АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року

місто Київ

справа № 759/9834/17

провадження №22-ц/796/5162/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.,

суддів - Волошиної В.М., Кравець В.А.,

за участю секретаря - Осінчук Н.В.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянув у судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариство комерційного банку «Приватбанк»

на рішення Святошинського районного суду міста Києва в складі судді П'ятничук І.В. від 21 березня 2018 року у справі про стягнення заборгованості,-

встановив:

У червні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування своїх вимог зазначало, що 12.12.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості.

Відповідач підтвердив своїм підписом у заяві, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та Тарифами Банку, які викладені на сайті Банку, складає між ним та Банком договір.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за їх користування, у зв'язку з чим виникла заборгованість, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 12 963,33 грн. за кредитним договором № б/н від 12.12.2011 р., яка складається з: заборгованості за кредитом - 525,49 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 8 644,35 грн., заборгованості за пенею та комісією - 2 700,00 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 593,49 грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 21 березня 2018 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «Приватбанк» просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначав, що судом не враховано, що підписання ОСОБА_1 анкети-заяви від 12.12.2011 року, активація ним картки, користування картковим рахунком та часткове погашення заборгованості свідчать про укладення сторонами договору на визначених ними умовах про надання та обслуговування платіжних карток.

Вказував на те, що суд дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки відповідач укладення чи не укладення кредитного договору не оспорював, розрахунок заборгованості не спростував, не довів відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином, не заперечував проти наявності між сторонами кредитних зобов'язань, зустрічних позовних вимог не заявляв.

Крім того, зазначав, що суд необгрунтовано відхилив банківські виписки, як належні докази підтвердження укладення кредитного договору, видачі кредиту та залишив поза увагою факт часткового виконання боржником кредитного договору.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належно.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІ від 3 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 2 червня 2016 року №1402- VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць) , та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12.12.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості.

Відповідач своїм підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складають договір.

Банк виконав свої зобов'язання, а саме надав кредит у розмірі встановленому договором. Позичальник умови договору належним чином не виконує, в зв'язку з чим станом на 31.05.2017 року утворилася заборгованість в розмірі 12 963,33 грн., яка складається з: 525,49 грн. заборгованості по кредиту; 8 644,35 грн. заборгованості по процентах; штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 593,49 грн. штрафу (процентна складова) та 2 700 грн. заборгованості за пенею та комісією.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності факту укладення між сторонами кредитного договору.

З таким висновком суду погодитися не можна з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З матеріалів справи убачається, що 12.12.2011 р. ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, в якій виявив бажання оформити на своє ім'я платіжну картку та підтвердив, що він погоджується з тим, що дана Заява разом з Пам'яткою клієнта та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Під час розгляду справи представник ПАТ КБ «Приватбанк» надав суду першої інстанції виписку з відкритого рахунку на ім'я ОСОБА_1, з якої вбачається, що відповідач користувався кредитною карткою для оплати товарів і послуг, вносив кошти в погашення заборгованості (а.с. 60-63).

Відповідач не заперечував, що він отримував кредит та використовував кредитну карту на підставі поданої Заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та відкриття рахунку.

Ураховуючи наведене, висновок суду першої інстанції про недоведеність позивачем належно укладеного між ним та ОСОБА_1 кредитного договору, складовою частиною якого є Заява про приєднання до Умов та Правил наданнябанківських послуг, не ґрунтуються на матеріалах справи та положеннях ст. 634 ЦК України.

Відповідно до наданого ПАТ КБ «Приватбанк» розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 31.05.2017 становить 12 963,33 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 525,49 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 8 644,35 грн., заборгованість за пенею та комісією - 2 700,00 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., траф (процентна складова) - 593,49 грн.

За змістом ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатитипроценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею)є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Пунктами 2.1.1.12.6.1., 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено нарахування за прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором як пені так і штрафів.

При цьому, відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

З огляду на зазначене, колегія суддів не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача штрафу (фіксована частина) в сумі 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) - 593,49 грн., оскільки вони нараховані ПАТ КБ «Приватбанк» за порушення зобов'язань охоплених неустойкою у вигляді пені та комісії в сумі 2 700,00 грн.

Заперечуючи проти позову ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_1 не надав доказів на спростування розміру заборгованості та наданих позивачем розрахунків. Відтак, вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 525,49 грн., по процентам за користування кредитом в сумі 8 644,35 грн., та заборгованості за пенею та комісією у сумі 2 700,00 грн. є доведеними.

Колегія суддів враховує, що під час розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_1 заявляв клопотання про застосування позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.. 257 ЦК України).

Частиною 2 ст. 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Частиною 5 ст. 261 ЦК України визначено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Тобто, у разі заявлення відповідачем про застосування позовної давності, позивач має право на стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та процентами, строк якої настав за три роки, а пені - за рік, до звернення до суду, та заборгованості, яка стягується достроково.

ПАТ КБ «Приватбанк» розраховано заборгованість по тілу кредиту та процентам за період з 12.12.2011 року по 31.05.2017 року, заборгованість по пені та комісії за період з 31.03.2015 року по 31.05.2017 року.

З позовом до суду ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося 27.06.2017 року.

Відповідно, з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором по тілу кредиту за період з 27.06.2014 по 27.06.2017, що за розрахунком суду становить 454,79 грн., заборгованість за процентами за період 27.06.2014 по 27.06.2017, що за розрахунком суду становить 8 574,87 грн., пеня та комісії за прострочення зобов'язання за період з 27.06.2016 по 27.06.2017 у сумі 1100 грн., а всього: 10 129,66 грн.

В іншій частині вимог ПАТ КБ «Приватбанк» слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» пропорційно до задоволених вимог підлягає стягненню 1 012,97 грн. судового збору за подання позову та 1 920,00 грн. за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 268, 369, 374, 376, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 21 березня 2018 року - скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 10 129,66 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту за період з 27.06.2014 по 27.06.2017 - 454,79 грн., заборгованість за процентами за період 27.06.2014 по 27.06.2017 - 8 574,87 грн., пеня та комісії за прострочення зобов'язання за період з 27.06.2016 по 27.06.2017 - 1 100, 00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» 1 012,97 грн. судового збору за подання позову та 1 920,00 грн. за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: С.В. Кулікова

Судді: В.М. Волошина

В.А. Кравець