Справа № 654/4361/18
Провадження № 2/654/1418/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2018 м. Гола Пристань Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_1,
секретаряОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Голопристанського районного суду цивільну справу №654/4361/18 за позовом ОСОБА_3 до Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3, через свого представника, звернулася до суду з позовом про зняття арешту з майна, мотивуючи свої вимоги тим, що в листопаді 2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вона випадково дізналася, що постановою ВДВС Голопристанського РУЮ від 04.11.2010 накладено арешт на все її майно в межах суми стягнення. Звернувшись до державного виконавця, їй стало відомо, що арешт накладено в межах виконавчого провадження з виконання постанови Голопристанського районного суду Херсонської області №3-3185/10 від 14.09.2010, якою на неї за ст. 88-1 ч. 1 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. Відповідач сплатила штраф, але державний виконавець пояснив, що скасувати арешт не може, оскільки на даний час виконавче провадження знищено. Тобто незважаючи на те, що штраф позивачем сплачено, у звязку з несплатою якого було накладено арешт на майно, даний вид обтяження не знято, що порушує її законні права та інтереси щодо розпорядження майном, власником якого вона є, у звязку з чим ОСОБА_3 просить зняти арешт, накладений на підставі виконавчого провадження.

Сторони в судове засідання не зявилися, про місце, дату та час слухання справи повідомлені належними чином, відзиву на позовну заяву, клопотань від сторін до суду не надходило.

На підставі ч. 5, ч. 8 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи встановлено наступне.

Судом встановлено, що відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, фізичної особи ОСОБА_3, постановою б/н від 04.11.2010 ВДВС Голопристанського РУЮ накладено арешт на все майно останньої, в межах суми стягнення (а. с. 7-12).

Про це позивач випадково дізналася лише в листопаді 2018 року.

Як стало відомо ОСОБА_3 при зверненні до державного виконавця, на підставі виконавчого провадження (по виконанню постанови в справі про адміністративне правопорушення №3-3185/10 від 14.09.2010, про накладення на ОСОБА_3 за ст. 88-1 ч. 1 КУпАП штрафу в розмірі 51,00 грн. (а. с. 6), постановою б/н від 04.11.2010 Відділу державної виконавчої служби Голопристанського РУЮ, було застосовано вид обтяження арешт нерухомого майна, накладено арешт на все майно боржника.

Як вбачається з платіжного документа, квитанції №85, наданої позивачем, нею погашено заборгованість сплачено адміністративний штраф в сумі 51,00 грн. (а. с. 3).

У відповідності з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що на даний час виконавче провадження, в рамках якого було накладено арешт на майно позивача (по виконанню постанови в справі про адміністративне правопорушення №3-3185/10 від 14.09.2010, про накладення на ОСОБА_3 штрафу в розмірі 51,00 грн. (а. с. 6), знищено, однак арешт на нерухому майно, застосований 04.11.2010, не знятий.

Наявність арешту на майно, яке є власністю ОСОБА_3, створює порушення її законних прав та інтересів щодо розпорядження майном.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Аналогічні норми закріплені в ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, а ще при тій умові, що ці порушення були поєднані з позбавленням володінням майном. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Так, статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права та відновлення становища, яке існувало до порушення, крім того, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності.

З огляду на вищенаведені обставини справи, суд вважає вимоги позивача законними та обґрунтованими, позов таким що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 321, 391 ЦК, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Зняти арешт зі всього майна, що належить ОСОБА_3, 26.08.1957 р. н., РНОКПП НОМЕР_1, накладений постановою ВДВС Голопристанського РУЮ б/н від 04.11.2010 (реєстраційний номер обтяження 10444966).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_1