Справа № 456/899/17
Провадження № 2/456/234/2018
УХВАЛА

іменем України

"03" вересня 2018 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді Саса С. С.

при секретарі Карпин О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення завданої матеріальної шкоди, відшкодування збитків внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення завданої матеріальної шкоди, відшкодування збитків внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 заявив відвід головуючому у справі судді Сас С.С., покликаючись на те, що відповідачем ОСОБА_3 у цивільному позові було подано заяву про призначення судової автотехнічної експертизи для доведення того, що шкоди завдано не з його вини. Раніше, 27 вересня 2016 року суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Сас С.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за скоєну вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду, виніс постанову, якою визнав ОСОБА_3 винуватим у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрив у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. Тобто ще до прийняття рішення у цивільній справі суддя Сас С.С. для себе прийшов до висновку про наявність вини ОСОБА_3 у скоєні даної ДТП.

Враховуючи, що для вирішення цивільного позову сторонам необхідно буде доводити наявність чи відсутність вини іншої сторони у настанні даної ДТП, а суддя Сас С.С. для себе це питання вирішив раніше, ще до надходження до нього цивільного позову, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП, то дана обставина викликає сумнів в неупередженості та об'єктивності судді Саса С.С. при вирішенні даного цивільного позову. А також він може бути зацікавлений у підтвердженні зробленого раніше висновку щодо винуватості саме однієї сторони у настанні даної ДТП, що також вказує на обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді Саса С.С.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 просить відмовити в задоволенні заяви про відвід головуючого судді Саса С.С. за безпідставністю.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що заява про відвід підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя Сас С.С. не має будь-якої заінтересованості у розгляді цієї справи.

Хоча суддя Сас С.С. ні прямо, ні опосередковано не заінтересований в результаті розгляду справи, суд вважає, що заява про відвід судді повинна бути задоволена з наступних підстав.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до статті 9 Конституції України, ст.ст. 3, 10 ЦПК України, статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді даної заяви.

Право на розгляд справи незалежним та неупередженим судом, встановленим законом, закріплене як на конституційному, так і галузевому рівнях. Так, ч. 1 ст. 124 Конституції встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Конституційний Суд України в резолютивній частині свого Рішення від 1 грудня 2004 року №19-рп/2004 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України про офіційне тлумачення положень частин 1, 2 ст. 126 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про статус суддів» (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) зазначив, що незалежність суддів є невідємною складовою їхнього статусу. Вона є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, які при здійсненні правосуддя підкоряються лише закону. Недоторканність суддів один із елементів їхнього статусу. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно-правове призначення забезпечити здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Положення ч. 2 ст. 126 Конституції України «вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється» треба розуміти як забезпечення незалежності суддів у звязку із здійсненням ними правосуддя, а також як заборону щодо суддів будь-яких дій незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, установ та організацій, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, фізичних та юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обовязків або схилити їх до винесення неправосудного рішення тощо.

На рівні галузевого законодавства гарантії незалежності та неупередженості суддів містяться у статтях 36-41 ЦПК України, які визначають підстави відводу (самовідводу) суддів, порядок вирішення заяви про відвід та наслідки відводу суддів.

В рішенні Європейський суду з прав людини від 9 листопада 2006 року в справі «Білуха проти України» (справа щодо гарантій розгляду справи незалежним і безстороннім судом) зазначено : «Наявність безсторонності судді відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за субєктивним та обєктивним критеріями. Відповідно до субєктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з обєктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду. Що стосується субєктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного. За обєктивним критерієм слід визначити окремо поведінку судді, чи існували переконливі факти, які б давали підстави для сумнівів у його безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини сумніватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція відповідного судді є важливою, але не вирішальною. Головним є те, чи можна вважати такі побоювання обєктивно обґрунтованими. З огляду на це навіть зовнішні вияви

можуть мати певне значення, або іншими словами, «правосуддя повинно не тільки здійснюватися, повинно бути також видно, що воно здійснюється. Важливим питанням є забезпечення у демократичному суспільстві довіри громадськості до суду»...

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв'язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв'язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб'єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів у безсторонності судді, хоча об'єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства» і «Томанн проти Швейцарії», а також «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції») наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Враховуючи наведене, оскільки суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Сас С.С. розглядав справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за скоєну вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду, виніс постанову, якою визнав ОСОБА_3 винуватим у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому суд приходить до висновку, що для забезпечення умов, за яких в учасників справи не виникало б будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, з метою недопущення будь-яких сумнівів у постановленому за наслідками розгляду справи рішенні суду, заяву про відвід слід задовольнити, а справу передати в канцелярію суду для визначення іншого судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 33, 39, 40 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про відвід судді Саса С.С. - задоволити.

Справу передати до канцелярії Стрийського міськрайонного суду Львівської області на автоматизований розподіл для повторного визначення судді у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя С. С. Сас