Єдиний унікальний номер 722/578/18
Номер провадження 2/722/231/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Побережної О.Д.

з участю секретаря судового засідання Гладкої Г.П.,

а також: відповідачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом, поданим ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачки - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачки - Білоусівська сільська рада Сокирянського району Чернівецької області про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3, діючи в інтересах ОСОБА_4 02.05.2018 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1

Посилається на те, що згідно архівних витягів з погосподарських книг за 1971-1973 роки домогосподарство розташоване за адресою: вул. О.Кобилянської, буд.23 в с.Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області, належало до суспільної групи колгоспників. Головою колгоспного двору була ОСОБА_7 та на час виключення з Цивільного кодексу Української РСР 1963 року норм щодо діяльності колгоспного двору (16.12.1993 року) членами господарства були також її син - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, невістка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, онук ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, які постійно проживали та були зареєстровані за вказаною адресою.

Фактична площа земельної ділянки, що знаходиться в особистому користуванні зазначеногогосподарства складає 0,45 га. На даній земельній ділянці за життя голови колгоспного двору розміщувався житловий будинок 1918 року забудови та сарай 1957 року забудови. У 1973 році за безпосередньої участі позивачки ОСОБА_4 та її чоловіка ОСОБА_8 за їх кошти на земельній ділянці на місці старого будинку був побудований новий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Всупереч волі матері ОСОБА_7 її старший син ОСОБА_9 здійснив самовільне захоплення частини присадибної земельної ділянки, що знаходилася в особистому користуванні колгоспного двору внаслідок якого відбулися зміни площі земельної ділянки. На земельній ділянці площею 0,05 га поблизу від батьківської садиби ОСОБА_9 побудував житловий будинок, в якому у подальшому проживав разом зі своєю сімєю. На даний час ? частини даного житлового будинку належить відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 11.12.2003 року відповідачці ОСОБА_1

Після смерті ОСОБА_7 належний їй на праві приватної власності житловий будинок успадкував її син ОСОБА_8, який при житті матері розпочав процедуру приватизації земельних ділянок площею 0,25 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,13 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства, які були передані йому відповідно до рішення третьої сесії ХХІ скликання Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області від 31.05.1995 року.

12.10.2008 року в с.Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області помер ОСОБА_8 і після його смерті відкрилася спадщина, у т.ч. на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул. О.Кобилянської, буд.23 с.Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області. Однак, спадкодавець ОСОБА_8 помер, не встигши при житті належним чином оформити документи щодо приватизації земельних ділянок, розташованих за зазначеною адресою, площею 0,25 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,13 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства.

На випадок своєї смерті ОСОБА_8 заповіту не склав, тому спадкування належного йому майна здійснювалося по закону. 13.07.2017 року спадкоємці за законом першої черги ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали договір про поділ спадкового майна, за яким позивачка успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул. О.Кобилянської, буд.23 с.Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 успадкували грошові внески з нарахованими процентами і відсотками в рівних частках.

Вважає, що право на земельну ділянку є складовою загальної сукупності прав власності на будинковолодіння. З метою реалізації права на спадкування права на завершення безкоштовної приватизації та одержання акта про право власності на землю, позивачка у жовтні 2017 року звернулася до Чернівецької регіональної філії ДП ДЗК Сокирянського виробничого відділу. Згідно обмірів, проведених 17.10.2017 року було встановлена площа земельної ділянки по фактичному користуванню. Відповідачка ОСОБА_1, яка є суміжним землекористувачем, відмовилася від підписання протоколів погодження зовнішніх меж земельної ділянки та актів прийому-передачі межових знаків та зберігання, мотивуючи це зменшенням площі її земельної ділянки. Однак, у відповідачки відсутні документи на підтвердження наявності у неї прав на спірну земельну ділянку, на якій побудовано житловий будинок та господарський сарай. Всупереч дотримання правил добросусідства, відповідачка на власний розсуд користується спірною присадибною ділянкою, яку з її слів було розподілено між спадкодавцем та її батьком. Однак, порядок користування спірною земельною ділянкою ніким не встановлювався та земля з колгоспного двору не вилучалася.

