Справа 311/3880/18
Провадження 2/311/1431/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 грудня 2018 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

Головуючого судді: Сидоренко Ю.В.,

при секретарі: Осінцевій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та мешкає за адресою: вул.Леніна буд.58 с.Скельки Василівського району Запорізької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області (місцезнаходження: вул.60 років Жовтня буд.13 «А» с.Скельки Василівського району Запорізької області, ), ОСОБА_3 (останнє відоме зареєстроване місце проживання (перебування) за адресою: вул.Маяковського буд.50 смт.Більмак (смт.Куйбишево) Більмацького району Запорізької області), про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

01 листопада 2018 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області, ОСОБА_3, про визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що 18 вересня 1997 року між ним та ОСОБА_3, на Запорізькій будівельній товарній біржі був укладений договір купівлі-продажу нерухомості №768-В. Обєктом продажу був житловий будинок №58, який знаходився за адресою: Запорізька область Василівський районс.Скельки вул.Леніна, житловою площею 41,8 кв.м. Договір був посвідчений підписами продавця, покупця та керуючим Товарної біржі, а також зареєстрований в Журналі реєстрації біржових правочинів з нерухомості 18.09.1997 року. Позивач сплатив за будинок кошти та прийняв його шляхом проживання в ньому та реєстрації в ньому, про що є відмітка в паспорті позивача ОСОБА_1, з якої вбачається, що з 27.04.1993 року останній зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, по теперішній час. 29 вересня 1997 року вищевказаний договір купівлі-продажу від 18.09.1997 року №768-В був зареєстрований Василівським БТІ в реєстраційній книзі за №214.

Відповідно до ст.227 ЦК України, в ред.1963 року, яка діяла на час укладення угоди та яка є предметом позову, договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо одна із сторін є громадянин. На даний час позивач не має можливості у інший спосіб, крім судового, оформити за собою право на вищевказаний будинок. У зв?язку з чим позивач ОСОБА_1С вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить: визнати за ним, ОСОБА_1, право власності на житловий будинок №58, який знаходиться по вулиці Таврійська в селі Скельки Василівського району Запорізької області.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 16 листопада 2018 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.24).

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с.34).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат ОСОБА_4 не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте суду надано заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність, заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення по справі, на підставі наявних у ній доказів, не заперечують (а.с.28,29).

В судове засідання відповідачка ОСОБА_3 повторно не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку за останнім відомим місцем проживання (перебування), що підтверджується поштовими конвертами, які повернулися на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.46,47), та судова повістка про виклик до суду вручалася через органи місцевого самоврядування за останнім відомим місцем проживання (перебування) відповідачки та виконавчим комітетом Більмацького району Запорізької області складено 06.12.2018 року Акт про неможливість вручення судової повістки ОСОБА_3І,, посилаючись на те, що остання з 12.01.2005 року знята з реєстраційного обліку та з цього часу ОСОБА_3 за адресою: смт.Куйбишево вул.Маяковського, буд.50 не проживає та її місцезнаходження невідомо (а.с.41-42), також належне сповіщення відповідача ОСОБА_3 відповідно до приписів ч.11 ст.128 ЦПК України, було здійснено судом шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик відповідачки до суду (а.с.38-39). Проте, будь-яких документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, відгуку та заперечень на позов суду не представлено.

Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте суду надано письмову заяву, в якій просять позов ОСОБА_1 розглядати за їх відсутності, вимоги зазначені в позовній заяві залишають на розсуд суду (а.с.27,40).

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами цивільної справи, суд вважає, що заявлені позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; , учасники сторін зобов'язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.220 чиного ЦК України, у разі недодержання сторонами закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Також, вирішуючи спір, суд керується положенням Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, оскільки спірні відносини виникли до набрання чинності новим ЦК України.

Згідно вимог ст.227 ЦК УРСР договір купівлі - продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України та ч.2 ст.220 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» від 28.04.1978 року зазначено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу (в тому числі при придбанні на біржових торгах), міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження.

В судовому засіданні встановлено, що 18.09.1997 року між сторонами - членами Запорізької будівелької товарної біржи ОСОБА_1, з однієї сторони та ОСОБА_3, з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку №58, що розташований по вулиці Леніна в селі Скельки Василівського району Запорізької області. Відповідно до вищевказаного договору купівлі-продажу, ОСОБА_1 придбав у власність житловий будинок №58 по вулиці Леніна в селі Скельки Василівського району Запорізької області житловою площею 41,8 м? за ціною 5550,00 грн., копія якого міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.5).

Згідно із діючим законодавством на час укладання договору купівлі-продажу вказаного вище житлового будинку, цей Договір був зареєстрований у Державному комунальному підприємстві «Василівське районне бюро технічної інвентаризації», про що свідчить зроблений відповідний запис у технічному паспорті в графі власників будинку (а.с.13-17).

На час укладання договору купівлі-продажу від 18 вересня 1997 року Василівське БТІ визнало законність вчиненого правочину та зареєструвало за позивачем ОСОБА_1 Корюном Сисаковием право власності на зазначений вище житловий будинок № 58, що знаходиться по вулиці Леніна в селі Скельки Василівського району Запорізької області, на підставі вказаної біржової угоди Запорізької будівельної товарної біржи (а.с.5 зворот).

