Справа № 522/5267/18
Провадження № 2/522/5855/18
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

04 жовтня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.

за участю секретаря Іскрич В.В.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (адреса: м. Одеса, вул. Баштанна) до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (адреса: м. Одеса, вул. Ю. Олеші, 6), ОСОБА_3 (адреса: м. Одеса, вул. Л. Толстого, 7) про визнання недійсними договорів іпотеки та поруки,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (адреса: м. Одеса, вул. Баштанна) до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (адреса: м. Одеса, вул. Ю. Олеші, 6), ОСОБА_3 (адреса: м. Одеса, вул. Л. Толстого, 7) про визнання недійсними договорів іпотеки та поруки.

Так, позивачі викликались в судові засідання на 27.06.2018 року, 26.07.2018 року, 30.08.2018 року та 04.10.2018 року проте у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами та виконувати процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованаУкраїною Законом № 475/97-ВРвід 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суду своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Позивачі та їх представники не одноразово надавали до суду заяви про відкладення розгляду справи.

25.06.2018 року ОСОБА_1 надала до суду заяву згідно якої просила не розглядати справу за її відсутності та те, що вона має намір брати учать у судових засіданнях особисто.

23.07.2018 року до суду надійшла заява від представника позивачів згідно якої просив відкласти розгляд справи, у звязку з тим, що представнику необхідно ознайомитись з матеріалами справи.

Однак у матеріалах справи відсутні будь які докази того, що позивачі та їх представник ознайомлювався з матеріалами справи.

Крім того, враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, суд вважає, щопозивач, не з'являючись у судові засідання, не даючи суду можливості своїми діями у встановлений законом строк вирішити справу, зловживає своїми процесуальними правами.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду (другої підряд). Це пов'язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Крім того, таке положення закону пов'язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 р.). При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч. 5 ст. 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2ст. 257 ЦПК України).

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов'язковими для судів та учасників судових процесів.

Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму ВССУ судам дано роз'яснення на те, що, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника.

Оцінюючи характер процесу та його значення для позивача, слід врахувати, що, звернувшись до суду з позовом у серпні 2017 року, позивач не цікавиться розглядом справи, що свідчить про його байдужість до руху справи та можливу неактуальність вирішення позовних вимог на теперішній час.

Крім того, сторона позивача, будучи обізнаною про можливість розгляду справи без участі позивача, відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності не подає, чим, на розсуд суду, умисно затягує розгляд справи та позбавляє суд можливості постановити рішення по суті заявлених вимог. Таким чином, суд визнає, що заявник повторно не зявився до суду без поважних причин.

Враховуючи розумність строків розгляду справи, суд залишає позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (адреса: м. Одеса, вул. Баштанна) до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (адреса: м. Одеса, вул. Ю. Олеші, 6), ОСОБА_3 (адреса: м. Одеса, вул. Л. Толстого, 7) про визнання недійсними договорів іпотеки та поруки - без розгляду, та розяснює сторонам, що, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись: ст. ст. 257, 260, 353-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовною заявою ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (адреса: м. Одеса, вул. Баштанна) до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (адреса: м. Одеса, вул. Ю. Олеші, 6), ОСОБА_3 (адреса: м. Одеса, вул. Л. Толстого, 7) про визнання недійсними договорів іпотеки та поруки - залишити без розгляду.

Розяснити заявнику, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє такого позивача повторно звернутися до суду з тотожним позовом, якщо він дійде висновку про необхідність судового захисту своїх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: А. Ю. Бойчук