28.11.2017 року рішенням шістнадцятої сесії Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області VІІ скликання було відмовлено у задоволенні заяви позивачки про надання їй дозволу на оформлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), загальною площею 0,40 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул. О. Кобилянської, 23 с. Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області без погодження меж земельних ділянок у акті приймання-передачі межових знаків на зберігання із суміжними землекористувачами ОСОБА_1 та ОСОБА_10

Просить визнати за позивачкою ОСОБА_4 право на завершення процедури приватизації земельної ділянки та на одержання на імя позивачки свідоцтва про право власності на земельну ділянку, площею 0,38 га (у т. ч., 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,13 га для ведення особистого підсобного господарства), кадастровий номер :01:00, яка розташована за адресою: вул. О.Кобилянської, буд. 23 в с.Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області, у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_8, який помер 12.10.2008 року.

Під час судового розгляду позивачка ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_3 підтримували позовні вимоги та просили їх задовольнити. Крім того, допитана в якості свідка під час судового розгляду позивачка ОСОБА_4 надала суду нпоказання, аналогічні обставинам, які викладені у змісті позовної заяви.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні не визнав позовні вимоги у повному обсязі, однак будь-яких письмових заперечень на позовні вимоги до суду не подав. Крім того, додатково пояснили, що відповідачка ОСОБА_1 прийняла спадщину, однак не оформила по даний час своїх прав на земельну ділянку, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, а інший спадкоємець земельної ділянки - ОСОБА_11 помер у 2014 році. Вважають позовні вимоги безпідставними, оскільки відповідачка не має передбачених чинним законодавством повноважень щодо проведення процедури завершення приватизації земельних ділянок та видачі державних актів.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачки - ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце його проведення, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачки - ОСОБА_6 у судове засідання не зявився, належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце його проведення, про причини своєї неявки суд не повідомив. Однак, під час судового розгляду дав пояснення, згідно яких він не претендує на право на завершення процедури приватизації земельної ділянки та на одержання свідоцтва про право власності на земельну ділянку, площею 0,38 га (у т. ч., 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,13 га для ведення особистого підсобного господарства), кадастровий номер :01:00, яка розташована за адресою: вул. О.Кобилянської, буд. 23 в с.Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області, у порядку спадкування за законом після смерті свого батька.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачки - голова Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області ОСОБА_12 під час судового розгляду надав суду пояснення, згідно яких йому невідомо достовірно розміри земельних ділянок, які розташовані за адресами: вул. О.Кобилянської, буд. 21 та вул. О. Кобилянської, буд. 23 в с.Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області. Позивачка неодноразово зверталася до сільської ради з приводу спору щодо меж земельних ділянок з сусіднім домогосподарством, розташованим за адресою: вул. О.Кобилянської, буд. 21 в с.Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області. Однак, позивачка ОСОБА_4 не зверталася з заявами до сільської ради щодо надання їй дозволу на завершення процедури приватизації земельної ділянки та на одержання на свідоцтва про право власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_13, який в період з 2007 року по 2015 рік та з жовтня 2016 року по даний час працює спеціалістом-землевпорядником Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, у судовому засіданні дав наступні показання. Сторони постійно конфліктують з приводу земельних ділянок. Під час проведення обмірів земельних ділянок, проведених з ініціативи позивачки, його не запрошувалось як представника сільської ради. За даними погосподарського обліку за домоволодінням ОСОБА_8 рахувалось земельна ділянка по вул. О.Кобилянської, буд. 23 в с.Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області, призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, орієнтовною площею 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства по вул. О. Кобилянської, 23, орієнтовною площею 0,04 га, а також в урочищі «Середні гони», орієнтовною площею, 0,09 га. Згідно земельно-шнурової книги від 07.04.1994 року по 15.12.1971 рік за домогосподарством ОСОБА_9 рахувалась земельна ділянка, площею 0,26 га.

Заслухавши сторони та їх представників, у т.ч. допитавши позивачку ОСОБА_4 в якості свідка, допитавши свідка ОСОБА_13, заслухавши пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачки - ОСОБА_6 та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачки - голови Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області ОСОБА_12, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні обставини справи.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26.05.1988 року державним нотаріусом Сокирянської державної нотаріальної контори ОСОБА_14 та зареєстрованого в реєстрі за № 1138, ОСОБА_8 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, яка померла 05.09.1987 року, набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в с. Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області, що підтверджується копією даного свідоцтва.

