Справа № 188/568/18
Провадження № 2/188/341/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі Власенко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі позивач) звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до умов кредитного договору б/н від 26.07.2012 року відповідач отримала кредит в сумі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та позивачем договір.

Посилаючись на статті 526, 527, 530 Цивільного кодексу (далі ЦК) України позивач зазначає, що зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону і припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач зобовязання належним чином не виконувала, тому станом на 28.02.2018 року за нею утворилася заборгованість перед позивачем в розмірі 33480,24 грн., яка складається з наступного: 1957,58 грн. заборгованість за кредитом; 26052,17 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3400,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1570,49 грн. - штраф (процентна складова).

На підставі ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України позивач просить стягнути заборгованість по кредиту та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, провести заочний розгляд справи без участі представника позивача та відповідача на підставі наданих суду доказів.

Відповідач в судове засідання не зявилася, заяву про розгляд справи без її участі не подала.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі та письмові пояснення до позовної заяви, в яких зазначила, що відповідач не користувалась кредитними коштами позивача, бо у неї було викрадено гроші з карткового рахунку. Заява відповідача про крадіжку в неї з кредитної карти грошових коштів подана до правоохоронних органів. Представник відповідача вважає, що розгляд справи слід відкласти до закінчення проведення досудового розслідування кримінального провадження № 000403, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2015 року, бо неможливо прийняти правильне рішення по даній цивільній справі до закінчення кримінального провадження. Представник відповідача зазначила, що позивачем підвищено в односторонньому порядку розмір відсоткової річної ставки, чим допущено порушення договірних умов. Надала свій розрахунок сум нарахованих відсотків по кредиту. Також представник відповідача заявила клопотання про застосування строку позовної давності до позовних вимог про стягнення штрафу та пені, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивачем направлено до суду письмову відповідь на пояснення до позовної заяви разом з випискою по рахунку відповідача, у якій зазначено, що списання з карткового рахунку коштів проводилося з використанням її персональних даних, що не може бути крадіжкою. Відповідач жодного разу не звернулася до позивача з заявою чи повідомленням про незаконне зняття коштів з її карткового рахунку. Підвищення відсоткової ставки, збільшення кредитного ліміту та зміна тарифів кредитного договору передбачено Умовами та Правилами надання банківських послуг. Позивач вважає, що строк позовної давності по стягненню пені ним не пропущений, тому позов слід задовольнити та стягнути з відповідачки заборгованість за кредитом.

Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Існування договірних зобов`язань між сторонами підтверджується Анкетою-заявою від 26.07.2012 року, згідно з якою позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості (а.с.6).

Відповідно до ст.ст. 526, 527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідач умов договору та вимог закону не дотримувалася, внаслідок чого згідно з розрахунком, наданим позивачем, станом на 28.02.2018 року за нею утворилась заборгованість.

Позивачем надано розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 33480,24 грн., яка складається з наступного: 1957,58 грн. заборгованість за кредитом; 26052,17 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3400,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1570,49 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.5-8).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків.

В якості складової боргу відповідачки позивач вказав заборгованість за пенею та комісією 3400 грн., не навівши розрахунку окремо пені і окремо комісії, які за своєю правовою природою не повязані між собою: пеня є засобом забезпечення виконання зобов'язання, а комісія є платою за послугу.

Позивач не обґрунтував у позові, на підставі яких норм законодавства або умов кредитного договору між сторонами він нарахував комісію за користування кредитом, не розкрив механізм нарахування її відповідачу в зазначеному у позову розмірі.

В частині першій статті 901 ЦК України вказано, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Позивач не зазначив у позові, які його дії носили характер послуг для відповідача, яким пунктом кредитного договору встановлено розмір, строки та порядок їх оплати, не надав суду розрахунок суми комісії, яка підлягає стягненню з відповідача.

На думку суду, в даному випадку відкриття позичкового рахунку, його ведення, видача кредиту - це не послуги, надані позичальнику, а прямий обов'язок банку, пов'язаний з урахуванням операцій з кредитування відповідно до нормативних актів Національного банку України.

Тому суд дійшов висновку, що в частині позовної вимоги про стягнення боргу по комісії за користування кредитом в розмірі 3400 грн. слід відмовити.

Згідно з ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання договірних зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Цивільно-правова відповідальність це самостійний вид юридичної відповідальності, який полягає у застосуванні державного примусу до правопорушника шляхом позбавлення особи певних благ чи покладення обов'язків майнового характеру. До правопорушника застосовуються санкції майнового характеру, які спрямовані на відновлення порушених прав та полягають у відшкодуванні збитків, стягненні неустойки чи пені.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно з п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф 500 грн. та 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії.

У наданому розрахунку позивач зазначив, що згідно з п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, з відповідача необхідно стягнути заборгованість по штрафам, що складається з 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1570,49 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.5).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи викладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12 вересня 2018 року № 61-4599св18, від 06.09.2018 року № 61-3056ск18, від 06.09.2018 року № 61-34916св18 та постанові Верховного Суду України, викладеній у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.

На підставі аналізу належних і допустимих доказів у їх сукупності та норм матеріального права, які регулюють правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 30080 (тридцять тисяч вісімдесят) гривень 24 коп., яка складається з наступного: 1957,58 грн. заборгованість за кредитом; 26052,17 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1570,49 грн. - штраф (процентна складова), в іншій частині позовних вимог позивачу відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України відповідач повинна відшкодувати на користь позивача підтверджені платіжним дорученням № PROM6BGXN1 від 06.04.2018 року судові витрати на сплату судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 1582,98 грн., решту сплаченого судового збору в розмірі 179,02 грн. слід залишити на позивачеві.

На підставі викладеного та ст.ст. 526, 527, 530, 549, 611, 612, 623, 625, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 13, 76-81, 141, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», , який розташований за адресою: поштовий індекс 49094 м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, до ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1, що мешкає за адресою: поштовий індекс 52742, вул. Підгірна, 9, с. Бажани Петропавлівського району Дніпропетровської області, про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 30080 (тридцять тисяч вісімдесят) 24 коп., яка складається з наступного: 1957,58 грн. заборгованість за кредитом; 26052,17 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1570,49 грн. - штраф (процентна складова).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в розмірі 1582 (одна тисяча пятсот вісімдесят дві) грн. 98 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя ОСОБА_2