РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1375/18

13 серпня 2018 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Олійник П. В.

з участю секретаря Рубельського О.С.

з участю представника позивача Марчук Л.О.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом Органу опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Костопільська районна державна адміністрація звернулась в суд з позовною заявою в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що з 08.09.2015 року ОСОБА_3 перебуває у службі у справах дітей Костопільської районної державної адміністрації на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах. Дитина перебуває на обліку у зв'язку з тим, що її батько ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. У зв'язку з виникнення загрози для життя та здоров'я малолітної ОСОБА_3, 1 квітня 2017 року її влаштовано у комунальний заклад «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної ради, де вона перебуває до цього часу. Позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3

В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Костопільської райдержадміністрації Марчук Л.О. підтримала позовні вимоги посилаючись на викладене в позовній заяві та просила задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог стосовно позбавлення його батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 та стягнення аліментів. Крім того, відповідач ОСОБА_2 пояснив, що впродовж 2018 року регулярно відвідував доньку в КЗ «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної ради, де вона перебуває. Влаштувався на роботу і хоче забрати доньку додому, де облаштував для неї кімнату. Він жодним чином не ухиляється від виконання батьківських обов'язків, а навпаки цікавиться дитиною, піклується про стан її здоров'я та не перестає з нею спілкуватись, докладе максимум зусиль для виховання своєї дочки.

В судовому засіданні представник Костопільського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Збирун І.А. пояснила, що з відповідачем проводилась відповідна робота по покращенню умов проживання. ОСОБА_2 частково прислухався до рекомендацій, облаштував в будинку дитячу кімнату, постійно відвідує доньку та хоче забрати її додому.

Інспектор з ювенальної превенції сектору превенції Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області Незгода О.В. в судовому засіданні повідомив, що в лютому 2018 року відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за самогоноваріння, інших правопорушень він не вчиняв.

Представник комунального закладу «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної ради Новосад І.С. в судовому засіданні пояснила, що з квітня 2017 року ОСОБА_3 перебуває в КЗ «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної ради. Батько ОСОБА_2 дитину відвідує систематично. Дівчинка з батьком спілкується та хоче повернутися до нього жити. На даний час дитина комунікабельна, закінчила перший клас, рівень успішності дитини низький.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою відповідача. Провідувала ОСОБА_3 в комунальному закладі «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної ради, дівчинка хоче додому. Їй відомо, що відповідач їздить до дочки часто, купує їй все необхідне. Вважає, що відповідачем створено всі умови для дитини.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

З квітня 2017 року малолітня ОСОБА_3 перебуває в комунальному закладі «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної ради.

З листа директора КЗ «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної ради ОСОБА_8 від 03.08.2018 року №01-06/456 вбачається, що за час перебування ОСОБА_3 в даному закладі у 2018 році її відвідував батько - ОСОБА_2 16 разів, а саме: 21.01.18, 28.01.18, 04.02.18, 18.02.18, 25.02.18, 04.03.18, 08.03.18, 08.04.18, 20.05.18, 07.06.18, 15.06.18, 28.06.18,10.07.18,25.07.18,25.07.18, 30.07.18.

Згідно довідки №17 від 22.05.2018 року директора ФГ «Снов Мілк» ОСОБА_9, вбачається, що ОСОБА_2 працює тваринником на ФГ «Снов Мілк».

Таким чином, суд дійшов до переконання, що відповідач ОСОБА_2 регулярно відвідує доньку за місцем її перебування, цікавився її життям та вихованням, працевлаштований та має намір забрати дитину на виховання до себе.

Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 Костопільської районної державної адміністрації від 01.06.2018 року за вих. № 1675/01-31/18, даний орган вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд не може погодитися із вказаним висновком, щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, оскільки такий висновок винесений без достатніх правових підстав, немотивований, не містить достатнього обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору позитивного впливу на малолітню ОСОБА_3

Крім того, згідно акту обстеження умов проживання від 15.05.2018 року, вбачається, що для виховання та розвитку дитини відведена окрема кімната, стоїть диван, шафа, стіл для підготовки уроків, комод, триляж. Наявний дитячий одяг, іграшки, нова ковдра. Таким чином, відповідач став на шлях виправлення, намагається створити необхідні умови для виховання дитини та має намір надалі приймати безпосередню участь у вихованні дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Конвенція про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікована Верховною Радою України 27.02.1991 року і набула чинність для України 27.09.1991 року, визначає, що розлучення дитини з батьками може бути необхідним в як найкращих інтересах дитини у виключних випадках, наприклад, коли батьки взагалі не піклуються про неї.

В матеріалах справи відсутні беззаперечні докази винної поведінки та свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками відповідачем, які б свідчили про подальше ухилення ОСОБА_2 від виховання своєї дитини і як наслідок необхідність застосування крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав суду надано не було.

Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, судом приймається до уваги зміну у поведінці відповідача, той факт, що він став на шлях виправлення, влаштувалась на роботу, покращив побутові умови, зокрема, облаштував кімнату для дівчинки, та сам факт заперечення ним позовної заяви про позбавлення батьківських прав, який також свідчить про його інтерес до дитини, бажання приймати активну участь у вихованні доньки, допомагати їй матеріально, його бажання бути батьком.

Беручи до уваги дії відповідача, які засвідчують, що він не втратив інтересу до малолітньої дочки, постійно її відвідує, має бажання та можливості утримувати і виховувати її, враховуючи доведеність певних намагань відповідача проявити турботу про неї, суд вважає, що є недоцільним позбавляти ОСОБА_2 батьківських прав.

Разом з тим, враховуючи положення п.18 Пленуму Верховного Суду "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", суд відмовляючи в задоволенні позову про позбавлення цих прав, має попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів, то суд вважає, що підстав для задоволення даних вимог не має, а тому в цій частині позовних вимог позивачу також слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.163, 164 СК України та ст.ст. 81, 141, 247,258, 264-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову органу опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити своє ставлення до виховання дитини.

Покласти на орган опіки та піклування Костопільську районну державну адміністрацію контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

Орган опіки та піклування: Костопільська районна державна адміністрація, місце знаходження: вул. Незалежності, 7, м. Костопіль, Рівненська область.

Відповідач:

ОСОБА_2, проживає за адресою: АДРЕСА_1

Повний текст рішення складено 16 серпня 2018 року.

СуддяП. В. Олійник