Рішенням третьої сесії ХХІ скликання Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області від 31.05.1995 року було вирішено передати безкоштовно земельні ділянки у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування жилих будинків ОСОБА_8 (заява №1083) у розмірі 0,25 га (для обслуговування жилих будинків) та 0,13 га (для ведення особистого підсобного господарства), що підтверджується архівним витягом Сокирянської районної державної адміністрації Чернівецької області від 16.08.2017 року №1/419.

12.10.2008 року ОСОБА_8 помер в с. Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ №056738, виданого 13.10.2008 року виконавчим комітетом Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області.

На випадок своєї смерті ОСОБА_8 заповіту не склав, тому спадкування належного йому майна здійснювалося за законом.

13.07.2017 року спадкоємці за законом першої черги ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали та нотаріально посвідчили договір про поділ спадкового майна, згідно умов якого позивачка успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул. О.Кобилянської, буд.23 с.Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 успадкували грошові внески з нарахованими процентами і відсотками в рівних частках, що підтверджується копією зазначеного договору та копією свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 13.07.2017 року приватним нотаріусом Сокирярнського районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_15 та зареєстрованого в реєстрі за №7130.

Згідно відповіді Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за вих. № 16-1 від 18.07.2018 року на виконання ухвали суду про витребування доказів від 09.07.2018 року, які є аналогічні показанням свідка ОСОБА_13:

- за даними погосподарського обліку за домоволодінням ОСОБА_8 рахувалось та перебуває у користуванні ОСОБА_4 земельна ділянка по вул. О.Кобилянської, буд. 23 в с.Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області, призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, орієнтовною площею 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства по вул. О. Кобилянської, 23, орієнтовною площею 0,04 га, а також в урочищі «Середні гони», орієнтовною площею, 0,09 га;

- за даними погосподарського обліку за домоволодінням ОСОБА_1 у користуванні перебуває земельна ділянка, орієнтовною площею 0,18 га по вул. О.Кобилянської, 21 с.Білоусівка, призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Селиське», орієнтовною площею 0,08 га;

- рішення виконавчого комітету про надання дозволу на будівництво житлового будинку та господарського сараю, дозвіл про початок проведення будівельних робіт та акт виділення земельної ділянки під будівництво житлового будинку та боспорського сараю на присадибній ділянці по вул.О. Кобилянської, 21 відсутні;

- рішення виконкому про присвоєння поштової адреси жиловому будинку по вул. О. Кобилянської, 21 відсутнє;

- документи, які посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою по вул. О.Кобилянської, 21 відсутні;

- згідно земельно-шнурової книги від 07.04.1994 року по 15.12.1971 рік за домогосподарством ОСОБА_9 рахувалась земельна ділянка, площею 0,26 га.

Згідно із положеннями статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 116 Земельного кодексу України (далі ЗК України) встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до ч.1 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої статті 152 ЗК України.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК, однак розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (далі - Декрет) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (частина третя статті 116 ЗК).

Однак, позивачкою та її представником на власний розсуд обрано спосіб захисту шляхом звернення до суду з позовом до відповідачки фізичної особи, яка не має відповідних повноважень щодо процедур приватизації земельних ділянок, у т.ч в порядку спадкування, тобто до неналежного відповідача по справі. При цьому, наявність спору позивачки із суміжним користувачем земельної ділянки відповідачкою по справі ОСОБА_1 щодо фактичних розмірів суміжних земельних ділянок не є предметом даних позовних вимог і обґрунтування заявлених позовних вимог з даних підстав є помилковим.

Суд також вважає помилковими посилання представника позивачки ОСОБА_3 при обґрунтуванні позовних вимог на рішення ЄСПЛ у справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 року, у справі «Stretch v. United Kingdom», у справі «Федоренко проти України» від 30.06.2006 року, у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», у справі «Святі чоловічі монастирі проти Греції» та «Колишній король Греції та інші проти Греції», оскільки обставини та висновки, які викладені в зазначених рішеннях не відповідають змісту правовідносин по даному спору та субєктному складу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 141, 263, 265, 268, 273, 354, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог, заявлених ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки в порядку спадкування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний зміст рішення суду виготовлений 29.08.2018 року.

Головуючий: