У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.08.2018 Справа №607/11012/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Братасюка В.М., секретаря судового засідання Т.І. Созанської

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання вчинити дії ,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває на розгляді позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зобовязання вчинити дії перенести зовнішні та внутрішні мережі водопроводу і каналізації в належну йому частку житлового будинку за адресою село Підгороднє вул.. Вербицького, 18 Тернопільського району Тернопільської області, шляхом демонтажу уже існуючих інженерних мереж та прокладання нових в належну йому частку житлового будинку.

В судовому засіданні сторона відповідача заявила суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

На обґрунтування клопотання посилається на ту обставину, що у справі №8-8/2008, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, котра перебувала на розгляді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, ухвалою, котра набрала законної сили, було затверджено мирову угоду про поділ спірного будинковолодіння за адресою село Підгороднє вул.. Вербицького, 18 Тернопільського району Тернопільської області.

При цьому умовами мирової угоди було вирішене питання утримання та ремонт інженерних мереж житлового будинку ОСОБА_2 зобовязався надати ОСОБА_1 доступ до комина та вентиляційних люків, через як здійснюється витяжка продуктів згоряння (газів) з газового обладнання, яке знаходиться в приміщеннях цокольного та першого поверхів, та витяжка приміщень, для обслуговування та ремонту; у свою чергу ОСОБА_1 зобовязався надавати доступ ОСОБА_2 до водопровідної та каналізаційної труб останнього, які знаходяться в приміщеннях 1-4 цокольного і 2-3 першого поверху будинку, для обслуговування та ремонту. Ремонт обєктів спільного користування, а саме каналізації та коминів проводити спільно.

Відтак відповідач вважає, що оскільки ухвалою суду уже проведено поділ спірного будинку та встановлено зобовязання щодо користування його інженерними мережами, щодо яких ОСОБА_1 заявлено позов про зміну взаємних зобовязань, то є усі підстави закрити провадження на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Вирішуючи клопотання відповідача Суд наголошує на наступному.

Дійсно у справі №8-8/2008, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, котра перебувала на розгляді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, ухвалою від 19.02.2008 року, котра набрала законної сили, було затверджено мирову угоду про поділ спірного будинковолодіння за адресою село Підгороднє вул.. Вербицького, 18 Тернопільського району Тернопільської області.

І при цьому умовами мирової угоди було вирішене питання утримання та ремонт інженерних мереж житлового будинку ОСОБА_2 зобовязався надати ОСОБА_1 доступ до комина та вентиляційних люків, через як здійснюється витяжка продуктів згоряння (газів) з газового обладнання, яке знаходиться в приміщеннях цокольного та першого поверхів, та витяжка приміщень, для обслуговування та ремонту; у свою чергу ОСОБА_1 зобовязався надавати доступ ОСОБА_2 до водопровідної та каналізаційної труб останнього, які знаходяться в приміщеннях 1-4 цокольного і 2-3 першого поверху будинку, для обслуговування та ремонту. Ремонт обєктів спільного користування, а саме каналізації та коминів проводити спільно.

Згідно п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, Суд своєю ухвалою закриває провадження справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановленні з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами .

Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Аналізом змісту позовної заяви у справі №8-8/2008 та характеру спірних правовідносин вбачається, що позивач реалізовуючи право співвласника майна, звертався за судовим захистом про поділ в натурі майна, що належало йому та відповідачеві на праві спільної власності в ідеальних частках, і щодо якого (поділу) у сторін спору не було спільної думки.

Разом з тим порушення права власності може мати місце не лише у разі позбавлення власника можливості володіння належним йому майном, але й у випадках незаконного обмеження його у можливості реалізації правомочностей користування або розпорядження цим майном.

Тому закон передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження цим майном (ст.. 391 ЦК України)

Така можливість забезпечується, насамперед, за допомогою негаторного позову (вимоги власника, що володіє річчю, про усунення перешкод у здійсненні правомочностей у користуванні та розпорядженні нею).

Характер спірних право відносин сторін спору у даному провадженні переконує Суд, що ОСОБА_1 заявлено до ОСОБА_2 саме негаторний позов про зобовязання вчинити певні дії з метою забезпечення права позивача на повноцінне здійснення прав власника уже після поділу спірного будинковолодіння в натурі.

А тому Суд вважає хибним висновок сторони відповідача, що предмет позову у даному провадженні є тотожним у провадженні №8-8/2008, котре розглядалося Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, Суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про закриття провадження у справі.№607/11012/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зобовязання вчинити дії перенести зовнішні та внутрішні мережі водопроводу і каналізації в належну йому частку житлового будинку за адресою село Підгороднє вул.. Вербицького, 18 Тернопільського району Тернопільської області, шляхом демонтажу уже існуючих інженерних мереж та прокладання нових в належну йому частку житлового будинку відмовити.

Ухвала до оскарження не підлягає.

Головуючий суддяОСОБА_4