За наслідками укладення договору купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку (п.5 Договору) покупець ОСОБА_1, який є позивачем у справі, сплатив відповідачці ОСОБА_3 грошові кошти за домовленістю сторін правочину, а відповідач ОСОБА_3 передала належний їй на праві власності житловий будинок №58, що знаходиться по вулиці Леніна в селі Скельки Василівського району Запорізької області. Таким чином, ОСОБА_1 став новим власником вищевказаного будинку.

На час укладення договору купівлі-продажу в 1997 році сторони правочину не були повідомлені належним чином про те, що правочин купівлі-продажу нерухомого майна, у відповідності до ст.47 ЦК України (в ред.1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки та той час був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно ст.15 якого, правочини, зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають.

При вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов'язків, перехід права власності, всі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме, купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку, правочин був реальним і вчиненим у формі дозволеним чинним законодавством України в 2001 році. Усі вимоги договору купівлі-продажу, сторонами були виконані, ніяких претензій щодо передачі майна не було, та сторонами правочину один до одного будь-які інші претензії не пред»являлися. Державна реєстрація договору купівлі-продажу проведена РКП «Василівське БТІ.

Як вбачається з Рішення третьої сесії сьомого скликання ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області за № 1 від 09.02.2016 року про перейменування назв вулиць в селах ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області, вулицю «Леніна» перейменовано на вулицю «Таврійська» з відповідними номерами домогосподарств (а.с.6).

Відповідно до звіту про оцінку майна від 30 серпня 2018 року житлового будинку по вул.Таврійська в селі Скельки Василівського району Запорізької області його ринкова вартість станом на 20.08.2018 року становить 168452,00 гривень (а.с.10-11).

Згідно довідки про склад сімї, виданої ОСОБА_2 сільською радою Василівського району Запорізької області за №1692 від 14 серпня 2018 року, за адресою: Запорізька область, Василівський район, с.Скельки вул.Леніна буд.58 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, дружина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, невістка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, онука ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, онук ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7, онук ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.12)

Як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого Відділом Держземагенства у Василівському районі Запорізької області за вих.№ НВ-013 від 24.12.2013 року, у комунальній власності перебуває у користуванні земельна ділянка, кадастровий номер :06:006:0003 площею 0,2500 га, що розташована за адресою вул.Леніна буд.58 в с.Скельки Василівського району Запорізької області, виділена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.7)

Згідно ст.15 Закону України "Про товарні біржі" не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Біржовий договір з моменту його реєстрації на біржі є вчиненим правочином.

Реєстрація бюро технічної інвентаризації за позивачем права власності на спірний будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржою, а не нотаріусом, станом на вересень 1997 року не суперечила чинному законодавству. Правила державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13 грудня 1995, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31, передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі - продажу, міни зареєстрованих біржею.

Крім того, Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженою наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 09.06.1998 року № 121, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 1998 року за № 399/2839, також передбачено підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, міни, зареєстрованих біржою.

Відповідно до п.5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року за № 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно - правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.

Вищезазначене не суперечить й вимогами ст.328 ЦК України (в ред.2003 року), відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки ОСОБА_1 повністю виконав умови договору купівлі-продажу будинку, сплатив за придбане майно грошові кошти, які ОСОБА_3 одержала від нього до підписання даної угоди, що вбачається зі змісту даного правочину та вказаний Договір у відповідності з вимогами ч.2 ст.227 ЦК УРСР був зареєстрований у Василівському бюро технічної інвентаризації, у передбаченому законом порядку, Договір купівлі-продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом недійсним не визнавався, ОСОБА_1 на підставі ст.ст.128, 153 ЦК УРСР і ст.49 Закону України "Про власність" набув право власності на житловий будинок №58 по вул.Леніна в селі Скельки і правомірно володіє ним. Передбачених законом підстав для визнання дійсним неоспореної угоди купівлі-продажу спірного будинку в судовому порядку не має.

Таким чином, враховуючи, що на теперішній час позивач не може належним чином розпоряджатись належним йому житловим будинком, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на житловий будинок №58 по вулиці Таврійській (колишня вул.Леніна) в селі Скельки Василівського району Запорізької області, є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі за вищевикладеними підставами, оскільки спірний договір купівлі-продажу вищезазначеного житлового приміщення, який був укладений 18 вересня 1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, був викладений у письмовій формі та зареєстрований на Запорізькій будівельній товарній біржі. Дана угода не була нотаріально посвідчена сторонами по причині їх юридичної необізнаності. Сторони договору купівлі-продажу - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 -досягли спільної згоди стосовно всіх істотних умов укладеного договору. Даний договір виконаний у повному обсязі обома сторонами, передбачених законом обмежень для укладання даної угоди в наявності не було, протизаконних умов укладений договір не містить, ніяких заперечень щодо суттєвих умов договору та претензій майнового чи матеріального характеру сторони один до одного не мають та протягом тривалого періоду часу один до одного не предявляли, тому заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного, керуючись ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року), п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» від 28.04.1978 року, ст.ст.328, 331,392 ЦК України (в редакції 2003 року), ст.ст.9, 12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області, про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) право власності на житловий будинок № 58 по вулиці Таврійська (колишня вул.Леніна) в селі Скельки Василівського району Запорізької області - на підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 18 вересня 1997 року, зареєстрованого Запорізькою будівельною товарною біржею 18.09.1997 року, за реєстраційним № 768-В.

Заочне рішення може бути переглянуто Василівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_11