Провадження №2/428/2318/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., при секретарі - Андрусишин Н.Т., за участю: представника відповідача - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Сєвєродонецької міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Сєвєродонецької міської ради про визнання права власності на нежитлову будівлю - «ІНФОРМАЦІЯ_2» загальною площею 179 кв. м з самочинними прибудовами, що розташована за адресою: АДРЕСА_2

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29.11.2018 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

07.12.2018 року позивачем надано заяву, якою усунено недоліки, вказані в ухвалі суду від 29.11.2018 року.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 11.12.2018 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що згідно договору купівлі-продажу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.04.2016 року, посвідченого нотаріусом, позивач прийняв у власність «ІНФОРМАЦІЯ_2», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, який складається з: 1) «Б-1, б, б',б"» - ІНФОРМАЦІЯ_2, цегла, загальною площею 81,0 кв. м, 2) №1 - стінка підпірна. В період 2016 року позивачем самочинно, без отримання відповідного на те дозволу було здійснено реконструкцію «ІНФОРМАЦІЯ_2» шляхом добудови літнього майданчику «В» площею 40,2 кв. м та прибудови «Б'» площею 25,5 кв. м. Під час проведення будівельних робіт позивачем були дотримані будівельні, архітектурні, санітарні та екологічні норми, що підтверджується висновком експертного звіту «Капітальний ремонт кав'ярні «ІНФОРМАЦІЯ_2» від 14.06.2016 року, згідно якого вбачається, що будівля після проведеної реконструкції відповідає діючим вимогам надійності та безпечності. Допускається подальша експлуатація будівлі за призначенням. Ніяких заяв, претензій та скарг щодо добудови не надходило, що свідчить про те, що даною прибудовою не були порушені права інших осіб. На підставі рішення Сєвєродонецької міської ради №446 від 30.05.2016 року між сторонами був укладений договір оренди землі від 28.07.2018 року №060100061 загальною площею 0,0277 га, в тому числі: під капітальною одноповерховою будівлею - 0,0096 га, під проходами, проїздами, площадками - 0,0132 га. Після завершення будівництва КП «Сєвєродонецьке БТІ» був виготовлений технічний паспорт. Оскільки реконструкція нежитлової будівлі проводилась позивачем власними силами та без затвердженого проекту, в даний час в адміністративному порядку зареєструвати право власності не виявляється можливим. З огляду на викладене, позивач звернувся з даним позовом до суду.

У судове засідання позивач, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, зазначивши, що права інших осіб не порушені. Крім того, зазначила, що самочинна прибудова здійснена в межах наданої в оренду земельної ділянки.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З матеріалів справи вбачається, що 19.04.2016 року між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу ІНФОРМАЦІЯ_2, за яким ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передали у власність ОСОБА_5 «ІНФОРМАЦІЯ_2», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

Вказане також підтверджується копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №57650213 від 19.04.2016 року.

У відповідності до договору оренди №060100061 від 28.07.2016 року, укладеного між Сєвєродонецькою міською радою та ОСОБА_2, на підставі рішення сесії Сєвєродонецької міської ради №446 від 30.05.2016 року ОСОБА_5 передано у строкове платне користування земельну ділянку функціональне використання - землі комерційного використання (під ІНФОРМАЦІЯ_2), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 В оренду передається земельна ділянка, кадастровий НОМЕР_2, загальною площею 0,0277 га, в тому числі: під капітальною одноповерховою будівлею - 0,0096 га, під спорудами - 0,0049 га, під проходами, проїздами, площадками - 0,0132 га. Договір укладено на 25 років строком з 30.05.2016 року по 29.05.2041 року включно.

Вказана земельна ділянка прийнята ОСОБА_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією акта передачі-прийняття земельної ділянки в натурі від 28.07.2016 року.

Згідно технічного паспорта на громадський будинок, а саме «ІНФОРМАЦІЯ_2», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, який складається з: «Б-1, Б', б, б',б"» - ІНФОРМАЦІЯ_2, загальною площею 277 кв. м, «В» - літній майданчик, «№1»- стінка підпірна, «№І» - замощення.

У відповідності до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-016 від 01.08.2016 року земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_3 розташована за адресою: АДРЕСА_2. Цільове призначення: 1.11.6 - Іншої комерційної діяльності. Вид використання: під ІНФОРМАЦІЯ_2 (реконструкція з розширенням).

Згідно Експертного звіту «Капітальний ремонт кав'ярні «ІНФОРМАЦІЯ_2» АДРЕСА_2» від 14.06.2016 року аналіз результатів технічного обстеження конструкцій кав'ярні «ІНФОРМАЦІЯ_2», розташованого за адресою: АДРЕСА_2, показав, що об'єкт знаходиться у І нормальному (справному) стані. Будівля після проведеної реконструкції відповідає діючим вимогам надійності та безпечності. Допускається подальша експлуатація будівлі (кав'ярня на 32 посадових місця «ІНФОРМАЦІЯ_2») за призначенням.

Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 331 ЦК України визначає загальні підстави та порядок набуття права власності на нове майно, створене з додержанням вимог закону, та не регулює правовий режим самочинного будівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Водночас цивільне законодавство встановлює умови, за яких самочинно збудований об'єкт нерухомості може бути оформлений у власність особи як такий, що споруджений правомірно.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд, відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4 постанови від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою.

Згідно з п. 12 зазначеної постанови, вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки, чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації, чи є законною відмова у такому прийнятті, чи є порушення будівельні норми та правила істотними.

Аналізуючи викладене вбачається, що позивач є користувачем земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 Проведена позивачем реконструкція кав'ярні «ІНФОРМАЦІЯ_2» на орендованій земельній ділянці не порушує права інших осіб. Об'єкт знаходиться у нормальному (справному) стані. Будівля після проведеної реконструкції відповідає діючим вимогам надійності та безпечності. Допускається подальша експлуатація будівлі (кав'ярня на 32 посадових місця «ІНФОРМАЦІЯ_2») за призначенням.

Представник відповідача не заперечує проти визнання права власності на реконструйований «ІНФОРМАЦІЯ_2», розташований за адресою: АДРЕСА_2

Разом з тим, у відповідності до ч 1 ст. 82 ЦПК України обставини, що визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на викладене, враховуючи визнання представником відповідача позовних вимог у повному обсязі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Сєвєродонецької міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_4, виданий 22.02.1996 року Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області) право власності на нежитлову будівлю - «ІНФОРМАЦІЯ_2» загальною площею 179 кв. м з самочинними прибудовами, що розташована за адресою: АДРЕСА_2

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі складено 29.12.2018 року.

Суддя Т. С. Журавель