Справа № 192/654/18
Провадження № 2/192/642/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2018 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Щербини Н. О.,

за участю секретаря судового засідання Савчукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Солоне цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3 районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на утримання дітей.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 12 серпня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_3 районного управління юстиції у Дніпропетровській області, вчинений актовий запис №88, який було розірвано 21 травня 2012 року. Мають спільних дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розірвання шлюбу проживають з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2015 року стягнуто з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1093 гривні 00 копійок щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Позивачка посилається на те, що з моменту ухвалення рішення суду змінився гарантований державою мінімальний розмір аліментів, їх спільному синові виповнилося чотирнадцять років, а доньці - девять років. Таким чином розмір аліментів призначений за рішенням суду є меншим ніж встановлений законом. Тому вважає, що необхідно змінити розмір аліментів та просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2000 гривень, оскільки відповідач працездатний, а його стан здоровя дозволяє працювати. Вона одна не в змозі в повному обсязі забезпечити дітей, оскільки отримує мінімальну заробітну плату.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області (а.с.64).

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 (а.с.75).

В судове засідання 11 вересня 2018 року позивачка ОСОБА_1, яка належнимчином повідомлена про час та місце розгляду справи, не зявилася, причини неявки суду не повідомила (а.с. 68).

Представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_7, в судове засідання не зявився, згідно заяви прохав проводити розгляд справи у відсутність позивачки та її представника, позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити (а.с.69).

Відповідач ОСОБА_2, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 11 вересня 2018 року не зявився, причини неявки суду не повідомив.

21 червня 2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого він позовні вимоги не визнав, оскільки офіційно не працевлаштований, перебуває на обліку ОСОБА_3 районної філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості, жодних видів допомоги не отримує, а тому сплачувати аліменти в розмірі 2000 гривень можливості не має. Зазначив, що він офіційно одружений з ОСОБА_4, яка не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує соціальну допомогу у розмірі 2542 гривні, що являється єдиним джерелом доходу їхньої родини. Він має пятеро дітей: від першого шлюбу з позивачкою двох дітей ОСОБА_4 Данііла, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також від другого шлюбу має трьох дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5. Крім того, його мати є пенсіонеркою, хворіє, тому потребує його підтримки та матеріальної допомоги, батько є інвалідом третьої групи, пенсіонером, самостійно забезпечити лікування вони можливості не мають. Також прохав врахувати, що він регулярно сплачує аліменти на утримання дітей в розмірі 1093 гривні, забезпечує їх одягом та продуктами харчування. Для забезпечення дітей належними житлово-побутовими умовами проживання у будинку ним було надано позивачці грошові кошти у сумі 20 000 гривень на проведення ремонтних робіт по заміні вікон на пластикові та проведення косметичного ремонту. У вихованні спільних з позивачкою двох дітей він бере активну участь, спілкується з ними, відіграє активну роль у формуванні їх світогляду (а.с. 27-31).

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, згідно заяви прохала проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала частково у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину (а.с. 71-73).

Представник третьої особи - ОСОБА_3 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив (а.с.66).

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч. 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15, 16).

Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2012 року, яке набрало законної сили 05 червня 2012 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 17).

Згідно рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2015 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1093 гривні 00 копійок щомісячно, починаючи з 02 березня 2015 року до досягнення дітьми повноліття (а.с.11-14).

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей".

Згідно ст.ст. 180-182 СК України, батьки зобовязані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 липня 2018 становить 1944 гривні.

Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Тому суд вважає, що позовні вимоги про зміну розміру аліментів є обґрунтованими, у зв'язку із тим, що розмір стягуваних аліментів на утримання двох дітей за рішенням суду в розмірі 1093 гривні 00 копійок щомісяця не відповідає мінімальному розміру аліментів, передбаченому чинним законодавством.

Верховний Суд України в своїй постанові від 05 лютого 2014 року по справі № 6-143цс13, зазначив, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі")».

При визначенні розміру аліментів, суд враховує фізичний стан, як відповідача так і дітей, і вважає, що необхідно змінити розмір аліментів до 972 гривень 00 копійок на кожну дитину щомісячно, що буде приблизно дорівнювати половині встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки обовязок батьків по утриманню дітей є рівним, а визначення меншого від мінімально гарантованого законом розміру аліментів є недопустимим.

Судом при визначені розміру аліментів враховано те, що відповідач не має постійного місця роботи, має на утриманні трьох інших дітей, а його дружина не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Крім того, також судом враховано стан здоровя як відповідача, так і дітей, та вважає необхідним змінити розмір стягнутих аліментів до 972 гривень 00 копійок на кожну дитину щомісячно, до досягнення кожною дитиною повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей, а Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дитини віком 6 до 18 років з 01 липня 2018 становить 1944 гривні. Доказів перебування на утриманні відповідача його батька ОСОБА_11, який є інвалідом ІІІ групи суду не надано, а мати відповідача також отримує пенсію (а.с.48) та не перебуває на його утриманні. Перебування відповідача на обліку в ОСОБА_3 районній філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості як такого, що шукає роботу (а.с.52) не звільняє його від обовязку зі сплати аліментів, оскільки утримання дітей є обовязком батьків. Надання іншої матеріальної допомоги дітям також не може бути підставою для відмови в задоволенні позову про зміну розміру аліментів, а їх розмір не може бути визначений судом менше мінімального гарантованого законом розміру.

Тому суду вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та аліменти слід змінити з 1093 гривень до 972 гривень 00 копійок на кожну дитину щомісячно. Крім того, представник відповідача визнала позов саме в такому розмірі аліментів, що є окремою підставою для зміни розміру аліментів саме в такому розмірі (а.с.71).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у звязку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат.

На підставі ст.ст. 180-182, 183, 192 СК України, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265,280-282 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, про зміну розміру аліментів на утримання дітей, - задовольнити частково.

Змінити розмір стягуваних за рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2015 року аліментів з ОСОБА_2 (місце реєстрації та мешкання: 52400, Дніпропетровська область, Солонянський район, смт Солоне, вул. Терентьєва, буд. 105, РНОКПП НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7) на користь ОСОБА_1 (52400, Дніпропетровська область, Солонянський район, смт Солоне, вул. Терентьєва, буд. 11, РНОКПП - НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_8) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 (52400, Дніпропетровська область, Солонянський район, смт Солоне, вул. Терентьєва, буд. 11, ІНФОРМАЦІЯ_1) та малолітньої доньки ОСОБА_6 (52400, Дніпропетровська область, Солонянський район, смт Солоне, вул. Терентьєва, буд. 11, ІНФОРМАЦІЯ_2) з 1093 (однієї тисячі девяносто трьох) гривень 00 копійок на 972 (девятсот сімдесят дві) гривні 00 копійок щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений 11 вересня 2018 року.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина