Єдиний унікальний номер судової справи: 225/3135/18
Номер провадження: 2/225/856/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 жовтня 2018 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Ткач Г.В.,

за участю

секретаря судового засідання Пузиревської Ю.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

І. ОСОБА_4 позиції позивача.

Представник позивача, яка діє на підстав довіреності від 18.06.2018 звернувся до Дзержинського міського суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування вимог посилається на те, що вона є власником житлового будинку за адресою: Донецька область, м. Торецьк, смт. Щербинівка, вул. Весняна (Октябрьська), буд.5. Право власності на будинок підтверджується договором купівлі-продажу від 18.04.2000 року. У звязку з тим, що позивач фактично проживала за іншою адресою, будинком користувалася її племінниця ОСОБА_5, її донька ОСОБА_6 з чоловіком ОСОБА_3 В 2000 році онука розірвала шлюб з ОСОБА_3, який з цього часу покинув місце реєстрації і фактично не мешкає в будинку. Посилаючись на вказані обставини, з урахуванням реєстрації місця проживання відповідача у вказаному будинку, просить суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування будинком за адресою: Донецька область, м. Торецьк (Дзержинськ), смт. Щербинівка, вул. Весняна (Октябрьська), буд.5.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 13.08.2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутності суду не надав.

Беручи до уваги думку позивача, який не заперечував проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до положень ст.ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом досліджуються представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилається позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст.ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу від 18.04.2000 року, засвідченого завідувачем Дзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №1069 ОСОБА_2 придбала та є власником будинку за адресою: Донецька область, м. Торецьк (м. Дзержинськ), сел. Щербинівка, вул. Октябрьська, буд.5 (а.с.7).

Згідно з довідкою №2243 від 24.05.2018, виданою виконавчим органом Щербинівської селищної ради, відповідач зареєстрований за адресою: м. Торецьк (Дзержинськ), смт. Щербинівка, вул. Весняна (Октябрьська), буд.5 (а.с.10).

Відповідно до акту від 18.05.2018, складеного головою вуличного комітету ОСОБА_7 ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (Дзержинськ), смт. Щербинівка, вул. Весняна (Октябрьська), буд.5, але не мешкає там з 2010 року (а.с.9).

V. Оцінка суду.

Предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

У суду відсутні мотиви для відхилення представлених доказів та про їх відхилення не заявлено клопотань жодною із сторін.

Представлені суду докази відповідають змісту статей 77, 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення.

VІ. Оцінка аргументів сторін.

Проводячи оцінку аргументів сторін, які ґрунтуються на поданих доказах, суд доходить висновку, що в своїй сукупності вони вказують на наявність підстав для захисту житлових прав та права власності позивача.

VІІ. Норми права, що застосовує суд та мотиви їх застосування.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Враховуючи, що будинок є власністю позивача, суд доходить висновку, що до спірних правовідносин застосуванню підлягають положення ст. ст. 383, 405 ЦК України, ст. ст. 64, 150, 156 ЖК Української РСР.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Відповідно до статті 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду по справам даної категорії є безпосередньою підставою для зняття з реєстрації особи, яка визнана за рішенням суду такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, реєстраційний орган не вправі відмовити в знятті з реєстрації такої особи з посиланням на те, що суд не зобов'язав його вчинити цю дію.

На підставі викладеного, враховуючи, що позивачу належить на праві власності будинок за адресою: Донецька область, м. Торецьк (Дзержинськ), смт. Щербинівка, вул. Весняна (Октябрьська), буд.5, знайшли підтвердження обставини відсутності відповідача у вказаному будинку, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.

VIII. Питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 141, 206, 263-265, 280 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити .

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Донецька область, м. Торецьк (Дзержинськ), смт. Щербинівка, вул. Весняна (Октябрьська), буд.5.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 ( вісімдесят) коп.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги в 30 денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 10 жовтня 2018 року.

Суддя: