Справа № 703/3047/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Кирилюк Н.А.

при секретарі Сорока О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання у цивільній справі № 703/3047/18

за участю

державного виконавця Решетняка Д.М.

стягувача ОСОБА_1

про розшук боржника,

встановив:

Старший державний виконавець Смілянського МВ ДВС Смілянського МУЮ ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про розшук боржника ОСОБА_3

Своє подання мотивує тим, що на виконанні у Смілянському МВ ДВС перебуває виконавче провадження № 1637824 з примусового виконання виконавчого листа Смілянського міськрайонного суду № 2-3221 від 20 грудня 2005 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 6 грудня 2005 року і до повноліття дітей.

На даний час ОСОБА_3 рішення суду не виконує, в звязку з чим утворилась заборгованість по сплаті аліментів; за постійним місцем проживання він відсутній.

Враховуючи наведене, державний виконавець просив суд оголосити розшук боржника.

В судовому засіданні державний виконавець підтримав подання та пояснив, що ним вживались всі передбачені законом заходи щодо встановлення місця знаходження ОСОБА_3 та його майна. До боржника також застосовано штрафні санкції та встановлені передбачені законом обмеження. Однак, ці заходи не принесли позитивного результату.

Стягувач також просила задоволити подання.

Суд, заслухавши думку державного виконавця та стягувача, дослідивши письмові докази, вважає, що подання належить задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Судом встановлено, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 грудня 2005 року по справі № 2-3221/2005 з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 6 грудня 2005 року і до повноліття дітей.

На виконання рішення суду 26 грудня 2005 року постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа від 20 грудня 2005 року.

У відповідності з розрахунком державного виконавця станом на 1 серпня 2018 року ОСОБА_3 має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 89036 грн. 47 коп., що свідчить про ухилення боржника від виконання рішення суду.

З наданих суду актів від 3 та 6 серпня 2018 року встановлено, що державний виконавець неодноразово виїжджав за місцем проживання боржника, однак встановити місце знаходження ОСОБА_3 не виявилось можливим.

В судовому засіданні було оглянуто виконавче провадження № 1637824, з якого вбачається, що державним виконавцем вживались всі необхідні заходи з метою виявлення місця знаходження боржника чи його майна.

Згідно з постановами від 13 червня 2018 року ОСОБА_3 до погашення заборгованості було обмежено у праві полювання, у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами та у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

На боржника також було накладено штраф у розмірі 50% від суми заборгованості зі сплати аліментів, що підтверджується відповідною постановою від 11 вересня 2018 року.

Як вбачається з ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України від 30.06.2009 р. № 16-рп/2009 виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно зі ст. 1 Конституції України Україна є правовою державою, обов'язковість виконання судових рішень є обов'язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України рішення суду, яке набрало законної сили, є обов'язковим до виконання та має бути виконане.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, п.40.

Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», п. 40; рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, п. 34, ЕСНR 2002-ІII, та рішення від 6 березня 2003 року у справі «Ясюнієне проти ОСОБА_6», заява № 41510/98, п. 27).

У відповідності із ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що принцип обов'язковості судових рішень, як один з визначальних принципів здійснення правосуддя в Україні, полягає в обов'язковому виконанні на всій території України судових рішень, що набрали законної сили, а також у встановлені відповідальності за невиконання таких рішень.

Невиконання боржником судового рішення, що набрало законної сили, може свідчити про порушення права особи, гарантованих пунктом 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи, що не виконання рішення призводить в першу чергу до порушення прав дітей на належне утримання, приймаючи до уваги, що боржник свідомо уникає від покладених на нього обовязків по утриманню дітей, за фактичним місцем проживання відсутній, не повідомив про зміну свого місця проживання, що свідчить про його не бажання виконувати рішення, суд вважає, що подання належить задоволити.

На підставі наведеного та ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження», керуючись ст. 18, 258-261, 438 ЦПК України,

ухвалив:

Подання державного виконавця задовольнити.

Оголосити розшук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3

Виконання ухвали доручити Смілянському відділу поліції ГУНП в Черкаській області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на подання апеляційної скарги у разі, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала щодо розшуку боржника може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти дня з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 5 жовтня 2018 року.

Суддя : Н.А. Кирилюк