Справа №333/2192/18
Провадження №2/333/1542/18
РІШЕННЯ

Іменем України

04 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Варнавської Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Некрашевич Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 03.05.2018 року звернувся ПАТ КБ «ПриватБанк» із позовом до про стягнення заборгованості за кредитним договором без номеру від 10.11.2005 року укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 За цим договором був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36%. Станом на 31.01.2018 р. заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором без номеру від 10.11.2005 р. становить 60527,15 грн., яка складається з наступного: 9922,16 грн. заборгованість за кредитом; 47246,55 грн. заборгованість за відсотками, а також штрафи в розмірі 500 грн. фіксована частина, 2858,44 грн. штраф процентна складова.

На підставі ст. ст. 509, 525, 598, 599 ЦК України просить стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 60527,15 грн.

В судове засідання представник банку не зявився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримав.

Відповідач в судове засідання не зявились, був сповіщений належним чином, надіслав відзив на позовну заяву, в якій просив застосувати строк позовної давності, зазначив, що строк дії картки, якою користувався позичальник до листопада 2012 р. Також зазначив, що 10.11.2005 року він отримав кредитну картку «Універсальна». Умови та Правила надання банківських послуг він не підписував, а заява, яку він підписав не містить ознак узгодження в письмовій формі щодо розміру пені та штрафу. Відповідно до заяви строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії кредитної картки. Строк дії картки «Універсальна», яка видана на імя ОСОБА_1 закінчився в листопаді 2012 року. Отже з цього часу він обєктивно не мав можливості користуватися кредитною карткою. Останній платіж він здійснив 25.10.2012 року. Про те, що правовідносини між ним та банком не продовжувались з 25.10.2012 року свідчить виписка з карткового рахунку ОСОБА_1 про рух коштів на ньому на протязі 2005-2017 р.р.

Дослідивши письмові матеріали, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з такого.

Судом встановлено, що 10.11.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір без номеру у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та Банком договір (а.с.20).

10.11.2005 року відбувся старт карткового рахунку SAMDN0659, 627779. 23.11.2005 р. встановлений кредитний ліміт 4800 грн. 12.04.2007 року зміна кредитного ліміту до 6000 грн. 27.12.2007 року збільшений кредитний ліміт до 10000 грн. (а.с.18).

Відповідно до виписки по картці/рахунку 180199 залишок заборгованості станом на 31.05.2018 р. складає 59530,18. При цьому номер рахунку вказаний 627779 (а.с.56-70).

Як вбачається строк дії картки 180199 виданої на імя ОСОБА_1 складає - 11.2012 р. (а.с.70)

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За положеннями ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором.

Станом на 31.01.2018 р. заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором без номеру від 10.11.2005 р. становить 60527,15 грн., яка складається з наступного: 9922,16 грн. заборгованість за кредитом; 47246,55 грн. заборгованість за відсотками, а також штрафи в розмірі 500 грн. фіксована частина, 2858,44 грн. штраф процентна складова.

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. ст. 266, 267 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З виписки по рахунку, наданому позивачем вбачається, що останні операції з карткою, а саме: сума погашення кредиту проводились 25.10.2012 р. (а.с.15). Строк дії картки закінчився в листопаді 2012 року.

Як вбачається, позивач звернувся до суду із позовом 03.05.2018 року, пропустивши при цьому трирічний строк звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості.

Судом не встановлені дії відповідача, які б свідчили про визнання ним свого боргу та які б перервали строк позовної давності.

Заперечуючи проти заявлених вимог, відповідач, зокрема, посилався на те, що позивач пропустив строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір, оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судові витрати компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 256, 266, 526, 1048, 1054, 1282 Цивільного Кодексу України, ст.ст.10-13, 77-80, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області. Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська