Справа № 626/1041/18
Провадження № 2/626/472/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

27.11.2018 року м. Красноград Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дудченка В.О.

за участю секретаря Зінченко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краснограді, у відсутності сторін, цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором б/н від 20.02.2012 року у розмірі 73876,06 грн. та судовий збір 1762 грн.

В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до умов кредитного договору б/н від 20.02.2012 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідачу банком був наданий кредит у розмірі 2800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивачем своєчасно було виконано свій обов'язок надати кредитні кошти. Відповідачем було порушено зобов'язання, встановлені умовами кредитного договору, стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту і процентів за користування кредитними коштами, тобто умови кредитного договору щодо погашення кредиту, процентів відповідачем не виконуються.

Заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 30.04.2018 року становить 73876,06 грн., яка складається з наступного:

- заборгованість за кредитом 2734,67 грн.;

- заборгованість по процентами за користування кредитом 62850,82 грн.;

- заборгованість за пенею та комісією 4296,47 грн.;

А також штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- штраф (фіксована частина) 500,00 грн.;

- штраф (процентна складова) 3494,10 грн.

Тобто, загальна сума грошових зобов'язань, що підлягає сплаті за кредитним договором станом на 30.04.2018 року загалом складає 73876,06 грн.

Від представника позивача до суду надійшла письмова заява в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, від неї до суду надійшли письмові заяви, відповідно до яких вона позов не визнає та просить відмовити в задоволенні позову та застосувати строк позовної давності до стягнення пені.

Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу.

Перевіривши письмові докази у справі, суд вважає позов ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" таким, що підлягає частковому задоволенню враховуючи наступне.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 20.02.2012 року ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

20 лютого 2012 року ОСОБА_2 власноруч було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 10).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідач покладені на неї зобовязання належним чином не виконувала, зважаючи на що у неї утворилась заборгованість, яка згідно наданого банком розрахунку, складає 73876,06 грн.

Згідно п. 2.1.1.2.11. Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256, які були додані банком до позовної заяви, картка діє до останнього дня місяця, зазначеного на лицевому боці картки, включно. Забороняється використання картки зі строком дії, що сплив (а.с. 29).

Відповідно до п. 2.1.1.2.12. вказаних Умов та правил надання банківських послуг, по закінченню строку дії відповідна кредитна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), за зверненням клієнта (а.с. 30).

З наданої до суду довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» встановлено, що строк дії кредитної картки НОМЕР_2, виданої на ім'я відповідача, було встановлено до 10/15 року, тобто останнім днем дії картки є 31 жовтня 2015 року.

За таких обставин, враховуючи правові позиції, викладені в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року по справі №614цс14 та постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року по справі № 181/467/17, початок перебігу трирічного строку позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі почався 01 листопада 2015 року, а щодо періодичних платежів з моменту несплати чергового платежу, зокрема щодо погашення процентів та сплати пені.

З поштового конверту, яким було надіслано позовну заяву до суду, встановлено, що датою подання позовної заяви засобами поштового зв'язку є 17.05.2018 року (а.с. 42).

Зважаючи на зазначене, до суду з даним позовом позивач звернувся 17 травня 2018 року, тобто без пропуском строку позовної давності, який дорівнює трьом рокам.

Але відповідач подала до суду письмову заяву про застосування спеціального строку позовної давності.

Суд враховує, що для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч.2 п.1 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила відповідно до положень ч.1 ст. 261 ЦК України.

Отже, розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача виходячи з розрахунків заборгованості, слід стягнути в межах позовної давності за один рік, що становить 1200 гривень.

Задовольняючти позовні вимоги частково, суд приймає до уваги, що відповідно до ст.258 ч.2п.1 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік .

Відповідно до ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі , зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності , про застосування якої заявлено стороною у спорі , є підставою для відмови у позові.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач щоденно нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у зв'язку з тим, що порушенням позичальником будь-якого грошового зобов'язання на строк понад 30 днів, що змушує позивача звернутись до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня.

Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 21.10.2015р. № 6-2003цс15.

За таких обставин, правові підстави до стягненняштрафу (фіксованої частини) 500 грн. та штрафу (процентної складової) 3494,10 грн. відсутні, а тому у задоволенні позову в зазначеній частині слід відмовити.

Отже, за змістом вказаної норми закону пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, надані банком, відповідачу одночасно нараховано пеню та штраф.

За таких обставин банк просить застосувати до боржника ОСОБА_2 подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Таким чином загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 складає 66785,49 грн., з наступного розрахунку:

- заборгованість за кредитом 2734,67 грн.;

- заборгованість по процентами за користування кредитом 62850,82 грн.;

- заборгованість за пенею та комісією 1200 грн.;

а всього 66785,49 грн.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 66785,49 * 100 % / 73876,06 = 90,40%; 1762*90,40% / 100 % = 1592,85 грн. Таким чином, з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1592,85 грн.

На підставі ст.ст. 256, 257, 258, 264, 509, 525, 526, 530, 257, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 4-5, 12, 76-83, 264-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК") (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро) заборгованість за кредитним договором б/н від 20.02.2012 року у розмірі 66785 (шістдесят шість тисяч сімсот вісімдесят п'ять) грн. 49 коп. та судові витрати у розмірі 1592 (триста сім) грн. 85 коп., а всього 68378 (шістдесят вісім тисяч триста сімдесят вісім) гривень 34 коп. на рах. № 3111, , МФО 305299.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області.

Суддя