ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-ві/753/33/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Цимбал І.К.

при секретарі: Леонтьєв В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про відвід судді Леонтюк Любов Кирилівни відповідача ОСОБА_2 від розгляду справи № 753/8102/17; провадження № 2/753/1567/18-

в с т а н о в и в:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва знаходиться вказана вище справа.

21.08.2018 відповідач заявив клопотання про відвід головуючого, посилаючись на те, що остання порушує принцип змагальності та не забезпечує ефективну участь сторони відповідача у справі, не етично висловлюється та вчиняє дії спрямовані на залякування та погрози у бік сторони відповідача.

В судовому засіданні заявник підтримав доводи заяви з підстав зазначених в останній та пояснив, що залякування та погрози мали місце у зв'язку з попередженням відповідача про застосування заходів процесуального примусу у виді адміністративного арешту до трьох діб, для чого не було підстав. Крім того, головуючий у справі коментувала подані заявником докази та намагалась звести нанівець ті факти за ради яких такі докази були подані суду. Також, головуючий у справі допускала гендерну не рівність, зокрема щодо заявника, який є особою чоловічої статі, яка була виражена у тому що саме відповідач своїми однорідним позовними вимогами, може спричинити дитині негативні наслідки.

Вислухавши думку заявника, дослідивши доводи головуючого у справі, викладені в ухвалі про зупинення провадження, прослухавши звукозапис судового засідання за 04.07.2018 у якому на думку заявника мали місце прояви упередженого відношення головуючого до заявника,суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, джерелом якої є відповідні рішення, що будуть наведені далі слід зазначити наступне.

Стаття 6 § 1 Конвенці, вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб'єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (Wettstein v. Switzerland (Ветштайн проти Швейцарії), § 43; Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти), § 93. Принципи незалежності і безсторонності тісно взаємопов'язані і, відповідно до обставин, можуть потребувати загальної перевірки (Sacilor-Lormines v. France (Сасілор-Лормін проти Франції), § 62; OleksandrVolkov v. Ukraine (Олександр Волков проти України), § 107.

Існування неупередженості повинно бути визначено за наступними критеріями (Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти), § 93: - суб'єктивний тест, що вивчає персональні перконання і поведінку конкретного судді, з метою визначення чи існувало неупереджене або суб'єктивне ставлення судді у конкретній справі; - також, відповідно до об'єктивного тесту визначається чи суд, а також, серед іншого, його структура, забезпечила відповідні гарантії для виключення легітимних сумнівів стосовно його неупередженості.

Однак не існує суттєвої відмінності між суб'єктивною і об'єктивною неупередженістю, оскільки дії судді можуть не лише спричинити об'єктивну підозру незалежного наглядача стосовно безсторонності (об'єктивний тест), але також стосуватись питання персональних переконань судді (суб'єктивний тест).

Застосовуючи суб'єктивний тест, Суд неодноразово постановляв, що «особиста неупередженість судді повинна вважатись присутньою, доки не доведено протилежного» (Le Compte, Van Leuven and De Meyere v. Belgium (Ле Комт, Ван Левені Де Мейер проти Бельгії), § 94. Що стосується необхідного доказу, Суд, наприклад, вважав за необхідне визначити, чи виявляв суддя негативне ставлення (Buscemi v. Italy (Бушемі проти Італії), §§ 67-68.

Принцип персональної неупередженості і об'єктивності суду давно доведений практикою Суду (Le Compte, Van Leuven and De Meyere v. Belgium (ЛеКомт, Ван Левен і Де Мейер проти Бельгії), § 58; Driza v. Albania (Дріза проти Албанії), § 75.

Повинно бути визначено, окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність.

Позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву у неупередженості суду (Wettstein v. Switzerland (Ветштайн проти Швейцарії), § 44; Pabla Ky v. Finland (Пабла Кю проти Фінляндії),§ 30; Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти), § 96.

Існують дві можливі ситуації, за яких може виникнути питання щодо недостатньої неупередженості суду: - перша стосується функціональної природи і питань, наприклад виконання різних функцій у межах судового процесу однією і тією ж особою, або ієрархічні та інші зв'язки з іншими учасниками проваджень. Друга - індивідуального характеру і є результатом поведінки суддів у конкретній справі, про що і зазначив заявник у своїй заяві про відвід.

Прослуховуючи звукозапис судового засідання від 04.07.2018, в частинах на які звернув увагу заявник, судом не встановлено з боку головуючого будь яких проявів ворожості, негативних висловлювань, зухвалої або такої, що принижує честь та гідність заявника висловів або таких, що ставлять заявника у гендерну нерівність, як особи чоловічої статі по відношенню до іншої сторони у справі, якою є особа жіночої статі.

Із звукозапису вбачається, що попередження заявника з боку головуючого про можливі застосування заходів процесуального примусу, мали місце у зв'язку з порушенням заявником порядку у судовому процесі, зокрема висловлювання та коментарі з боку заявника без дозволу головуючого, які переривали виступ учасника процесу. Таким чином будь яких погроз та залякувань з боку головуючого у бік заявника не було.

Крім того, із звукозапису вбачається, що на неодноразові запитання головуючого, відповідач не надавав чіткої відповіді, для чого головуючим були задані конкретизовані запитання у формі алегорій, проте інтонація головуючого не мала ознак насмішки або приниження заявника.

Що стосується проявів гендерної нерівності по відношенню до заявника з боку головуючого, із звукозапису вбачається, що з боку головуючого було зроблено коментар по відношенню до обох сторін, які є особами чоловічої та жіночої статі, щодо можливості вирішувати питання відповідно до вимог закону по можливості уникаючи залучення до цього неповнолітніх дітей, з метою попередження ситуацій, які б могли на них негативно вплинути. Таким чином судом не вбачається будь яких проявів гендерної нерівності по відношенню до заявника з боку головуючого.

Щодо неналежної оцінки доказів судом, то із звукозапису не вбачається, що з боку головуючого мала місце будь яка оцінка доказів наданих учасниками процесу, а тому доводи заявника з цього приводу ґрунтуються на формальних міркуваннях.

Враховуючи наведене, суд вважає, що доводи заяви є необґрунтованими і підстави передбачені ст.36 ЦПК України відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 36, 37,40 ЦПК України, суд -

У х в а л и в:

В задоволенні заяви відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: