Єд. унік. № 243/7765/18
Провадження № 2/243/2738/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.

за участю секретаря судового засідання Каліух К.М.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 23 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 897.

Від шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони припинили спільне проживання та сімейні відносини через відсутність взаємопорозуміння, байдужості до життя та проблем кожного, що поступово призвело до того, що подружжя стали зовсім чужими людьми та можливості зберегти сімю немає. Виникла ситуація погано впливає на дитину, він нервує та погано себе почуває.

Спільне господарство не ведеться, спору про розподіл спільного майна та місця проживання дитини немає, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі.

Позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та ОСОБА_2, 23 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис за № 897 та малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з відповідачем.

Позивач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу слухати без його участі (а.с.21).

Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до судового засідання не з`явилась, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, та вказала, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Просила залишити їй прізвище «Бусова» (а.с.23).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи

здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.

23 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 23 листопада 2013 року серії І-НО № 342771, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 897. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 було присвоєно прізвище «Бусова» (а.с.7).

Шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують, сімейні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, спору про розподіл майна подружжя та місця проживання дитини не мають. Сторони втратили повагу один до одного, спільне життя в подальшому та збереження сімї є недоцільним, сімейні відносини припинені, примирення між ними не відбулося.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як вбачається зі ст. 104 ч. 2 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них.

Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на це, оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Бусова» суд вважає за необхідне залишити відповідачу прізвище «Бусова».

Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства.

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 76 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, збереження їх сім'ї є неможливе та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання малолітнього сина

ОСОБА_3 з відповідачем суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України).

Отже, питання щодо визначення місця проживання малолітньої дитини вирішується виключно із залученням до справи органу опіки та піклування, який повинен надати до суду обґрунтований висновок щодо умов обстеження та можливості проживання дитини з одним із батьків.

У справі «М. С. проти України», Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) наголосив, що в справах про визначення місця проживання дитини основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Верховний Суд в постанові від 30 травня 2018 року (справа № № 343/1500/15-ц), врахувавши положення ст. 51 Конституції України, статтей 7, 157 СК України, а також рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року «М. С. проти України», зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її звязків із сімєю, крім випадків, коли сімя є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази суддя дійшов до висновку про те, що позовна вимога щодо визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, із відповідачем задоволенню не підлягає, оскільки вирішення вказаного питання відбувається із обовязковим залученням органу опіки та піклування та наданням до суду обґрунтованого та мотивованого висновку органу опіки та піклування щодо умов обстеження та можливості проживання дитини з одним із батьків виходячи із найкращих інтересів дитини.

Згідно ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду із даним позовом було сплачено судовий збір у сумі 704 гривень 80 копійок (а.с.1), отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 352 гривень 40 копійок.

Керуючись ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 136, 200, 259, 264-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений 23 листопада 2013 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 897.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище «Бусова».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, судовий збір у сумі 352 гривень 40 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Розяснити сторонам, що шлюб припиняється з моменту набрання чинності даним рішенням, а документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Копію даного рішення після набрання ним чинності надіслати до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_5