Справа №442/2304/18
Провадження №2/442/1181/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді Хомика А.П.

з участю секретаря Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати їх такими, що втратили право користування будинком, який знаходиться по вул. Л.Українки, 212 в с. Сторона Дрогобицького району Львівської області та зняття їх з реєстрації проживання.

19.04.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження. Судове засідання призначено на 18.05.2018 року.

18.05.2018 розгляд справи відкладено на 05.06.2018 у звязку з неявкою відповідачів.

05.06.2018 розгляд справи відкладено на 19.07.2018 у звязку з неявкою позивача.

Від відповідача відзиву на позов не поступало.

В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що йому на праві приватної власності належить вказаний житловий будинок. У даному будинку є зареєстрованим ОСОБА_2 - його брат та ОСОБА_2 його племінник. ОСОБА_2 з часу свого одруження, тобто з 1991 року, а ОСОБА_2Й - з часу свого народження, не проживають у вищевказаному житловому будинку, проте зніматись з реєстраційного обліку не бажають. В житловому будинку відсутнє будь-яке майно відповідачів, будинком вони не цікавляться, не несуть витрат на утримання житла. Через формальну реєстрацію відповідачів він змушений сплачувати додаткові кошти за житлово-комунальні послуги, а тому змушений звернутись до суду з даним позовом.

Позивач позовні вимоги підтримав та дав пояснення, які по суті та змісту відповідають викладеному у позовній заяві. Позов просив задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечив. Суду пояснив, що оскільки попереднім власником будинку була його мати, то має право на проживання та реєстрацію у спірному будинку на рівні з його братом. Не заперечив, що дійсно, після одруження не проживає по місцю реєстрації.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, клопотань про перенесення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до п.4, ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач ОСОБА_3 вважається таким, що був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з огляду на таке.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 Йосипови є власником будинку №212, що по вул. Л.Українки в с. Сторона Дрогобицького району Львівської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.03.2011 року, виданого Другою державною нотаріальною конторою, р.№ 285.

Відповідно до даних будинкової книги на вказаний вище будинок, в такому є зареєстрованим брат позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та племінник ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, однак останні не проживає у будинку з 1991 року (акти обстеження фактичного проживання від 22.08.2017 року №2321 та від 25.09.2017 року № 2647).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою за змістом ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ч. 4 ст. 156 ЦК України, до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї ( в тому числі колишній член сім'ї) власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

Разом з тим, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (стст.71, 72, 116, 156 ЖК; ст.405 ЦК). Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 (справа №6-57цс11)..

Беручи до уваги наведене та те, що відповідачі фактично добровільно залишили спірне житло і в ньому не проживають понад встановлені законом терміни - понад один рік, не сплачують комунальних послуг, їх особисте майно в квартирі відсутнє, не беруть участі в утриманні житла, мають інше постійне місце проживання, суд приходить до висновку про те, що такі їх дії свідчать про втрату інтересу до вказаного житла.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування житловим будинком №212 по вул. Лесі Українки в с. Сторона Дрогобицького району Львівської області, шляхом зняття з реєстраційного обліку.

Апеляційну скарга на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хомик А.П.