Справа № 450/187/17 Провадження № 2/450/220/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

з участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу:

за позовом ОСОБА_1 до Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Первинна профспілкова організація Пустомитівської районної служби ПАТ «Львівгаз»,

про (предмет спору): поновити строк звернення до суду із заявою про вирішення трудового спору; визнати недійсним наказ Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» № 118-к/тр від 30 вересня 2016 року «Про звільнення»; зобов'язати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» поновити ОСОБА_1 на роботі та забезпечити їй ті ж самі умови праці, які вона мала до незаконного звільнення відповідно до ст. 235 КЗпП; зобов'язати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 01.10. 2016р до моменту поновлення на посаді, заборгованість по якій станом на 01.09.2018 р. становить 225037 грн.; визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» порушенням щодо права першочергового отримання вакантної посади відповідно до кваліфікації за ст. 42 та ст. 42-1 КЗпП України; стягнути з Публічне акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 100 000,00 грн. (сто тисяч грн., 00 коп.),

суд постановив

підстава позову (позиція позивача): наказ про звільнення позивача незаконний, оскільки фактичної реорганізації акціонерного товариства не відбулося. Посадові обовязки посади, яку займала позивач було фактично розділено між трьома новими посадами інженер відділу інспектування, старший менеджер відділу розрахунків, провідний фахівець відділу оперативного балансу газу. Жодну із цих посад позивачеві не було запропоновано. У сфері обліку та розрахунків за газ позивач пропрацювала понад пять років, жодних стягнень на неї в роботі не накладалося. Тому, позивач володіла переважним правом на продовження трудового договору. Пропозиції з вакантними посадами позивачеві було надано за три дні до звільнення, що є порушенням ч. 3 ст. 49 -2 КЗпПУ. Строк позовної давності позивач пропустила у звязку із складними сімейними обставинами. Моральну шкоду заподіяну внаслідок неправомірних дій відповідача позивач оцінює у сто тисяч гривень.

Позиція відповідача: заявлені позивачем позовні вимоги не визнають, подали суду письмове заперечення з якого слідує: у зв'язку із змінами внесеними в ЗУ «Про ринок природного газу» на підставі заяви Товариства постановою НКРЕКП №1678 від 04.06.2015 року анульовано ліцензію ПАТ «Львівгаз» на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, (копія заяви додається). Відтак, ПАТ «Львівгаз» здійснює лише функції з розподілу природного, нафтового газу та газу (метану) вугільних родовищ. Зміна функцій підприємства на ринку природного газу через відсутність можливості ПАТ «Львівгаз» здійснювати постачання природного газу зумовила виробничу необхідність реорганізації підприємства, введення нової організаційної структури та кадрового оновлення. Крім цього, посилання позивача на ту обставину, що ПАТ «Львівгаз» не запропоновано жодної із посад, яка б відповідала її досвіду роботи та відповідної кваліфікації не відповідає дійсності, оскільки Товариством запропоновано 9 вакантних посад, із яких, зокрема вимоги щодо кваліфікації для посади майстра Бродівської (Золочівської, Миколаївської) дільниці відділу обслуговування вузлів обліку газу Управління метрології, провідного інженера виробничо-технічного відділу є однаковими, як і для посад про які зазначає позивач, а саме: інженера відділу розрахунків та провідного фахівця відділу оперативного балансу газу. Згідно ч. 3 ст. 49-2 КЗпПУ одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. Отже, за змістом даної статті обов'язок роботодавця запропонувати вакантні посади працівнику посада якого скорочується встановлений лише на момент попередження про звільнення. Згідно наказу ПАТ «Львівгаз» від 20.07.2017 року №100-16 «Про скорочення штату працівників ПАТ «Львівгаз», у зв'язку із введенням з 01.10.2016 року нової організаційної структури Товариства 30.09.2016 року скорочується штат працівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців та робітників ПАТ «Львівгаз» на 3945,05 штатних одиниць (за винятком посад Голови Правління, директора технічного, директора комерційного, директора фінансового, директора з капітального будівництва, директора з економічної безпеки, помічника керівника). Даний наказ підтверджує, що у ПАТ «Львівгаз» станом на попередження Позивача про наступне вивільнення 26.07.2016 p., вакантних посад взагалі не було. В розумінні ст. 49-2 КЗпП України переважне право залишення на роботі не стосується черговості надання вакантних посад. Таким чином, дії відповідача правомірні, відповідно і моральна шкода позивачеві не заподіяна.

