Провадження № 2/161/4250/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Крупінської С.С.

при секретарі - Ярмолюк І.С.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.

Позовні вимоги мотивує тим, що 31.05.2018 року о 11.30 ОСОБА_4, керуючи автомобілем ОСОБА_5, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Луцьку по вул.. Набережній не надав перевагу в русі та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, в результаті чого автомобіль позивача зазнав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

06.07.2018 року постановою Луцького міськрайонного суду ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вартість відновлювального ремонту згідно висновку експертного товарознавчого дослідження становить 20 114 грн. Кошти в розмірі 12 461 грн. 80 коп. були виплачені страховою компанією позивачу 27 серпня 2018 року, проте, витрати за проведення експертизи в сумі 2 030 грн. та різницю в сумі відшкодування відшкодовано не було. Загальний розмір матеріальних збитків, який є невідшкодованим становить 9 682 грн. 20 коп. Просить суду дану суму стягнути з відповідача по справі.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, просили суд його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

З постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.07.2018 рокуМішиньова В.Г. визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП за те, що він 31.05.2018 року об 11 год. 30 хв. в м. Луцьку по вул. Набережній, керуючи транспортним засобом Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1, рухався в крайній праві смузі, здійснюючи перестроювання в ліву смугу руху не впевнився в безпечності маневру, не дотримався бокового інтервалу, не надав перевагу в русі та здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21061 д.н.з. ВК 4579АО, який рухався в попутному напрямку в лівій смузі руху, на яку він мав намір перестроїтися. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п.10.1, 10.3, 13.1 ПДР (а.с. 53).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили або постанова у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки для особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Власником автомобіля НОМЕР_3 є ОСОБА_4, цивільна відповідальність якого застрахована у ПрАТ СК «Українська пожежно-страхова компанія», шляхом укладення полісу страхування № АК/8353655 (а.с. 45).

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 2018/3742 від 04.09.2018 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля НОМЕР_4 складає 21 789 грн. 77 коп. (а.с. 9-44).

Як вбачається з матеріалів справи, то страховою компанією ОСОБА_1 виплачено страхове відшкодування в розмірі 12 461 грн. 80 коп.,

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки позивачу ОСОБА_1 матеріальні збитки відшкодовано не в повному розмірі, не погашено матеріальну шкоду в розмірі 9 682 грн. 20 коп., то дана сума підлягає до стягнення з особи, яка її завдала ОСОБА_4

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення..

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 18, 19, 42, 81, 82, 141, 263-265ЦПК України, ст. ст. 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 7 625 (сім тисяч шістсот двадцять пять) грн. 20 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 2 030 (дві тисячі тридцять) грн. витрат на складення звіту про вартість матеріального збитку, 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. сплаченого судового збору, а всього 10 387 (десять тисяч триста вісімдесят сім)грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику)учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 27.12.2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С.Крупінська