Справа № 377/472/17 Головуючий у І інстанції Селезньова Т. В.
Провадження № 22-ц/780/3394/18 Доповідач у 2 інстанції Олійник В. І.
Категорія 7 28.08.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 серпня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - Олійника В.І.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Лівінського С.В.,

при секретарі Немудрій Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Славутицького міського суду Київської області від 15 червня 2018 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд за виключними обставинами рішення Славутицького міського суду Київської області від 25 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, завданої внаслідок невиплати щорічної допомоги на оздоровлення, -

в с т а н о в и л а :

Статтею 351 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 8, 9, 11 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується; справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а також заяви і скарги подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 25 вересня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 27 листопада 2017 року в задоволенні позову відмовлено. Ці судові рішення залишені без змін постановою Верховного Суду від 21 лютого 2018 року.

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Славутицького міського суду Київської області від 25 вересня 2017 року за виключними обставинами, в якій просила скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Розпорядженням т.в.о. Голови Славутицького міського суду Київської області №1 від 03.05.2018 року дану цивільну справу направлено до Броварського міськрайонного суду Київської області у зв'язку з виключними обставинами.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2018 року в задоволенні заяви про перегляд рішення за виключними обставинами відмовлено, а судове рішення залишено в силі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставить питання про скасування судових рішень у справі та ухвалення нового, яким задовольнити позовні вимоги.

При цьому посилається на рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року у справі №10-рп/2008 і вважає його підставою для подання заяви про перегляд рішення у зв'язку з виключними обставинами і вважає, що виключні обставини встановлені саме даним рішенням щодо неконституційності окремих положень Закону, застосованого Славутицьким міським судом при вирішенні справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що відсутня підстава, передбачена у п.1 ч.3 ст.423 ЦПК України, а саме, відсутнє застосування судом закону, неконституційність якого встановлена Конституційним Судом України, і відсутнє незастосування судом закону, конституційність якого була б встановлена рішенням Конституційного Суду України.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.424 ЦПК заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами з підстави, зазначеної пунктом 1 частини третьої статті 423 цього Кодексу, - може бути подано учасниками справи протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення відповідного рішення Конституційного Суду України.

Згідно зі ст.425 ЦПК заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, зазначених пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

За ст.429 ЦПК заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження. Справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Судом встановлено, що рішенням Славутицького міського суду Київської області від 25.09.2017 року у позові ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров,я при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, завданої внаслідок невиплати щорічної допомоги на оздоровлення, було відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 27.11.2017 року рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 21.02.2018 року касаційна скарга ОСОБА_2 залишена без задоволення, а рішення судів першої та другої інстанції залишені без змін.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 5 квітня 2018 року відмовлено ОСОБА_2 у прийнятті заяви про перегляд у зв'язку з виключними обставинами постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року.

Згідно ч.3 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судових рішень у зв'язку з виключними обставинами є: зокрема, п. 1 - встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Встановлено, що в рішенні, яке заявник просить переглянути за виключними обставинами, суд посилався на рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 року у справі №10-рп/2008, якою були визнані неконституційними певні норми закону, і як наслідок відновлена дія закону, зокрема, редакція ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відсутня підстава, передбачена у п.1 ч.3 ст.423 ЦПК України, а саме, відсутнє застосування судом закону, неконституційність якого встановлена Конституційним Судом України, і відсутнє незастосування судом закону, конституційність якого була б встановлена рішенням Конституційного Суду України.

Фактично заявник посилається на рішення Конституційного Суду України, яке було ухвалене і оприлюднене в 2008 році, і яке було враховано судом першої інстанції при розгляді даної цивільної справи.

Як вірно зазначив суд, у даному випадку відсутнє рішення Конституційного Суду України, яке б було прийнято після розгляду даної цивільної справи і яким би були встановлені обставини, зазначені у пункті 1 частини 3 статті 423 ЦПК України у якості підстави для перегляду судового рішення за виключними обставинами.

Згідно з ч.3 ст.429 ЦПК за результатами перегляду судового рішення за виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. За ч.4 зазначеної статті у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Таким чином, оскільки відсутні підстави, передбачені у пункті 1 частини 3 статті 423 ЦПК України, і не встановлена наявність інших підстав для такого перегляду згідно ч.3 ст.423 ЦПК України, то відсутні підстави для задоволення вказаної заяви і для перегляду даного рішення за виключними обставинами.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні заяви про перегляд за виключними обставинами судового рішення Славутицького міського суду Київської області від 25 вересня 2017 року та вважає, що доводи апелянта не обґрунтовують наявності підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Ухвала суду є законною, обґрунтованою і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Славутицького міського суду Київської області від 15 червня 2018 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд за виключними обставинами рішення Славутицького міського суду Київської області від 25 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: