УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2018 року Першотравневий районний суд Донецької області

у складі: головуючого судді : Апалькової О.М., при секретарі : Орчелоті І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, інтереси якої представляє адвокат ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та зняття з нього арешту,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та зняття з нього арешту ( з урахуванням уточнення позовних вимог).

Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 05 вересня 2018 року відкрито провадження у справі.

05 жовтня 2018 року від позивачки ОСОБА_1, інтереси якої представляє адвокат ОСОБА_2, надійшла повторно заява про забезпечення позову в якій вона просила вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна, яке підлягає поділу що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а саме: автомобіля марки «ChevroIet Aveo»2007 року випуску,д.р.н.з. АН 1652 СВ;земельної ділянки № 124,площею 1,00 га,кадастровий номер № :03:000:2361,яка розташована на території Урзуфської сільської ради у Мангушському (Першотравневому) районі Донецької області,який здійснюється в порядку ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні № ВП 13501015,відкритому на підставі дублікату виконавчого листа № 1-39/06,виданого 12.05.2009 року Приморським районним судом м.Маріуполя Донецької області щодо стягнення з ОСОБА_3,ІПН НОМЕР_1 на користь Донецького обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» 4 093 491,89 грн.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилалась на те, що предметом спору у даній справі є поділ спільного майна подружжя до складу вказаного майна входять вказані автомобіль та земельна ділянка. Право власності на зазначений автомобіль та земельну ділянку зареєстровано за відповідачем ОСОБА_4 Зазначає, що у разі не вжиття заходів забезпечення позову, рішення суду, у разі задоволення останньої, неможливо буде виконати, оскільки буде продане спірне майно, 1/2 частина якого належить їй, а не відповідачу-боржнику.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд керується положеннями ст.ст. 149 - 150, 153 ЦПК України та зазначає, що позивачкою ОСОБА_1 подано позов про визнання спільною сумісною власністю подружжя на автомобілі та земельну ділянку, виділення та визнання за нею права власності на 1/2 частину вказаного майна в порядку поділу майна подружжя та зняття з нього арешту, невжиття такого виду забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи згідно ч.1 ст.153 ЦПК України.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову необхідне у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Так, відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно вимог п.5 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. (частина 3 ст. 150 ЦПК України)

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи з сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства, вбачається, що застосування у справі заходу забезпечення позову є виправданим.

Як роз'яснено у п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» вирішуючи питання про належність описаного та арештованого майна, суди повинні керуватися нормами цивільного та сімейного законодавства, які діяли на час придбання майна, що регулюють право власності та його захист. При розгляді позову одного з подружжя про зняття арешту з належної йому частки майна у спільній сумісній власності подружжя судам необхідно враховувати, що відповідно до статей 60, 70 Сімейного кодексу України (далі - СК) майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю і в разі його поділу їх частки є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором. Суд, за відповідних обставин, може відступити від засади рівності часток подружжя.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогами про визнання спільною сумісною власністю подружжя на автомобілі та земельну ділянку, виділення та визнання за нею права власності на 1/2 частину вказаного майна в порядку поділу майна подружжя та зняття з нього арешту.

Зазначене майно належать на праві власності відповідачу ОСОБА_4

Відповідно до Постанов державного виконавця ВП № 13510105 та ВП № 13510105 від 20.09.2018 року про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні,31.08.2018 року винесено постанову про опис та арешт майна(коштів) боржника,згідно якої описано та накладено арешт на обєкт рухомого майна,а саме автомобіль марки«ChevroIet Aveo»2007 року випуску,д.р.н.з. АН 1652 СВ червоного кольору,2007 року випуску та земельну ділянку, площею 1,00 га,кадастровий номер № :03:000:2361,що розташована за адресою:Донецька область,Мангушський район,Урзуфська сільська рада.

З урахуванням встановлених обставин, наданих до заяви доказів та, враховуючи вимоги процесуального закону, є наявність підстав для зупинення продажу арештованого майна: автомобіля та земельної ділянки, які арештовані державним виконавцем в порядку виконання рішення суду про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_3 на користь Донецького обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» у сумі 4 093491,89 грн.

Таким чином, між сторонами дійсно виник спір щодо поділу спільного майна подружжя та зняття з нього арешту, набуте за час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4, а саме автомобіля та земельної ділянки.

Як роз'яснено у п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» відкривши провадження у справі про визнання права власності та/або зняття арешту з майна, суддя відповідно до пункту 5 частини першої статті 152 ЦПК в порядку забезпечення позову за відповідною заявою може зупинити продаж арештованого майна.

Отже, суд може зупинити продаж арештованого майна в порядку забезпечення позову за наявності пред'явлення будь-якої альтернативної позовної вимоги - як про визнання права власності на майно, так і про зняття арешту з майна.

Накладаючи арешт на спірне майно в рамках виконавчого провадження державний виконавець не звертався до суду з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

При цьому, в разі відчуження нерухомого майна існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки це унеможливить захист і поновлення порушеного права власності позивачки, за захистом якого вона звернулась .

Забезпечення позову-це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову саме у даній справі про поділ спільного майна подружжя та зняття з нього арешту.

Заходи забезпечення позову є тимчасовими, судом лише зупиняється продаж арештованого майна до ухвалення рішення у цивільній справі.

Таким чином, суд вважає, що заява позивачки ОСОБА_1, інтереси якої представляє адвокат ОСОБА_2 підлягає задоволенню,оскільки можливість реалізації спірного майна є достатньо обґрунтованим припущенням того, що майно може зникнути на момент виконання рішення, а невжиття заходів забезпечення може в майбутньому дійсно утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.149,ст.ст.150-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, інтереси якої представляє адвокат ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та зняття з нього арешту задовольнити.

Зупинити продаж арештованого майна,а саме: автомобіля марки «ChevroIet Aveo»2007 року випуску, д.р.н.з. АН 1652 СВ;земельної ділянки № 124,площею 1,00 га,кадастровий номер № :03:000:2361,яка розташована на території Урзуфської сільської ради у Мангушському (Першотравневому) районі Донецької області,який здійснюється в порядку ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні № ВП 13501015,відкритому на підставі дублікату виконавчого листа № 1-39/06,виданого 12.05.2009 року Приморським районним судом м.Маріуполя Донецької області щодо стягнення з ОСОБА_3,ІПН НОМЕР_1 на користь Донецького обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» 4 093 491,89 грн.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Апалькова