П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2018 року м. Київ

Справа № 755/12866/18

Провадження: № 22-ц/824/4777/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 19 вересня 2018 року, постановлену під головуванням судді Яровенко Н.О., за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу на стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з Приватного акціонерного товариства «Фанери та плити»,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19 вересня 2018 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 19 вересня 2018 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції невірно кваліфікував предмет заявлених вимог, оскільки предметом заяви в порядку наказового провадження є саме стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, а не нарахована, але не виплачена працівнику, заробітна плата.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 листопада 2018 року відкритоапеляційнепровадження у справі.

За правилами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про відмову у видачі судового наказу (п.1 ч.1 ст.353 ЦПК)розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України та ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Пунктом 8 частини 1 статті 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд виходив із того, що ОСОБА_1 нарахована заробітна плата у сумі 2 993,66 грн., що не співпадає із заявленою ним вимогою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 нараховано 2 409,90 грн. відповідно до розрахункового листа № 8028 від 08.08.2018 року (а.с. 14) та 28.08.2018 року виплачено вказану суму, що підтверджується поясненнями заявника в самій заяві про видачу судового наказу щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Статтею 161 ЦПК України визначені вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, зокрема, судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівнику суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку (п. 1 ч. 1).

ОСОБА_1 просить стягнути з ПАТ «Фанери та плити» середній заробіток за час затримки заробітної плати у розмірі 4981,90 грн. на підставі ст. 117 КЗпП України. На підтвердження вимоги ним надано копію особового рахунку (розрахункового листа) за липень 2018 року, відповідно до якого убачається лише нарахування 2409,90 грн. заробітної плати.

Будь-яких документів на підтвердження обставини щодо нарахування середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати заявником в порушення вимог ст. 163 ЦПК України не надано.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1

Слід також зазначити, що відмова у видачі судового наказу не перешкоджає заявникові звернутись до суду із відповідним позовом.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вказана ухвала є законною та обґрунтованою, ухваленою на підставі норм процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 384 України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 19 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль