Справа №601/1093/18
Провадження № 2/601/562/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Коротича І.А.,

при секретарі судового засідання : Бончик А.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову - Кременецька державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування державної реєстрації та визнання права власності на майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову - Кременецька державна нотаріальна контора про визнання частково недійсним, в частині визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку, свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане Кременецькою державною нотаріальною конторою 19 листопада 1991 року за Р№ 3352 ОСОБА_3 на майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями в місті Кременець по вулиці Боженка № 46, що належав ОСОБА_4; визнання частково недійсним в частині посвідчення права на 1/2 частину будинковолодіння реєстраційного посвідчення, яке видане Кременецьким бюро технічної інвентаризації 29 листопада 1991 року за Р№ 101 ОСОБА_3, що посвідчує право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вулиці Березина, 46, в місті Кременець, Тернопільської області; визнання житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: вулиця Березина, 46, місто Кременець, Тернопільської області, спільною сумісною власністю подружжя; та визнання за ОСОБА_1, в порядку спадкування за заповітом, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями по вулиці Березина, 46, в місті Кременець, Тернопільської області, яка зареєстрована за ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Кременецькою державною нотаріальною конторою 19 листопада 1991 року за Р№ 3352.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю та суду пояснили, що 02 липня 1988 року помер батько позивача ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: вулиця Боженка, 46, місто Кременець, Тернопільська область, який належав ОСОБА_4, згідно свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Кременецької міської ради 07.05.1986 року. Після смерті батька у позивача з братом виникла домовленість, що будинок буде оформлено на матір, оскільки він був фактично побудований у шлюбі, на належав батькам на праві спільної сумісної власності подружжя, а після її смерті даний будинок буде розподілений по половині між позивачем та його братом ОСОБА_3

24 серпня 2017 року померла мати позивача ОСОБА_5. ОСОБА_5 було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу 01.10.2013 року за Р№ 943, за яким вона заповіла все своє майно позивачу. В лютому 2018 року позивач звернувся в Кременецьку державну нотаріальну контору маючи намір оформити свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок по вулиці Березина (Боженка) № 46 у місті Кременець, Тернопільської області. Проте, позивачу було відмовлено, оскільки на підставі повідомлення Державного нотаріального архіву Тернопільської області №102/01-21 від 08 лютого 2018 року, 19 листопада 1991 року за реєстровим номером 3352 ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями по вулиці Боженка, 46, в місті Кременець, Тернопільської області. Крім того, позивачу нотаріус повідомив, що батьком ОСОБА_4 було складено заповіт, згідно якого він заповів належну йому одну другу частину житлового будинку в рівних долях ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Тобто, незважаючи на наявність заповіту, а також той факт, що житловий будинок був збудований у шлюбі, відповідач не надав повної інформації нотаріусу і оформив цілий житловий будинок на себе.

Тому позивач та представник позивача просять суд визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане Кременецькою державною нотаріальною конторою 19 листопада 1991 року за Р№ 3352 ОСОБА_3 на майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями в місті Кременець по вулиці Боженка № 46, що належав ОСОБА_4, частково недійсним в частині визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку; визнати реєстраційне посвідчення, яке видане Кременецьким бюро технічної інвентаризації 29 листопада 1991 року за Р№ 101 ОСОБА_3, що посвідчує право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вулиці Березина, 46, в місті Кременець, Тернопільської області, частково недійсним в частині посвідчення права на 1/2 частину будинковолодіння;

визнати житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: вулиця Березина, 46, місто Кременець, Тернопільської області, спільною сумісною власністю подружжя; визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за заповітом, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями по вулиці Березина, 46, в місті Кременець, Тернопільської області, яка зареєстрована за ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Кременецькою державною нотаріальною конторою 19 листопада 1991 року за Р№ 3352.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Причини його неявки суду невідомі.

Оскільки, відповідач ОСОБА_3 не з`явився в судове засідання без поважних причин, хоча належним чином повідомлявся про день слухання справи в суді, у відповідності до статті 281 ЦПК України, суд ухвалив винести заочне рішення по справі.

Представник третьої особи Кременецької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Причини неявки суду невідомі.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань.

З свідоцтва про народження серії ІІ-ЯР № 767694 слідує, що ОСОБА_1 народився 20 травня 1958 року. Його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

З свідоцтва про смерть серії І-ИД № 235829 вбачається, що ОСОБА_4 помер 02 липня 1988 року, актовий запис про смерть №148.

З заповіту від 19 червня 1978 року, зареєстрованого в реєстрі за № 12 слідує, що ОСОБА_4 заповів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних долях належну йому одну другу частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в місті Кременець по вулиці Боженка № 46, Тернопільської області.

З свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане Кременецькою державною нотаріальною конторою 19 листопада 1991 року за Р№ 3352 слідує, що ОСОБА_3, прийняв після смерті свого батька ОСОБА_4 у спадок житловий будинок з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в місті Кременець по вулиці Боженка № 46, Тернопільської області.

З реєстраційного посвідчення, яке видане Кременецьким бюро технічної інвентаризації 29 листопада 1991 року за Р№ 101 вбачається, що ОСОБА_3, належить на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями по вулиці Березина, 46, в місті Кременець, Тернопільської області.

