Справа № 515/810/18
Провадження № 2/492/629/18
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху та надання строку для усунення недоліків

10 жовтня 2018 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Черевата В.І.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір дарування серія та номер: 173, виданий 11.02.2015 року приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_4 та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Череватій В.І.

Розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, а також матеріали, додані до неї, проходжу до висновку, що позовна заява у відповідності до ч. 1 ст. 185 ЦПК України підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. п. 5, 6, 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися, однак викладаючи обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, позивач зазначила, що на підтвердження своїх доводів додає до позову копію договору оренди нежитлових приміщень від 28.05.2016 року, однак, копія зазначеного договору оренди позивачем додано до позову не було. Також, позивачем в позовній заяві не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися. Викладаючи обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, позивач не зазначила, який саме договір дарування вона просить визнати недійсним, не зазначила між ким він був укладений, майно, яке передано у дар.

Крім того, позивачем до позовної заяви не додані докази вартості зазначеного у позові нерухомого майна, з якої розраховується ціна позову та сплачується судовий збір по справі.

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 13 серпня 2018 року позову було залишено без руху, з вказівкою на усунення вищевказаних недоліків позовної заяви.

26.09.2018 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків, з якої вбачається, що представником позивача зазначені в ухвалі суду недоліки усунуті не в повному обсязі. В заяві представником позивача заявлено клопотання, за яким просить відстрочити сплату судового збору за даним позовом з посиланням на те, що в матеріалах нотаріальної справи повинна міститися оцінка майна, що відчужувалась.

Однак, оцінка майна, на яку посилається представник позивача, здійснювалась ще на час вчинення оспорюваного правочину, тобто ще у 2015 році.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

З огляду на вказану інформацію, зважаючи на відсутність оціночної вартості обєкта нерухомості станом на день звернення з позовом до суду та враховуючи положення абз. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за позовною заявою ОСОБА_1 не може бути меншим ніж верхня межа розміру судового збору, що підлягає сплаті при подачі позову майнового характеру, який подано фізичною особою, а саме 8810 грн.

Також слід звернути увагу позивача на те, що підстави для відстрочення судових витрат передбачені ст. 136 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

При зверненні до суду із заявою про відстрочення або розстрочення сплати судового збору особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження факту відсутності відповідних коштів для сплати судового збору. Водночас відсутність таких доказів чи їх неналежність є підставою для відмови в задоволенні заяви про відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов перелічених у вказаній статті.

Підстав, передбачених положенням вищевказаної статті закону, судом не встановлено. Позивачем належних доказів щодо важкого матеріального стану до суду не представлено та матеріали позову не містять.

Таким чином, суд не знаходить підстав для задоволення заяви та вважає за необхідне відмовити у відстрочці сплати судового збору.

В порушення вищезазначених вимог, позивачем в позовній заяві не зазначена ціна позову з якої розраховується судовий збір по справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення звязку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Оригінал такої квитанції додається до всіх позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, інших судових документів, що направляються до судової інстанції.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється, зокрема за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до п. п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 р., за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру стягується судовий збір у розмірі 0,4 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 зазначеного Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2018 році з 01 січня встановлений у розмірі 1 762,00 гривні.

Судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру у розмірі 0,4 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 704 гривні 80 копійок.

Отже, за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 704 гривні 80 копійок та не більше 8 810 гривень 00 копійок.

Позивачем до позову не надано документів на підтвердження сплати судового збору, та не зазначено, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Зазначаємо, що порядок звернення до суду за судовим захистом регулюється нормами ЦПК України. Позивач має дотримуватись цих норм процесуального закону.

При цьому належним доказом сплати судового збору є фінансовий документ: платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Також фінансовий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплено печаткою установи з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору - згідно наданих Пленумом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ розяснень у постанові № 10 від 17.10.2014 р. "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах ".

Разом з тим, при предявлені позову позивачем не надано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

На підставі ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до ст. 185 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Таким чином, враховуючи викладене, вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, вказаних вище.

Крім того, вважаю за необхідне попередити позивача, що в разі не усунення порушень закону, допущенних при подачі позовної заяви до встановленого законом строку, позовна заява буде вважатися неподаною, та повернута позивачеві.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1. ст. 6 Конвенції про захист прав людини ї основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в поданні заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду та поданні до суду документу про сплату судового збору у зазначеному вище розмірі.

Керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії наявної ухвали. Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ

Арцизького районного суду ОСОБА_5

Одеської області