АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1966/18Головуючий по 1 інстанції - Пироженко В.Д.
Категорія: 48 Доповідач в апеляційній інстанції - Нерушак Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Нерушак Л.В. ( судді - доповідача )

Суддів Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3;

відповідач - ОСОБА_4; ОСОБА_5;

третя особа - ОСОБА_6;

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_4

розглянувши у м. Черкаси у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 жовтня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Пироженко В.Д. у залі Соснівського районного суду м. Черкаси № 214 24 жовтня 2018 року о 17 год. 10 хв., повний текст якого виготовлено 29.10.2018 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, - :

в с т а н о в и в :

09.07.2018 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що 01.10.2011 року ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, який рішенням Соснівського районного суду м. Черккаси від 29.01.2015 року розірвано. Від шлюбу вони мають сина, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказаним рішенням суду також стягнено з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_7 у розмірі 1/ 4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.12.2014 року, і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з позивача щомісячно стягуються аліменти на утримання матері - ОСОБА_6 у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку.

26.08.2017 року позивач ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з відповідачем ОСОБА_5. Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_7 у них народилась донька- ОСОБА_11, яка зареєстрована та проживає разом зі своєю матір'ю. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.05.2018 року стягнуто з позивача на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки ОСОБА_11 у розмірі 1/ 4 частини всіх видів заробітку (доходу). Також даним рішенням стягнуто з позивача аліменти на утримання ОСОБА_5, як дружини у розмірі 1/ 4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_11 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 року, починаючи з 28.02.2018 року.

Позивач вказує, що , таким чином, на даний час згідно рішень суду на утримання спільних дітей позивача з відповідачами, та його матері утримуються аліменти у розмір 7/8 частини його доходу, тобто 87,5% від заробітної плати. Інших доходів позивач немає.

У зв'язку із тим, що у ОСОБА_3 погіршився матеріальний стан, він не може прожити на частину заробітної плати, яка залишається у його користуванні після утримання всіх аліментів за рішеннями суду, а заробітна плата є єдиним джерелом для щоденного проживання, то він змушений звернутися до суду з даним позовом. Крім того, позивач посилається, що він переведений для проходження служби до військового представництва, розташованого у м. Києві, і для проживання орендує квартиру та сплачує оренду плату у сумі 2741 грн., так як у власності рухомого чи нерухомого майна не має. ОСОБА_3 просить суд зменшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_7 з 1/ 4 частини на 1/8 частину, на утримання доньки ОСОБА_11 з 1/ 4 на 1/8 частину всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на утримання дружини ОСОБА_5 з 1/ 4 на 1/8 частину всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_11 повноліття.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 липня 2018 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_10 позовні вимоги уточнила, посилаючись на те, що рішенням апеляційного суду Черкаської області зменшено розмір аліментів на користь ОСОБА_5 та на утримання доньки ОСОБА_11 з 1/ 4 частини до 1/6 частини, тому просила зменшити розмір аліментів з 1/6 частини до 1/8 частини. В іншій частин підтримала позовні вимоги повністю та просила позов задовольнити, пояснивши, що матеріальний стан позивача змінився, а він має на утриманні двох дітей, дружину та матір.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, визначений рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 січня 2015 року та стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн. НОМЕР_1, зареєстрованого АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_4, проживаючої АДРЕСА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у місяць, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня набрання чинності рішення суду і до досягнення дитиною повноліття.

Зменшено розмір аліментів, визначений рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2018 року та стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн. НОМЕР_1, зареєстрованого АДРЕСА_1, аліменти на утримання дружини ОСОБА_5, проживаючої АДРЕСА_3 з 1/6 частини до 1/8 частини з усіх видів заробітку, до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 року, починаючи стягнення від дня набрання чинності рішення суду і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 оскаржила рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу. В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_4 посилається, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини матеріального стану позивача та не враховано його свідоме збільшення кількості судових рішень щодо виконання аліментних зобов`язань, внаслідок чого було суттєво зменшено частку на матеріальне утримання її малолітнього сина ОСОБА_7, що вона вважає, суперечить ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини. Вказує, що позивачем ОСОБА_3 свідомо введено суд в оману щодо погіршення матеріального стану посиланням на виконання договору тимчасового користування помешканням, при цьому, не зазначаючи, що дані витрати компенсувалися йому у повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань, а сам договір достроково розірвано 03 серпня 2018 року за ініціативою позивача, що підтверджено наявними у справі доказами. ОСОБА_4 просить змінити рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 жовтня 2018 року у частині стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у місяць.

