Справа № 758/2453/18
Провадження № 4-с/758/125/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2018 року м .Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Гребенюк В.В., за участю секретаря судового засідання Мишак І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ПАТ «Родовід Банк», заінтересовані особи: ОСОБА_1, державний виконавець Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Бендик Дмитро Михайлович, на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Родовід Банк» звернулось до суду зі скаргою, в якій просило скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29 листопада 2017 року в межах виконавчого провадження № 53200812 та визнати дії державного виконавця незаконними, у зв'язку з тим, що державним виконавцем не здійснено всіх заходів щодо примусового виконання судового наказу, виданого 26.10.2007 року Подільським районним судом м. Києва, передбачених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» і судове рішення фактично не виконане.

В судове засідання представник заявника не з'явився, подав до суду заяву, в якій скаргу підтримав в повному обсязі та просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлялася належним чином.

Боржник за судовим наказом в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.10.2007 року Подільським районним судом м. Києва було видано судовий наказ, за яким з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «Родовід банк» заборгованість у сумі 14 185 гривень 88 копійок, який було пред'явлено до виконання.

Постановою державного виконавця Броварського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 03.01.2017 року виконавче провадження відкрито (а.с. 11). 29.11.2017 року винесена постанов про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 8).

З вказаної постанови вбачається, що в результаті вжитих державним виконавцем заходів не виявляється встановити майно боржника, на яке може бути звернуто стягнення. Здійснені державним виконавцем відповідно до ЗУ "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна, виявились безрезультатними.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначається, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 ст.11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій ( ч.7 ст.12).

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; у разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ч. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

За правилами пункту 2 частини першої статті 47 Закону виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем не було здійснено заходи розшуку майна боржника, та інші необхідні і можливі заходи на виконання судового рішення, тому наявні підстави для визнання його дій незаконними.

Аналізуючи наведені норми права та обставини справи, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не вжито належних і достатніх заходів для належного виконання рішення суду, як це передбачено п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України та статтею 18 Закону України " Про виконавче провадження", а тому були відсутні підстави, передбачені ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" для повернення виконавчого листа стягувачу.

Отже, за вказаних обставин, заявлені скаржником вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 18, 37 Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 447-453 ЦПК України суд, п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017р., суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ПАТ «Родовід Банк», заінтересовані особи: ОСОБА_1, державний виконавець Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Бендик Дмитро Михайлович, на дії державного виконавця - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Бендик Дмитра Михайловича щодо повернення виконавчого документа стягувачу.

Скасувати постанову державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Бендик Дмитро Михайлович від 29.11.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні № 53200812;

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення (враховуючи положення п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України). У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали;

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.В. Гребенюк