Позиція третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: у судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечили.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

27.02.2017 року ухвала суду про відкриття провадження у справі;15.03. 2018 року клопотання в інтересах позивача про витребування доказів; 15.03. 2017 року ухвала суду про витребування доказів; 26.04. 2017 року заперечення проти позову; 26.04. 2017 року клопотання в інтересах позивача про витребування доказів; 26.04. 2017 року ухвала суду про витребування доказів; 30.03.2018 року заява представника відповідача про врегулювання спору за участі судді; 30.03. 2018 року ухвала суду про відмову у задоволенні заяви про врегулювання спору за участі судді; 25.04.2018 року заява в інтересах відповідача про відвід судді; 14.06. 2018 року уточнена позовна заява; 11.09. 2018 року уточнена позовна заява; 10.10. 2018 року заява в інтересах відповідача про відвід судді; 10.10. 2018 року ухвала суду за результатами розгілку заяви про відвід; 12.10. 2018 року ухвала суду про відмову у задоволенні заяви про відвід.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Із трудової книжки БТ ІІ № 7268041 від 03.06. 1993року, видана на імя ОСОБА_1 слідує, що вона (ОСОБА_1) з 05.04. 2011 року прийнята на роботу на посаду майстра служби обліку та розрахунків за газ філії Пустомитівське УЕГГ ПАТ «Львівгаз». 23.10. 2015 року переведена на посаду заступника начальника управління з обліку газу (а.с. 11-12).

Згідно наказу про скорочення штату працівників ПАТ «Львівгаз» № 100-16 від 20.07. 2016 року «Про скорочення штату працівників ПАТ «Львівгаз», крім іншого, вирішено: ввести в дію з 01.10.2016 року нову організаційну структуру ПАТ «Львівгаз»; скоротити 30.09.2016 року штат працівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців та робітників Товариства на 3945,05 штатних одиниць (за винятком посад Голови Правління, директора технічного, директора комерційного, директора фінансового, директора з капітального будівництва, директора з економічної безпеки, помічника керівника); начальнику відділу кадрів ОСОБА_3, начальникам УЕГГ до 30.07.2016 року ознайомити згідно вимог чинного законодавства працівників Товариства та його структурних підрозділів, посади яких підлягають скороченню, і попередити їх про наступне звільнення у зв'язку із скороченням штату 30.09.2016 року; начальникам УЕГГ до 02.08.2016 року подати у відділ кадрів Головного підприємства списки працівників УЕГГ, ознайомлених під особистий підпис про звільнення (скорочення); начальнику відділу організації та оплати праці ОСОБА_4 до 15.08.2016 року подати на розгляд Правління ПАТ «Львівгаз» новий штатний розпис Товариства відповідно до затвердженої організаційної структури Товариства; начальнику відділу кадрів ОСОБА_3: у терміни, визначені чинним законодавством, підготувати подання адміністрації Товариства на первинні профспілкові організації Товариства та його структурних підрозділів про надання згоди на розірвання трудових договорів на підставі п.1 ст.40 КЗпП України з працівниками, посади яких підлягають скороченню; за згодою первинної профспілкової організації здійснити звільнення працівників Товариства та його структурних підрозділів на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у відповідності до вимог чинного законодавства; здійснити переведення працівників Товариства, які дали згоду продовжувати роботу в нових умовах праці, відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно попередження про наступне вивільнення (а.с. 99) 26.07.2016 року ОСОБА_1 попереджена про вивільнення з роботи з 30.09. 2016 року у звязку із затвердженням нової організаційної структури ПАТ «Львівгаз» на підставі наказу № 100-16 від 20.07. 2016 року «Про скорочення штату працівників ПАТ «Львівгаз».

Згідно наказу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» № 118-к/тр від 30 вересня 2016 року «Про звільнення» ОСОБА_1 заступника начальника управління з обліку газу звільнено з роботи з 30.09. 2016 року.

На думку суду наказ Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» № 118-к/тр від 30 вересня 2016 року «Про звільнення» ОСОБА_1 є незаконним та підлягає скасуванню виходячи із такого:

статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Відповідно до статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору зокрема є: розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45). Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Частиною другою статті 40 цього Кодексу встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 частини першої цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Згідно з частинами першою і третьою статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до частини першої статі 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників. Тобто при реорганізації юридична особа припиняється, але її права та обов'язки в порядку правонаступництва переходять до нової (іншої) юридичної особи. При цьому до правонаступника переходять обов'язки не тільки в частині майнових прав, а й трудових відносин, в тому числі обов'язок щодо працевлаштування працівника (переведення працівника на іншу роботу).

Ліквідація юридичної особи публічного права здійснюється розпорядчим актом органу державної влади, органу місцевого самоврядування або уповноваженою на це особою. У цьому акті має бути наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої особи або їх передачі іншим органам виконавчої влади. Якщо таке обґрунтування наведене, то у такому випадку має місце ліквідація юридичної особи публічного права, а якщо ні, то самого лише посилання на те, що особа ліквідується, є недостатнім. У зв'язку з цим при вирішенні спорів щодо поновлення на роботі працівників юридичної особи публічного права, про ліквідацію яких було прийнято рішення, судам належить, крім перевірки дотримання трудового законодавства щодо таких працівників, з'ясовувати фактичність такої ліквідації (чи мала місце у цьому випадку реорганізація). При вирішенні зазначеної категорії спорів підлягає оцінці і правовий акт, що став підставою ліквідації, зокрема: чи припинено виконання функцій ліквідованого органу, чи покладено виконання цих функцій на інший орган.

Із організаційної структури ПАТ «Львівгаз» до скорочення та після скорочення (а.с. 149 150) не вбачається змін в структурі територіальних відділів, яким було Пустомитівське УЕГГ ПАТ «Львівгаз». Зміст Статуту ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» (нова редакція) 2016 року вказує те, що фактично в ПАТ «Львівгаз» ні ліквідації, ні реорганізації не відбулося. Із аналізу наказу про скорочення штату працівників ПАТ «Львівгаз» № 100-16 від 20.07. 2016 року «Про скорочення штату працівників ПАТ «Львівгаз» видно, що вказаним наказом вирішено вивільнити всіх працівників ПАТ «Львівгаз», за винятком керівного складу та помічників керівників.

Із заперечення відповідача п. 4 Наказу про скорочення штату працівників ПАТ «Львівгаз» № 100-16 від 20.07. 2016 року «Про скорочення штату працівників ПАТ «Львівгаз» слідує, що вимоги ч. 1 і 3 статті 49-2 КЗпП України фізично виконані бути не могли з їхньої особистої волі, оскільки затвердженого Нового штатного розпису товариства не існувало. Що ставить позивача у становище, що є гіршим ніж це визначено законом.

При цьому, 27.09. 2016 року позивача ознайомлено з пропозицією переведення на посаду оператора з уведення даних в ЕОМ Пустомитівської дільниці відділу комерційного балансування ПАТ «Львівгаз» (а.с. 97), Оператор з уведення даних в ЕОМ Львівської дільниці відділу комерційного балансування; Контролер газового господарства 3 розряду Львівської дільниці відділу інспектування Управління метрології; Слюсар з експлуатації та ремонту підземних газопроводів групи КПО Пустомитівської дільниці служби контролю за виробництвом Управління експлуатації; Майстер Бродівської дільниці відділу обслуговування вузлів обліку газу Управління метрології; Обліковець центрального складу Управління матеріально-технічного забезпечення; Майстер Золочівської дільниці відділу обслуговування вузлів обліку газу Управління метрології; Майстер Миколаївської дільниці відділу обслуговування вузлів обліку газу Управління метрології; Провідний інженер виробничо-технічного відділу (Стрийське відділення) (а.с. 98). В свою чергу позивачем вірно зазначено, що вона за кваліфікаційними вимогами могла займати посади Старшого менеджера відділу з продажів (Посадова інструкція а.с. 158); Фахівця (з балансування) відділу комерційного балансування Пустомитівської дільниці (Посадова інструкція (а.с. 159); Інженера з обліку природного газу Пустомитівської дільниці відділу інспектування ПАТ «Львівгаз» (Посадова інструкція а.с. 161). Проте, вказані посади не були запропоновані позивачеві.

Встановлені обставини вказують на беззаперечне порушення права ОСОБА_1, передбачене ст. 42 та ст. 42-1 КЗпП України на першочергового укладення трудового договору відповідно до кваліфікації.

З урахуванням встановлених обставин, встановленої незаконності наказу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» № 118-к/тр від 30 вересня 2016 року «Про звільнення» суд приходить до висновку, що іншого способу захисту порушеного права позивача, окрім як поновлення ОСОБА_1 немає.

При цьому, наказ Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» № 118-к/тр від 30 вересня 2016 року «Про звільнення» підлягає скасування, як незаконний та такий, що порушує права позивача.

