Дата документу 04.06.2018
Справа № 334/3899/16-ц
Провадження № 2/334/236/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., за участю секретаря Нестеренко Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом вселення, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про припинення права на частку у майні, що перебуває у спільній частковій власності та стягнення грошової компенсації, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійснені права власності шляхом вселення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником 1/18 частки житлового будинку №61 по вул. Вітряна у м. Запоріжжі, проте відповідач права власності позивача на вказану частину будинку не визнає і заперечує проти користування позивачем будинком, посилаючись на неможливість спільного користування, що стало підставою звернення до суду. Посилаючись на вказані обставини та приписи ст.ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України, просив суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом вселення його до житлового будинку № 61 по вул. Вітряна у м. Запоріжжі, зобов`язати відповідача надати позивачу ключі від будинку та вхідної хвіртки.

Відповідач позовні вимоги не визнав, направив до суду зустрічну позовну заяву, у якій посилаючись на незначну частку позивача у вищевказаному житловому будинку, відсутність з боку ОСОБА_1 участі в утриманні будинку, неподільність належної позивачу та відповідачу у справі частки будинку, неможливість спільного користування спірним майном, наявність у позивача іншого жила, та приписи ст. 365 ЦК України, просив припинити право власності ОСОБА_1 на належну йому 1/18 частку вищевказаного домоволодіння зі стягненням відповідної грошової компенсації з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, а також визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

В судовому засіданні представники сторін у справі підтримали вимоги первісного та зустрічного позову, просили їх задовольнити з наведених вище підстав. В судове засідання 04.06.2018 сторони, їх представники не зявилися, надали суду письмові заяви, у яких підтримали свої вимоги та просили справу розглянути без їх участі по наявним матеріалам.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав, звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не зявилась, будь-які заяви до суду від її імені не надходили, повідомлялась про розгляд справи у встановленому законом порядку.

Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін у справі, з урахуванням змісту наданих сторонам заяв про розгляд справи за їх відсутності, повно та всебічно дослідивши та оцінивши наявні письмові докази у справі надавши їм правову оцінку.

У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не випливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. За змістом зазначених норм права співвласник майна, яке знаходиться ту спільній частковій власності без виділення часток у натурі, має право на усунення перешкод у такому користуванні у будь-який час.

Судом встановлено, що батькові позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 18.04.1967 належало на праві власності 2/3 частки житлового будинку №61 по вул. Вітряна у м. Запоріжжі. Згідно технічного паспорту, будинок № 61 по вул. Вітряна у м. Запоріжжя складається з двох квартир квартира 1 загальною площею 30,6 кв.м., квартира 2 загальною площею 57,6 кв.м.

ОСОБА_5 помер 16.10.2004. На ? частку майна, що належало ОСОБА_5, було видано свідоцтво про право власності його дружині та матері позивача ОСОБА_6 Також їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5/6 часток зазначеного спадкового майна ОСОБА_6

Позивач ОСОБА_1 успадкував 1/6 частку майна ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.07.2005.

Спадкове майно, на яке в указаних частках видано ці свідоцтва, складається з 1/3 частки житлового будинку №61 по вул. Вітряна у м. Запоріжжі. На земельній ділянці розміром 1650 кв.м. розташований: А жилий будинок площею 57,6 кв.м., Д вбиральня, 1, 2, 4, 5, 6 паркани, водопровід 3, водопровід 7, колодязь 8. В жилому будинку А службова прибудова а1, переобладнана кімната 2-3 площею 10,9 кв.м.

Таким чином, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 належить 1/18 частка житлового будинку №61 по вул. Вітряна у м. Запоріжжі, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.07.2005, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7883425 від 26.07.2005.

Інші 11/18 часток житлового будинку належали на праві власності матері позивача ОСОБА_6, яка подарувала належну їй частку будинку ОСОБА_2, що підтверджується договором дарування частки житлового будинку від 27.07.2010.

Отже, ОСОБА_2 є співвласником житлового будинку № 61 по вул. Вітряна у м. Запоріжжя, йому на праві власності належить 11/18 часток будинку на підставі договору дарування від 27.07.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, ОСОБА_7

Щодо іншої 1/3 частини будинку, то на час розгляду справи її співвласниками є ОСОБА_3 і ОСОБА_4 треті особи у справі. На підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2009 за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/18 частку житлового будинку № 61 по вул. Вітряна у м. Запоріжжя, за ОСОБА_8 визнано право власності на 5/18 часток будинку.

ОСОБА_8 померла 09.07.2009, спадщину після її смерті у встановленому законом порядку прийняла ОСОБА_4, але на час розгляду даної справи її не оформила. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи № 21, що заведена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 після смерті ОСОБА_8, померлої 09.07.2009.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований у спірному будинку з 17.10.1996 по теперішній час.

Між сторонами виник спір щодо користування ОСОБА_1 часткою житлового будинку, співвласником якої він є.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом 1 групи загального захворювання, потребує постійного стороннього догляду, який здійснює його дружина. Належною йому 1/18 часткою будинку фактично не користується, участі у витратах на утримання будинку та ремонтних роботах у будинку не приймає.

З огляду на викладене, відповідач заперечує можливість проживання ОСОБА_1 у житловому будинку літ. А, з чим фактично погоджується ОСОБА_1 Вселення з можливістю користування приміщенням літ. Б (літньою кухнею), яка побудована окремо від будинку, не є можливим, оскільки вказана будівля не є житловим приміщенням.

В ході судового розгляду позивач за первісним позовом, з урахуванням доводів зустрічного позову, не заперечував проти одержання від ОСОБА_2 грошової компенсації вартості його частки. При цьому з такими вимогами в порядку ст. 364 ЦК України, яка передбачає порядок добровільного виділу частки шляхом стягнення на користь співвласника за його згоди грошової компенсації, він не звертався.

Стаття 365 ЦК передбачає можливість за позовом інших співвласників припинити право особи на частку у спільному майні. Припинення права власності на частку у спільному майні на підставі ст.365 ЦК України це окремий спосіб захисту права власності, обраний позивачем за зустрічним позовом. За таким позовом (за певних умов) може бути здійснено примусове припинення права власності на частку у майні її власника за позовом власника (власників) іншої частки у майні. Внаслідок чого за позивачем визнається право власності на відповідну частку.

Згідно ст. 365 ЦК України право власності особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Обов'язковою умовою для припинення права власності є, згідно з ч. 2 ст.365 ЦК України, внесення позивачем вартості частки на депозитний рахунок суду.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що припинення права особи на частку в спільному майні поза її волею за рішенням суду на підставі позову іншого співвласника можливий за наявності хоча б однієї із чотирьох передбачених ч.1 ст. 365 ЦК України підстав і таке припинення у всякому випадку не повинно завдати істотної шкоди інтересам співвласників та членам його сім'ї і за умови попереднього внесення позивачем цієї частки на депозитний рахунок суду.

Неможливість спільного володіння та користування слід розуміти не тільки як об'єктивну, а і як обумовлену стосунками між співвласниками, що фактично склалися.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном. Указаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року № 6-81ск11, від 02 липня 2014 року № 6-68цс14.

Матеріалами справи підтверджується і визнається сторонами, що належна позивачу частка будинку є незначною, не може бути виділена в окреме користування, а спільне користування належним позивачу і відповідачу частками будинку не є можливим.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 забезпечений належними житловими умовами і наразі проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказані обставини викладені у позовній заяві ОСОБА_1, не заперечувались представником позивача та відповідачем і його представниками.

Відповідно до довідки про вартість майна - 1/18 частки житлового будинку № 61 по вул. Вітряна у м. Запоріжжя від 16.05.2017 року, за результатами оцінки проведеної субєктом незалежної оціночної діяльності ОСОБА_10, який надано ОСОБА_1, вартість належної ОСОБА_1 частки спірного будинку становить 24896,89 грн.

Відповідно до висновку про дійсну ринкову вартість 1/18 частки житлового будинку № 61 по вул. Вітряна у м. Запоріжжя від 09.06.2017 року, за результатами оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності ОСОБА_10, який надано ОСОБА_2, вартість належної ОСОБА_1 частки спірного будинку становить 24754,78 грн.

Відповідно до квитанції № 2626 від 14.06.2017 року ОСОБА_2 при зверненні до суду із зустрічним позовом внесено на депозитний рахунок Ленінського районного суду м. Запоріжжя р/р 1205, отримувач ТУ ДСА України в Запорізькій області, код отримувача 26316700, Банк отримувача Державна казначейська служба України м. Києв 24754,78 грн. у якості компенсації ОСОБА_1 вартості належної йому 1/18 частки житлового будинку № 61 по вул. Вітряна у м. Запоріжжя (а.с.85).

Позивач та його представник не мали заперечень щодо вартості 1/18 частки житлового будинку № 61 по вул. Вітряна у м. Запоріжжя, яка визначена за результатами незалежної оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності ОСОБА_10 у висновку від 09.06.2017, яка складає 24754,78 грн. та внесена повністю на депозитний рахунок суду.

Враховуючи той факт, що частка ОСОБА_1 у спірному будинку становить 1/18, тобто є незначною, позивач житлом забезпечений, спільне користування вищевказаною часткою будинку, що належить позивачу та відповідачу, не є можливим через недостатність житлової площі, неприязні відносини між сторонами у справі, належність позивача та відповідача до складу різних родин, зважаючи на відсутність між сторонами у справі спору щодо вартості належної позивачу частки будинку, та внесення відповідачем на депозитний рахунок суду 24754,78 грн., суд приходить до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, для припинення права власності ОСОБА_1 на 1/18 частку будинку та стягнення на його користь компенсації вартості частки спірного приміщення, та визнання права власності на зазначену частку вищевказаного будинку за ОСОБА_2

Припинення права власності ОСОБА_1 на належну йому 1/18 частку будинку є можливим і не порушить його інтересів та інтересів інших осіб за умови отримання ним грошової компенсації, яка буде становити справедливий баланс між позбавленням позивача його власності та метою, на досягнення якої спрямовані позовні вимоги.

За таких обставин, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 365 ЦК України, що виключає можливість задоволення первісних вимог позивача ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом вселення.

Оскільки з припиненням права власності власник втрачає в тому числі і право користування жилим приміщенням, і рішення суду про припинення права власності є підставою для зняття з реєстраційного обліку, вимоги ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування 1/18 часткою житлового будинку № 61 по вул. Вітряна у м. Запоріжжя, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований: 69093, м.Запоріжжя, вул. Вітряна, 61) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, зареєстрований: 69093, м.Запоріжжя, вул. Вітряна, 61), треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом вселення та зобовязання надати ключі від будинку та вхідної хвіртки - залишити без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про припинення права на частку у майні, що перебуває у спільній частковій власності зі стягненням відповідної грошової компенсації, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити частково.

Припинити право власності ОСОБА_1 на 1/18 частку житлового будинку № 61 по вул. Вітряна у м. Запоріжжі, яка належала йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 08.07.2005 державним нотаріусом Другої запорізької державної нотаріальної контори.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/18 частку житлового будинку № 61 по вул. Вітряна у м. Запоріжжі, яка належала ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 08.07.2005 державним нотаріусом Другої запорізької державної нотаріальної контори.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 24754,78 грн. (двадцять чотири тисячі сімсот пятдесят чотири грн. 78 коп.) в рахунок грошової компенсації за його частку у спільному майні шляхом списання коштів, внесених ОСОБА_2 на депозитний рахунок Ленінського районного суду м. Запоріжжя р/р 1205, отримувач ТУ ДСА України в Запорізькій області, код отримувача 26316700, Банк отримувача Державна казначейська служба України м. Києв 24754,78 грн., згідно квитанції № 2626 від 14.06.2017 року.

В задоволенні позовних вимог про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.