31.08.2018 227/1935/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31 серпня 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Мацишин Л.С.,

за участю

секретаря судового засідання: Верній М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року представник Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № НОМЕР_2/03-ДК від 22 червня 2012 року в розмірі 16531,52 грн., яка складається з: 8107,63 грн. - основного боргу (тіла кредиту); 3860,04 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту; 3816,58 грн. - інфляційного збільшення заборгованості; 747,27 грн. - трьох процентів річних від суми заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22 червня 2012 року сторони уклали договір № НОМЕР_2/03-ДК про відкриття і випуск платіжної картки, згідно умов якого банк видав відповідачу кредит у розмірі 8200 грн., зі сплатою 24 % річних за користування кредитом. Відповідно до п. 7.5. Договору, відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати за кредитом всі платежі не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним. Відповідач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує у зв'язку з чим станом на 03 квітня 2018 року утворилась заборгованість, яку позивач і просить стягнути.

Представник позивача у судове засідання не з'явився. Проте, надав суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити за відсутністю представника банку, у зв'язку з відсутністю можливості вчасно прибути на розгляд цивільної справи, та зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Із заявою про розгляд справи у відсутність відповідача та з повідомленням причин неявки до суду не звертався, відзиву на позовну заяву до суду не надавав.

Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив, що 05 червня 2012 року відповідач звернувся до ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі ТВБВ №10004/0169 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» з заявою - анкетою на відкриття рахунку фізичній особі та випуск платіжної картки з кредитною лінією по рахунку 8200 грн. (а.с.10).

22 червня 2012 року між ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі ТВБВ №10004/0169 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір № НОМЕР_2/03-ДК про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною системою, відповідно до п. 1.1 якого, банк відкриває клієнту рахунок № НОМЕР_2 в Гривні для обліку по ньому грошових коштів до запитання і операцій за платіжною карткою на умовах цього Договору відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України, правил МПС та тарифів за послуги Банку. (а.с.7)

Відповідно до Умов кредитування за вищевказаним Договором, банк відкриває клієнту кредитну лінію за заявою клієнта з лімітом кредиту 8200 грн. Строк дії кредитної лінії встановлюється на строк дії платіжної картки. За користування кредитом клієнт зобов'язаний сплачувати банку проценти, ставка яких за користування кредитом встановлена в розмірі 24,0 % річних, а проценти за перевищення витратного ліміту (овердрафту) у розмірі 35,0 % річних. (а.с.8)

Пунктом 2.6. Договору передбачено, що клієнт самостійно регулює ліміт витрат по рахунку, поповнюючи його готівкою чи безготівковим шляхом. Перевищення витратного ліміту (овердрафт) по рахунку не допускається. У разі виникнення овердрафту, клієнт сплачує банку відповідні проценти за перевищення витратного ліміту в розмірах, передбачених діючими тарифами, та зобов'язується погасити заборгованість по овердрафту.

Згідно п.п. 7.3., 7.5., 7.6. цих Умов кредитування за Договором, сплата нарахованих процентів за користування кредитом та процентів за перевищення кредитного ліміту (овердрафту) здійснюється щомісячно шляхом договірного списання коштів з рахунку клієнта в порядку, передбаченому п. 2.11 та 6.1.2 цього Договору. Клієнт зобов'язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку, відповідно до пункту 6.1.7. цього Договору. Погашення заборгованості за Договором, в тому числі за кредитом та нарахованими процентами, здійснюється шляхом договірного списання коштів з рахунку клієнта.

У пункті 6.1.2. Договору зазначено, що у разі відсутності коштів на рахунку та наявності заборгованості за Договором, зазначеної у звіті (виписці) по рахунку, клієнт зобов'язаний погасити заборгованість шляхом поповнення рахунку у безготівковому порядку чи шляхом внесення готівки до 25 числа місяця, наступного за звітним. Неотримання звіту (виписки) по рахунку не звільняє клієнта від виконання зобов'язань за цим договором.

Відповідно до п. 7.9. Договору, у випадку наявності протягом трьох місяців перевищення витратного ліміту (овердрафту) або заборгованості за Кредитом та непогашення цієї заборгованості клієнтом банк має право занести платіжну картку в електронний Стоп-список та стягнути заборгованість за цим Договором в судовому порядку.

Згідно п. п. 3.1.1, 3.1.7. Договору, банк має право вимагати від клієнта належного виконання зобов'язань за цим договором, та вимагати від клієнта відшкодування всіх витрат, в тому числі процентів, штрафів, пені та сплати заборгованості відповідно до умов Договору.

Згідно п. 6.1.9. Договору, клієнт зобов'язаний відповідати всім належним йому майном за заподіяні банку збитки в повному обсязі у разі невиконання чи неналежного виконання зобов'язань по даному Договору як особисто клієнтом, так і держателем БПК, а також відшкодовувати витрати, пов'язані з судовим розглядом спорів з цих підстав та розшуком винної особи.

Як встановлено п.11.1., Договір набув чинності з дати його підписання сторонами та діє до дня закриття рахунку і завершення всіх розрахунків по ньому відповідно до п. 11.4 цього Договору.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 належним чином свої зобов'язання за договором не виконував, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашав, у зв'язку із чим станом на 03 квітня 2018 року, відповідно до наданого позивачем розрахунку, у відповідача виникла заборгованість за кредитом у розмірі 8107,63 грн. та 3860,04 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом. (а.с.4)

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язаннні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором.

Положенням ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язанння (неналежне виконання).

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. (стаття 625 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

На підставі наведеної норми, зважаючи на невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування ним, позивачем за період з 07 травня 2013 року по 03 квітня 2018 року нараховані та заявлені до стягнення інфляційні витрати від простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 3816,58 грн. та 3% річних простроченої суми заборгованості у розмірі 747,27 грн., що підтверджується розрахунком (а.с.5-6)

Вирішуючи питання щодо стягнення інфляційного нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, суд враховує роз'яснення, викладені у п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до яких за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Аналізуючи наведені вище обставини, враховуючи відсутність відзиву з запереченнями проти позовних вимог, суд приходить до висновку про порушення інтересів позивача внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, які підлягають до захисту шляхом стягнення з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за договором № НОМЕР_2/03-ДК від 22 червня 2012 року в сумі 16531,52 грн., яка складається з: 8107,63 грн. - основного боргу (тіла кредиту); 3860,04 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту; 3816,58 грн. - інфляційного збільшення заборгованості; 747,27 грн. - трьох процентів річних від суми заборгованості.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України, в користь позивача із відповідача слід стягнути понесені судові витрати по справі, зокрема, 1762 грн. судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5, 12, 81, 141, 263, 273, 279-284, 288 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 610, 612, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1), на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (, адреса місцезнаходження: 84302 Донецька область м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, буд. 39-41) заборгованість за Договором № НОМЕР_2/03-ДК від 22 червня 2012 року, що виникла станом на 03 квітня 2018 року, в розмірі 16531,52 грн. (шістнадцяти тисяч п'ятсот тридцяти однієї гривні 52 копійок), яка складається з: 8107,63 грн. - основного боргу (тіла кредиту); 3860,04 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту; 3816,58 грн. - інфляційного збільшення заборгованості; 747,27 грн. - трьох процентів річних від суми заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1), на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (, адреса місцезнаходження: 84302 Донецька область м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, буд. 39-41) судовий збір в розмірі 1762 грн. (однієї тисячі сімсот шістдесяти двох гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги через Добропільський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Л.С. Мацишин

31.08.2018