Відповідно до частини 2 статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Судом встановлено, що ця цивільна справа розглядається понад один рік не з вини працівника, а за рахунок зловживання своїми правами представників відповідача, які неодноразово заявляли не обґрунтовані відводи, зявлялися в судове засідання не готовими до розгляду справи, безпідставно заявляли клопотання про відкладення судового розгляду. На вимоги суду не в повному обсязі надавали витребовувані судом докази, що унеможливлювало всебічне та повне дослідження обставин справи.

Тому, середній заробіток підлягає стягненню з відповідача за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до пунктів 2, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 N 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (правова позиція ВСУ по справі № 6-1093цс15 від 23.12.2015).

З огляду на викладене при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає сума заробітку за робочі дні, виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень порядку.

Звільнення ОСОБА_1 відбулося 30.09.2016року. Час вимушеного прогулу складає період з 01.10. 2016 року по ухвалення судом рішення про поновлення на роботі, яке підлягає негайному виконанню (29.11. 2018 року). Загальна кількість робочих днів за вказаний період складає 541 день. Згідно довідки про доходи № 539 від 24.04. 2017 року (а.с. 123) заробітна плата ОСОБА_1 за липень серпень 2016 року складає 19 568,47 грн. Шляхом ділення загальної суми заробітної плати на кількість робочих днів за вказаний період (43 робочі дні) середня сума денного заробітку позивача за два місяці до звільнення складає 455,08 грн., без відрахуванням податків та зборів.

Таким чином, заробітна плата ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 01.10. 2016 р. до ухвалення судом рішення про поновлення на роботі (29.11.2018 року) складає 246 198,28 грн. (541 робочий день Х на 455,08 грн. за кожен робочий день) і цей розмір зменшенню не підлягає, оскільки Законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин (Постанова ВСУ від 25 травня 2016 року.)

При цьому, при виплаті такої заробітної плати підприємством, підлягає відрахуванню сума податків і зборів (Постанова ВС від 18.07.2018 у справі № 359/10023/16-ц).

Встановлені судом обставини вказують на те, що зайнята відповідачем позиція захисту, що відображена в запереченні проти позову не обґрунтована, доказами не підтверджена.

При визначені розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача в користь позивача суд виходить із такого:

понад два роки позивач не могла виконувати свої трудові обовязки та отримувати заробітну плату внаслідок незаконних дій відповідача. Суд наголошу на тому, що право на працю є конституційним правом особи законно забезпечити своє життя шляхом отримання винагороди. Незаконне позбавлення особи права працювати та забезпечувати себе і свою сімю створює умови фінансового обмеження, спричиняє психічний тиск, а також змінює звичайний ритм життя, зумовлю необхідність негайного пошуку засобів для життя. Судом встановлено та зазначено вище, що тривалий строк розгляду цієї справи зумовлений процесуальними діями представників відповідача, які виразилися у зловживанні процесуальними правами. З урахуванням строку тривалості порушення прав позивача моральну шкоду заподіяну позивачеві суд оцінює у 20000,00 грн. І така на підставі ст. 1167 ЦК України підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

Клопотання про застосування строку позовної давності відповідачем не заявлялося.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст.. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1, - задоволити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із заявою про вирішення трудового спору.

Визнати незаконним та скасувати наказ Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» № 118-к/тр від 30 вересня 2016 року «Про звільнення».

Визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» щодо порушенням права ОСОБА_1, передбачене ст. 42 та ст. 42-1 КЗпП України на першочергового укладення трудового договору відповідно до кваліфікації.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» поновити ОСОБА_1 на роботі.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 01.10. 2016 р. до ухвалення судом рішення про поновлення на роботі (29.11.2018 року) у розмірі 246 198,28 грн. (двісті сорок шість тисяч сто девяносто вісім грн. 28 коп.) з відрахуванням суми податків і зборів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» в користь ОСОБА_1 20 000, 00 грн. (двадцять тисяч грн. 00 коп.) в якості відшкодування за заподіяну моральну шкоду.

Допустити негайне виконання рішення суду, в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі, стягнення заробітної плати не більше ніж за один місяць.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» в дохід держави 3840,00 грн. (три тисячі вісімсот сорок грн. 00 коп.) судового збору.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в іншій їх частині,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» (, вулиця Золота, 42, Львів, Львівська область, 79039).

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, вулиця Бічна Наварійська, 11, с. Солонка, Пустомитівського району, Львівської області, 81131)

СуддяОСОБА_5