Справа № 577/4361/18
Провадження № 6/577/176/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" жовтня 2018 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді Кравченка В.О.,

при секретарі Мирошниченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотопі справу за подання Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області, заінтересовані особи: боржник ОСОБА_1, стягувач ПАТ Державний ощадний банк України в особі відділення №10018/0108 щодо тимчасового обмеження права виїзду за межі України боржника,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним поданням, погодженим з начальником відділу, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України, з вилученням паспортного документа FR785048 від 13.06.2014 року, боржника ОСОБА_1 до виконання зобовязань за виконавчими листами №2/577/860/15 від 23.07.2015 року та №2/577/413/16 від 18.04.2016 року, виданих Конотопським міськрайонним судом про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

На обгрунтування у поданні зазначено, що за вказаними виконавчими листами були відкриті виконавчі провадження №56433175 та №55690117. Проте, ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобовязань на підтвердження чого наведено наступне:

1. особисте отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження з обовязком подання декларації про доходи та майно, проте до теперішнього часу вимоги не виконані;

2. неявка боржника на виклики державного виконавця і відсутність за місцем проживання;

3. боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон за яким систематично виїздить до інших держав, однак борги не сплачує;

4. судові рішення не виконуються вже протягом трьох років.

В.о. начальника Конотопського МРВДВС ГТУЮ ОСОБА_3 подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника служби, подання підтримують.

Суд, дослідивши представлені докази вважає, що подання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Із доданих до подання матеріалів вбачається, що за постановами державного виконавця Конотопського МРВ ДВС ГТУЮ від 02.02.2018 року були відкриті виконавчі провадження з виконання виконавчих листів №2/577/413/16 від 18.04.2016 року та №2/577/860/15 від 23.07.2015 року, виданих Конотопським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості та судового збору.

На підтвердження вимог державним виконавцем представлені ксерокопії документів дуже низької якості, які мають лише резолютивні частини з вимогою про надання інформації щодо наявність зареєстрованого майна за боржником і зовсім не розібрати відповіді установ. Також неможливо зробити однозначний висновок про отримання боржником поштових повідомлень, ксерокопії яких долучені до подання, оскільки візуально видно, що вони підписані різними особами.

Отже, суд позбавлений можливості перевірити дії державного виконавця з примусового виконання наведених судових рішень.

Не погоджуючись з доводами державного виконавця суд вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно ч.1, 4 ст.313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування і може бути обмежена у здійсненні такого права лише у випадках, встановлених законом.

Частиною 1 п.5 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що Право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, зокрема коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до п. 19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ч.4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного ( приватного) виконавця.

Положення ст. 441 ЦПК України є спеціальною нормою, яка застосовується на стадії виконання судових рішень, ухвалених незалежно від виду судочинства та рішень інших органів (посадових осіб).

За приписом ч. 3 статті 12 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

У статті 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, зазначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що суд має право встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за поданням державного виконавця за умови доведення та документального підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених рішенням суду чи іншого органу (посадової особи). Таке обмеження може бути встановлено лише строком до виконання боржником своїх зобов'язань.

Окрім того, застосування таких обмежень може мати місце тільки у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Жодних доказів на підтвердження навмисного ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов'язання суду не предоставлено.

Само по собі посилання на наявність заборгованості, відсутності боржника за місцем реєстрації та неодноразове перетинання останнім кордону, за браком відповідних доказів, не свідчить про цілеспрямоване ухилення від виконання зобов'язання.

Крім того, слід зауважити, що виконавчі провадження з примусового виконання судових рішень відкриті лише у лютому 2018 року, а кордон перетинав ОСОБА_1 останній раз 28.10.2017 року, про що свідчить повідомлення Державної Прикордонної служби України.

За таких обставин подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України є передчасним, оскільки наведені у ньому обставини і додані до нього документи не можуть бути визнані такими, що свідчать про умисне ухилення боржника від виконання судового рішення в контексті положень ст. 441 ЦПК України, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України та ст.18 Закону України Про виконавче провадження. Отже, підстав для встановлення такого обмеження, на даний час, немає.

Керуючись: ст. 441 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області щодо тимчасового обмеження права виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги до Конотопського міськрайонного суду протягом пятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

СуддяОСОБА_4