р. сторони зареєстрували шлюб в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області під актовим записом № 96 (а.с. №6).

Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. народження та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. народження (а.с. №7, 8).

Матеріали справи містять висновки СМЕ від 18.08.2016р. та від 12.09.2018р. про нанесення ОСОБА_1 легких тілесних ушкоджень, виписку з медичної карти № 130 (а.с. № 9-12, 31-32), документи, що підтверджують звернення позивачки до правоохоронних органів із заявою про спричинення ОСОБА_2, 1986р.н. їй тілесних ушкоджень, протокол допиту потерпілої (а.с. № 33-37).

Між тим, ці обставини судом не перевірялись, оскільки на стадії підготовчого провадження відповідач шляхом заяви свого представника адвоката ОСОБА_6 визнав позовні вимоги (а.с. № 47).

Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через відсутність в родині взаєморозуміння та поваги, у сторін різні погляди на життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо з серпня 2018р., діти проживають разом з позивачкою.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені, більше не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

При винесенні рішення суд також приймає до уваги положення ст. 82 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позовні вимоги та погодився на розірвання шлюбу.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ч.1 ст. 142 ЦПК України, у зв'язку із визнанням відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, суд вважає за можливе повернути позивачці 50% від сплаченого судового збору при подачі даного позову по квитанції № ПН4714 від 12.09.2018р. в розмірі 352 грн. 40 коп. (а.с. №2).

Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки частину понесених при подачі позову судових витрат по сплаті судового збору, що залишилась після повернення позивачці, а саме в розмірі 352 грн. 40 коп. (а.с. №2).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 141, ч.1 ст. 142, ч. 3 ст. 200, ст. 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд ,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 17.02.2007р. в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області під актовим записом № 96 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. народження та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. народження - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки ОСОБА_1 залишити «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частину понесених при подачі позову судових витрат по сплаті судового збору, що залишилась після повернення позивачці, а саме в розмірі 352 грн. 40 коп.

Судовий збір, сплачений ОСОБА_1 по квитанції № ПН4714 від 12.09.2018р.на розрахунковий рахунок 0005, МФО отримувача 805012, код отримувача 37989269, банк отримувача ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, отримувач Жовтневий районний суд м. Дніпропетровськ, призначення платежу - судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. - повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) в розмірі 50% від сплаченої суми, а саме 352 грн. 40 коп.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Соборного районного у м. Дніпрі відділу ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Н.В.Ткаченко