Справа № 450/1611/18 Провадження № 2/450/1310/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"31" серпня 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі

головуючого - судді Кіпчарського М.О.,

секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів, стягнення пені за прострочення їх сплати та зміну способу стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач 29.05.2018р. звернулася в суд з даним позовом, позовні вимоги мотивує тим, що за рішенням Франківського районного суду м. Львова від 18.10.2016 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/ 4 частини зі всіх видів його заробітку але не менше 30% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 25.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак відповідач належним чином рішення суду не виконує, аліменти сплачує не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 13 927,87 грн. Пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за період з липня 2016 року по червень 2017 року становить 3964,10 грн. Окрім цього зазначає, що на даний час розмір аліментів встановлений рішенням суду є недостатнім для утримання дитини, враховуючи зміну матеріального стану відповідача та збільшенням мінімального розміру аліментів на дитину, вважає за необхідне збільшити розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, та стягувати з відповідача щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн., який підлягає індексації але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Понесені судові витрати щодо сплати судового збору та витрати на правничу допомоги просить покласти на відповідача.

Позивач та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, остання подала заяву про розгляд справи у її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує

Відповідач, який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не зявився без повідомлення причин, не подав відзив на позов.

Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України так як представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового зсідання технічними засобами згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Повно та всебічно зясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 19.05.2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сихівського районного суду м. Львова № 464/3450/16ц від 27.10.2016 року розірвано.

За час перебування у шлюбі у сторін народилася дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ № 4971980, яке видане повторно 12.04.2016 року.

Згідно довідки про склад сімї від 24.04.2018 року № 538, ОСОБА_1 проживає та зареєстрована разом з сином ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 18.10.2016 року № 465/ 4460/16ц з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/ 4 частини зі всіх видів його заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 25.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно поданої позивачем довідки Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівської області № 8129 від 06.03.2018 року слідує, що за період з липня 2016 року по січень 2017 року відповідач не сплачував аліментів на утримання сина, а в період з лютого по червень 2017 року сплачував частково, внаслідок чого у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 13 927, 87 грн.

Згідно із положеннями ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У відповідності до позиції, яка містяться в постанові Верховного Суду України від 16.03.2016 року в справі № 6-300цс16 виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

З огляду на вищенаведене, суд бере до уваги представлений розрахунок заборгованості по аліментах, складений у відповідності до вимог чинного законодавства та погоджується з методикою нарахування позивачем неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів за правилами ст.196 СК України, а тому з урахуванням загальної кількості днів, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 25.07.2016 року по 30.06.2017 року становить 3964,10 грн., який підлягає стягненню з позивача.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно правової позиції викладеній у постанові ВСУ від 05.02.2014 при розгляді справи № 143цс123, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Оскільки після ухвалення 18.10.2016 року рішення суду про стягнення аліментів збільшився мінімальний розмір аліментів на одну дитину який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та станом 01.07.2018 року для дитини віком від 6 до 18 років становить 1944 гpн., змінилось матеріальне становище відповідача, оскільки такий з 17.10.2016 року працює у ЛКП «Під зуброю», наявність у нього нерухомого майна, враховуючи його стан здоров'я та недостатньо забезпечене матеріальне становище дитини, попередньо визначений судом розмір аліментів підлягає зміні.

Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З врахуванням встановленого, суд вважає позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів з відповідача обґрунтованими, та у відповідності до вимог ст. ст. 181, 192 СК України приходить до висновку, що такий слід змінити, та стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Щодо позовних вимог в частині розміру аліментів у твердій грошовій сумі, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то такі не підлягають до задоволення, так як ст.184 СК України передбачає визначення судом за заявою одержувача розміру аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, та не пов'язує даний вид аліментів з умовою «не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Статтями 11-13 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст.ст.76-78, 80-81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на те, що відповідач у судове засідання жодного разу не зявився, не заявив та не представив суду жодного заперечення заявленим позивачкою вимогам (не надав відзив), не підтвердив їх належними та допустимими доказами, а тому із вищезазначених підстав суд вважає, що позовні вимоги, є підставними частково і такими, що підлягають до задоволення.

Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд виходить з положень ч. 1 п. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України згідно яких судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

В підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу суду було надано наступні докази: договір про надання правової допомоги між ОСОБА_1 та Адвокатським об'єднанням «Юридична фірма «ОСОБА_5 і Партнери» № 06/18, розрахунок витрат на правову допомогу по вказаній цивільній справі від 14.06.2018 року, акт приймання-передачі послуг № 14/06/18-1, квитанції про оплату правничої допомоги , відповідно до яких загальна сума витрат становить 5000,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. Окрім цього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. сплачений нею за позовні вимоги про збільшення розміру аліментів.

З відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн., від сплати якого позивача звільнено при подачі позову до суду в частині зміни способу стягнення аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Керуючись ст.ст. 150, 180-182, 183, 184, 192 СК України,ст.ст. 3, 5, 12, 76-78, 81, 133,141, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 352-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позовні вимоги ОСОБА_1, задовольнити частково.

Змінити спосіб стягненя аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначений рішенням Франківського районного суду м.Львова від 18.10.2016 року у справі № 465/4460/16-ц у частці від заробітку батька дитини на тверду грошову суму.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00грн. щомісячно, починаючи з дати набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, заборгованість по аліментах за період з 25.07.2016 року по 30.06.2017 року включно, у розмірі 13 927,87 грн ( тринадцять тисяч девятсот двадцять сім гривень 87 копійок)

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 , неустойку (пеню) за прострочення зі сплати аліментів за період з 25.07.2016 року по 30.06.2017 року включно, у розмірі 3964,10 грн (три тисячі девятсот шістдесят чотири гривні 10 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. (пять тисяч гривень) та сплачений нею судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок)

Стягнути з ОСОБА_2 18.08.1973 року на користь держави судовий збір в розмірі 704,8 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Дане заочне рішення може бути переглянуте Пустомитівським районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разi залишення заяви про перегляд заочного рiшення без задоволення, заочне рiшення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України.

СуддяОСОБА_5