Провадження № 22-ц/801/367/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медяна Ю. В.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 рокуСправа № 127/19842/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів: Денишенко Т.О., Копаничук С.Г.,

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,

відповідач: ОСОБА_3,

розглянув у письмовому провадженні справу за матеріалами позовної заяви Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2018 року, постановлену у складі судді Медяна Ю.В., дата складання повного тексту ухвали відсутня, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося у суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 серпня 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк три дні з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків позову.

Залишаючи позов без руху, суд виходив з того, що позивачем не зазначено про докази, що підтверджують обставину отримання відповідачем від позивача грошових коштів в розмірі 5700,00 грн., не зазначено, яким пунктом Умов та Правил передбачено пеню і в якому розмірі, крім цього, до позову долучено неякісну копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку № б/н від 20.05.2013 р., яка є нечитабельною.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2018 року позовну заяву повернуто позивачеві /а. с. 23/.

Ухвала суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач отримав копію ухвали суду від 10 серпня 2018 року, але у визначений судом строк недоліки позовної заяви позивачем не усунено.

Не погоджуючись із ухвалою суду, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу суду скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Подана апеляційна скарга обґрунтована тим, що позовна заява позивача відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України, а тому в суду першої інстанції не було правових підстав для залишення позову без руху, а потім і його повернення. Питання оцінки обґрунтованості позову вирішується судом на наступних етапах судового розгляду, тому суд не вправі з цих підстав залишати позовну заяву без руху та повертати заявнику.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно з частиною другою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

У справі встановлено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 серпня 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк три дні з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків позову.

Залишаючи позов без руху, суд виходив з того, що позивачем не зазначено про докази, що підтверджують обставину отримання відповідачем від позивача грошових коштів в розмірі 5700,00 грн., не зазначено, яким пунктом Умов та Правил передбачено пеню і в якому розмірі, крім цього, до позову долучено неякісну копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку № б/н від 20.05.2013 р., яка є нечитабельною /а. с. 12/.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач отримав копію ухвали суду від 10 серпня 2018 року, але у визначений судом строк недоліки позовної заяви позивачем не усунено.

Зазначений висновок суду першої інстанції не ґрунтується на нормах процесуального права, а тому оскаржувана ухвала є помилковою з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої, другої, третьої статті 177 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими аргументи апеляційної скарги про те, що питання оцінки обґрунтованості позову вирішується судом на наступних етапах судового розгляду, тому суд не вправі з цих підстав залишати позовну заяву без руху та повертати позивачу.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо питання доступу до суду Європейський суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви № 6778/05 «МПП «Голуб» проти України» від 18 жовтня 2005 року зазначив, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов'язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (справа «Ґолдер проти Сполученого Королівства», рішення від 21 лютого 1975 року). Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Європейський суд з прав людини надаючи тлумачення принципу верховенства права в світлі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначав, що формальності не можуть бути підставами для виправдання несправедливості.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржувана ухвала є незаконною.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зокрема є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ураховуючи зазначене, ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2018 року у даній справі скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя Підпис Л. О. Голота

Судді: Підпис Т. О. Денишенко

Підпис С. Г. Копаничук

Згідно з оригіналом

Головуючий суддя Л. О. Голота

Повний текст постанови складено 26 грудня 2018 року.