19.07.2018 227/1784/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 липня 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Хандуріна В.В.,

за участю секретаря: Данилко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля в порядку спрощеного позовного провадження та заочного розгляду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ АКБ «Індустріалбанк» заборгованість в сумі 17936,42 грн. та рівних частинах судовий збір в сумі 1762,00 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що між ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та ОСОБА_1В було укладено кредитний договір №25832/30/к (кредит на споживчі цілі із зарахуванням грошових коштів на картковий рахунок НСМЕП) від 15.04.2013 року.Відповідно до умов п.п.1.2, 1.3, 1.4, 1.5 кредитного договору, кредит було надано відповідачу на споживчі потреби в сумі 20000,00 грн. на строк 24 місяці, з 15.04.2013 року по 15.04.2015 року. Згідно п.1.6, 1.7 кредитного договору та Додатку №1 до даного договору, відповідачем було сплачено позивачу одноразово комісію за надання кредиту в розмірі 1500,00 грн.Відповідач був зобовязаний повернути кредит не пізніше 15.04.2015 року (п.1.3 кредитного договору). У звязку з наявністю заборгованості відповідача станом на 15.04.2015 року, позивачем було в односторонньому порядку продовжено строк дії кредитного договору до 15.05.2015 року. Однак, зобовязання за кредитним договором відповідачем виконано не було. Станом на 21.03.2018 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 17936,42 грн. Відповідач ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 12.06.1998 року виконкомом Іловайської міської ради м. Харцизька Донецької області. Як вбачається із заяви-анкети позичальника від 15.04.2013 року, метою отримання кредиту - є ремонт будинку. Укладення кредитного договору в інтересах сімї підтверджується заявою ОСОБА_2М від 15.04.2013 року, що безпосередньо міститься в тексті кредитного договору, про надання згоди чоловіку на укладення та підписання кредитного договору. Таким чином, обєктом права спільної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обовязки. Договір укладений одним із подружжя, створює обовязки для другого з подружжя в разі, якщо його укладено в інтересах сімї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сімї. Так, за кошти, одержані ОСОБА_1 за укладеним в шлюбі кредитним договором було здійснено ремонт будинку. На підставі викладеного вважає, що укладений ОСОБА_1 Кредитний договір створив обовязки щодо повернення кредиту і для ОСОБА_2

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника ПАТ АКБ «Індустріалбанк», проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує (а.с.77).

Відповідачі в судові засідання призначені на 02.07.2018 року та 19.07.2018 року не зявлялися, про час і місце судового засідання повідомлялися - через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України". Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надано. Відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надходило (а.с.74-75, 80-81).

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №25832/30/к (кредит на споживчі цілі із зарахуванням грошових коштів на картковий рахунок НСМЕП) від 15.04.2013 року (а.с.5-9)

Згідно з Витягом з Протоколу позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Акціонерний банк «Експрес - Банк» №3 від 04 грудня 2017 року, було ухвалено що правонаступництво щодо всього майна, всіх прав та обовязків АБ «Експрес - Банк» виникає в АКБ «ІндустріалБанк» (а.с.51, 52-56)

Відповідно до умов п.п.1.2, 1.3, 1.4, 1.5 кредитного договору, кредит було надано відповідачу на споживчі потреби в сумі 20 000,00 грн. на строк 24 місяці, з 15.04.2013 року по 15.04.2015 року.

Згідно із п.1.6, 1.7 кредитного договору та Додатку №1 до даного договору, відповідачем було сплачено позивачу одноразово комісію за надання кредиту в розмірі 1500,00 грн.

Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. З моменту укладення кредитного договору до моменту припинення здійснення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення кредитного договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, становить 27 процентів річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення цього договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця до закінчення строку дії договору становить 38% річних.

Згідно з п.1.1 кредитного договору, позичальник зобовязується використати кредит на цілі визначені договором, своєчасно та в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, інші платежі, виконати інші свої зобовязання за договором та повернути кредитодавцю кредит на умовах та в строки(терміни) визначені договором.

Відповідно п.2.5 кредитного договору, погашення кредиту позичальником здійснюється шляхом безготівкового перерахування на рахунок, вказаний в п. 2.3 договору, та/або шляхом внесення готівки в касу кредитодавця для зарахування на вищезазначений рахунок грошових коштів в сумах та в терміни, визначених у Додатку №1 до цього договору, що є невідємною частиною договору.

Нараховані проценти за користування кредитом сплачуються позичальником, шляхом безготівкового перерахування суми нарахованих процентів на рахунок відкритий у кредитодавця та/або шляхом внесення суми нарахованих процентів готівкою в касу кредитодавця для зарахування на вищезазначений рахунок. Повне погашення нарахованих процентів за користування кредитом сплачуються кредитодавцю в день остаточного погашення кредиту. Якщо день строку сплати нарахованих процентів припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону, днем закінчення строку сплати нарахованих процентів є перший за ним робочий день. (п.4.2 кредитного договору).

Відповідач був зобовязаний повернути кредит не пізніше 15.04.2015 року (п.1.3 кредитного договору).

Згідно п.7.1 кредитного договору, у разі наявності заборгованості позичальника по договору на 00:00 годину останнього дня дії договору у звязку з відсутністю можливості кредитодавцем списати грошові кошти з поточного (карткового) рахунку з причини їх відсутності, кредитодавець має право та може в односторонньому порядку одноразово продовжити строк дії договору на 30 календарних днів.

У звязку з наявністю заборгованості відповідач станом на 15.04.2015 року, позивачем було в односторонньому порядку продовжити строк дії кредитного договору до 15.05.2015 року.

Однак, зобовязання за кредитним договором відповідачем ОСОБА_1 виконано не було.

Станом на 21.03.2018 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 17936,42 грн., з яких: сума простроченої заборгованості по кредиту 6440,00 грн.; сума простроченої заборгованості по нарахованим процентам 9132,92 грн.; інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту-2363,50 грн.

Відповідач ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серія 1-НО №022802, виданим 12.06.1998 року виконкомом Іловайської міської ради м. Харцизька Донецької області (а.с.15).

Як вбачається із заяви-анкети позичальника ОСОБА_1 від 15.04.2013 року, метою отримання кредиту - є ремонт будинку, що є підтвердженням того, що кредитні кошти були отримані та використані в інтересах сімї, а не для будь-яких інших обставинах цілей та не для цілей підприємницької діяльності (а.с.13)

В тексті кредитного договору міститься заява ОСОБА_2 від 15.04.2013 року про те, що вона, перебуваючи у шлюбі/проживаючи однією сімєю з позичальником, надала свою згоду на укладення та підписання її чоловіком ОСОБА_1 кредитного договору. Заявою ОСОБА_2 підтвердила, що з умовами кредитного договору та додатку №1 до нього ознайомлена умови зрозумілі, претензій або заперечень вона не має. Зазначена заява скріплена особистим підписом ОСОБА_2 (а.с.9).

Таким чином, обєктом права спільної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обовязки. Договір укладений одним із подружжя, створює обовязки для другого з подружжя в разі, якщо його укладено в інтересах сімї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сімї.

Суд вирішуючи спір по суті заявлених вимог використовує наступні норми процесуального та матеріального права виходячи при цьому з наступного:

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання не допускається в силу ст.525 ЦК України, така відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання вказано в ч.2 ст.615 ЦК України.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором.

Відповідно до ч.2,4 ст.65 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Згідно ч.2 ст.73 СК України, стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.

Відповідно ч.1 ст. 541 ЦК України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Згідно ч.1,2 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Таким чином, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку що позовні вимоги до ОСОБА_1, ОСОБА_2 є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів в солідарному порядку також слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1762,00 грн., сплачений при подачі позову.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284,354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії ВА 581709 виданий Амвросіївським РВ УМВС України в Донецькій області 19 грудня 1996 року, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, паспорт серії ВВ 553206 виданий Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області 16 вересня 1998 року, які зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку «Індустріалбанк» (МФО 313849, , місцезнаходження: 01133, м.Київ, вул.Генера Алмазова,18/7) заборгованість в сумі 17 936 (сімнадцять тисяч девятсот тридцять шість гривень) 42 копійки.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії ВА 581709 виданий Амвросіївським РВ УМВС України в Донецькій області 19 грудня 1996 року, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, паспорт серії ВВ 553206 виданий Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області 16 вересня 1998 року, які зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку «Індустріалбанк» (МФО 313849, , місцезнаходження: 01133, м.Київ, вул.Генера Алмазова,18/7) суму судових витрат у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) 00 копійок.

Направити відповідачам копії заочного рішення суду в порядку, передбаченому ст. 272 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий: суддя В.В. Хандурін

19.07.2018