З ОСОБА_7 прийняття в експлуатацію закінченого будівництва житлового будинку і господарських будівель індивідуального забудівника від 12 лютого 1986 року слідує, що ОСОБА_4 було виділено земельну ділянку на забудову житлового будинку з надвірними будівлями по вулиці Березина, 46, в місті Кременець, Тернопільської області, завершено будівництво даного будинку у 1968 році.

З свідоцтва про смерть серії І-ИД № 229330 вбачається, що ОСОБА_5 померла 24 серпня 2017 року.

З заповіту від 01 жовтня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 943 та посвідченого приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_5 заповіла своєму синові ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося.

З довідки № 211, виданої Кременецьким районним комунальним бюро технічної інвентаризації 21 березня 2018 року слідує, що станом на 31 грудня 2012 року право власності на нерухоме майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями по вулиці Березина, 46, в місті Кременець, Тернопільської області, було зареєстровано в КРКБТІ за реєстровим № 101, книга № 1 за ОСОБА_3, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Кременецькою державною нотаріальною конторою 19.11.1991 року за Р№ 3352. Інвентарна вартість даного нерухомого майна без самочинного будівництва становить - 206 728 гривень.

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 30 січня 2018 року № витягу 50723174 слідує, що в Кременецькій державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа № 61928899, номер у нотаріуса 22, після смерті спадкодавця ОСОБА_5, яка померла 24 серпня 2017 року.

З листа № 22/01-16 виданого Кременецькою державною нотаріальною конторою 26 лютого 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті спадщини після смерті батька ОСОБА_4, який помер 02 липня 1988 року, за заповітом на частину житлового будинку з надвірними будівлями по вулиці Березина, 46, в місті Кременець, Тернопільської області, оскільки на підставі повідомлення Державного нотаріального архіву Тернопільської області № 102/01-21 від 08 лютого 2018 року, 19 листопада 1991 року за реєстровим № 3352 ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірним будівлями, що знаходиться за адресою: місто Кременець, вулиця Боженка, № 46, Тернопільської області.

З актового запису про розірвання шлюбу № 81, виданого Відділом ДРАЦС Кременецького міськрайонного управління юстиції Тернопільської області слідує, що 13 липня 1979 року був розірваний шлюб, зареєстрований у Гродно 04 вересня 1953 року, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6. ОСОБА_6 після розірвання шлюбу присвоєно прізвище «Тимошенко».

В судовому засіданні встановлено, що 04 вересня 1953 року був укладений шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Попілевич». Сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_6 Житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: місто Кременець, вулиця Боженка, № 46, Тернопільської області, побудований у 1968 році, тобто у шлюбі між ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Відповідно до статті 60 СК України (ст. 22 КпШС України), майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 статті 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно із частиною 3 статті 368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

А тому, відповідно до наведеної норми права, суд вважає, що житловий будинок з надвірними будівлями по вулиці Березина, 46, в місті Кременець, Тернопільської області є спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_6, оскільки придбано під час знаходження сторонами в шлюбі та не виключено з цивільного обороту.

Згідно з частиною 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до частини 1 статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Як передбачено частиною 1 статті 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Згідно з частиною 2 статті 1297 ЦК України, якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

В пункті 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмову від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Нормами статті 217 ЦК України встановлено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити, а саме визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане Кременецькою державною нотаріальною конторою 19 листопада 1991 року за Р№ 3352 ОСОБА_3 на майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями в місті Кременець по вулиці Боженка № 46, що належав ОСОБА_4, в частині визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку, та визнати реєстраційне посвідчення, яке видане Кременецьким бюро технічної інвентаризації 29 листопада 1991 року за Р№ 101 ОСОБА_3, що посвідчує право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вулиці Березина, 46, в місті Кременець, Тернопільської області, частково недійсним в частині посвідчення права на 1/2 частину будинковолодіння.

Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5, а тому слід визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за заповітом, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями по вулиці Березина, 46, в місті Кременець, Тернопільської області, яка зареєстрована за ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Кременецькою державною нотаріальною конторою 19 листопада 1991 року за Р№ 3352.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 60, 61 СК України, статтями 217,368,1220, 1222, 1269, 1270, 1278, 1297, 1301 ЦК України, статтями 4, 9, 81, 206, 211, 247, 263-265, 268, 272-273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане Кременецькою державною нотаріальною конторою 19 листопада 1991 року за Р№ 3352 ОСОБА_3 на майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями в місті Кременець по вулиці Боженка № 46, що належав ОСОБА_4, частково недійсним в частині визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку.

Визнати реєстраційне посвідчення, яке видане Кременецьким бюро технічної інвентаризації 29 листопада 1991 року за Р№ 101 ОСОБА_3, що посвідчує право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вулиці Березина, 46, в місті Кременець, Тернопільської області, частково недійсним в частині посвідчення права на 1/2 частину будинковолодіння.

Визнати житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: вулиця Березина, 46, місто Кременець, Тернопільської області, спільною сумісною власністю подружжя.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за заповітом, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями по вулиці Березина, 46, в місті Кременець, Тернопільської області, яка зареєстрована за ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Кременецькою державною нотаріальною конторою 19 листопада 1991 року за Р№ 3352.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 1033 гривень 64 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, житель ІНФОРМАЦІЯ_3.

Третя особа: Кременецька державна нотаріальна контора, місце знаходження: місто Кременець, вулиця Драгоманова, 9, Тернопільської області, Код .

Повний текст рішення виготовлено 03 січня 2019 року.

Головуючий: