БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 2/356/307/18
Справа № 356/596/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2018 року Суддя Березанського міського суду Київської області Лялик Р. М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ч. 1 ст. 184 ЦПК України позов предявляється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження (абз. 1 ч. 1 ст. 187 ЦПК України).

Вимоги до позовної заяви закріплені в ст. 175, 177 ЦПК України.

Проаналізувавши подану позивачем заяву, суд прийшов до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху у зв'язку з тим, що подана без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, як встановлено вимогами п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, а також обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

У відповідності до п. 2, 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, при чому, з урахуванням роз'яснень, які містяться в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов'язок покладається на позивача.

Як розяснено пунктом 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог. При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Як роз'яснено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляд справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Проте позивачем при зверненні до суду неналежним чином обґрунтовано вартість спірного майна та не надано належних доказів, які б підтверджували дійсну його вартість на момент подачі позову до суду.

Так, враховуючи предмет спору та суть заявлених позовних вимог щодо визнання спірного житлового будинку спільним майном подружжя та виділу позивачу ? його частини у власність, наданий позивачем при зверненні до суду звіт про оцінку нерухомого майна містить висновок про ринкову вартість спірного житлового будинку станом на дату проведення такої оцінки 09.10.2017 року, відтак, не може бути належним документом, підтверджуючим дійсну вартість спірного майна на момент подачі позовної заяви до суду 04.10.2018 року.

Окрім того, вартість іншого спірного майна, а саме дверей вхідних та дверей міжкімнатних «Двері Білорусії», у визначеному позивачем розмірі не підтверджується наданими суду документами та є завищеною, в той час як на підтвердження вартості решти спірного майна, а саме варочної поверхні

Electrolux ЕНН 56340 FK, витяжки Zirtal, кухонного змішувача Blanco, духового шкафа EZC52430, кухонної мийки Blanco, посудомийної машини Electrolux ESL 94201LO, посуду (набір 5 каструль та сковорідка), змішувача FABO та подовжувачів, вентилятора Домовент, дозатора на кухню, матрацу MatroLux, гардеробної, вішалки, столу та 6 стільців, столового набору на 6 персон, прихожої в тамбур (тумба, вішалка, дзеркало, банкетка), двері тамбур, вікон, підвіконників, тюль та штор, карнізів, сходів та арки, поличок у ванну, пральної машини Samsung, батарей, полотенцесушителя, тумби, сейфу, а також доставки холодильника, позивачем не надано жодного доказу та не наведено жодного обґрунтування.

В той же час, надана суду копія квитанції на суму 324,90 грн. неякісно виготовлена ксерокопійованим способом та не дає змоги відтворити її зміст, в тому числі, й ідентифікувати придбаний товар та співвіднести його із спірним майном.

При цьому, приписами частини 4 статті 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Як визначено приписами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Ставки сплати судового збору встановлено ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої за подання фізичною особою заяви майнового характеру розмір судового збору становить

1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який, з урахуванням положень статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", з 01.01.2018 року установлено у розмірі 1 762,00 грн.

З 02.07.2018 року визначено наступні реквізити рахунків для зарахування судового збору на рахунок Березанського міського суду Київської області: р/р № 0003, код класифікації доходів бюджету 22030101, отримувач коштів: УК у м.Березань/Березань/22030101, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, .

Разом з тим, позивачем при зверненні до суду 04.10.2018 року до позовної заяви долучено квитанцію № 87 від 23.10.2017 року про сплату судового збору в сумі 4 800 грн. на р/р 0003, що не відповідає встановленим законодавством реквізитам для зарахування судового збору за подачу позовної заяви до Березанського міського суду Київської області станом на час звернення позивача до суду та не є належним доказом сплати судового збору.

В той же час, сплачена сума судового збору в розмірі 486 грн. згідно квитанції № 0.0..1 від 04.10.2018 року є меншою від мінімальної межі, встановленої ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», відтак, недостатньою при зверненні до суду з вказаним позовом.

Таким чином, відсутність належного обґрунтування розрахунку вартості спірного майна не дає змоги перевірити вірність оплати судовим збором позовної заяви позивачем або попередньо визначити розмір судового збору за предявлені позовні вимоги в порядку, встановленому ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір».

Відтак, позивач має усунути вказані недоліки позовної заяви, а саме: надати належні докази та навести обґрунтування вартості спірного майна на момент звернення до суду, а також долучити до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору у відповідному визначеному за правилами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмірі на р/р № 0003, код класифікації доходів бюджету 22030101, отримувач коштів: УК у м.Березань/Березань/22030101, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, .

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 174, 175, 177, 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності залишити без руху, надавши позивачу строк в 10 (десять) днів з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків.

Роз'яснити позивачу, що в разі невиконання ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: Р. М. Лялик