11 грудня 2018 року на адресу апеляційного суду Черкаської області надійшов відзив від третьої особи ОСОБА_6 . У відзиві вона вказує, що не згідна із апеляційною скаргою ОСОБА_4, так як оскаржуваним рішенням суду був зменшений розмір аліментів на утримання дітей, які сплачуються її сином ОСОБА_3 згідно рішень судів, а відносно неї рішення суду не приймалось щодо зміни розміру аліментів. ОСОБА_6 зазначає, що посилання скаржниці ОСОБА_4, що позивач не заявляв вимог про зменшення її частки аліментів, які стягуються за рішенням суду , та що ОСОБА_6 володіє трьома об'єктами нерухомості у м. Черкаси та м. Києві не відповідає дійсності. Так, рішенням суду на її користь було стягнуто аліменти у розмірі 1/ 4 частини, але дане рішення суду було оскаржено ОСОБА_4, яка посилалась, що вона має три квартири, оскільки за час проживання з її сином була обізнана, яке вона має житло, та що успадкувала і придбала у той період часу. Тому апеляційний суд, врахувавши доводи ОСОБА_4, змінив рішення суду, зменшивши розмір частки аліментів з 1/ 4 на 1/ 8 частини. Вона отримує аліменти по даний час на утримання від сина саме у розмірі 1/ 8 частини, тому, враховуючи мінімальну пенсію у розмірі 1030 грн., та маючи хвороби, що потребують витрачання коштів на ліки, вважає некоректними, незаконними та необґрунтованими посилання скаржниці ОСОБА_4 щодо вимагання зменшення аліментів на утримання матері позивача. ОСОБА_6 просить відхилити апеляційну скаргу та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

14 грудня 2018 року на адресу апеляційного суду Черкаської області надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_3. У відзиві ОСОБА_3 вказує, що, розглядаючи спір, суд першої інстанції у повній мірі дослідив дійсні обставини справи, надав належну юридичну оцінку наданим доказам та, виходячи з доведеності факту вчинення перешкод позивачу у спілкуванні з сином, і враховуючи, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не суперечить положенням сімейного законодавства. ОСОБА_3 у відзиві просить винести рішення про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_4 та залишення рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 жовтня 2018 року без змін.

17 грудня 2018 року на адресу апеляційного суду від ОСОБА_5 надійшов відзив на апеляційну скаргу. У відзиві ОСОБА_5 вказує, що звинувачення ОСОБА_4 стосовно того, що ОСОБА_3 і ОСОБА_5 штучно ініційовано позов про стягнення аліментів для того, щоб обмежити права сина ОСОБА_4 на отримання аліментів від батька не відповідає дійсності. ОСОБА_5 також посилається, що вона не отримує аліментів на утримання дочки, оскільки ОСОБА_4 постійно оскаржує рішення судів, тому перебуває у важкому матеріальному становищі, і немає змоги наймати адвокатів для оскарження рішення судів на відміну від ОСОБА_4, яка має достатній рівень доходів, та змогу оплачувати послуги адвокатів. У відзиві, ОСОБА_5 просить змінити рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 жовтня 2018 року і стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_7 в розмірі 1/ 4 частини всіх видів заробітної плати, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць до досягнення повноліття, а також стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_5 як дружини до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 року у розмірі 1/ 4 всіх видів заробітку (доходів), починаючи з 28 лютого 2018 року.

Апеляційний суд звертає увагу, що рішення суду першої інстанції оскаржується ОСОБА_4 у частині стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Справа підлягає розгляду апеляційному суду Черкаської області, та у суді апеляційної інстанції розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням, але без виклику сторін.

Згідно до вимог ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

При цьому, за загальним правилом встановленим вказаною нормою права, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії

Згідно до вимог ст.128 ЦПК України вбачається, що суд лише повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, а не викликає до судового засідання, якщо їх явка є не обов'язковою.

На підставі викладеного, розгляд даної справи проводиться судом апеляційної інстанції за загальним правилом, встановленим чинним процесуальним законом України з повідомленням учасників справи про дату, час і місце судового засідання, але без виклику до судового засідання, оскільки їх явка є не обов'язковою.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд першої інстанції виходив із доведеності вимог та наявності підстав для часткового задоволення позову, посилаючись, що підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дітей, є матеріальне становище платника аліментів та наявність у платника аліментів інших дітей , утримання дружини та матері, оскільки стягнення з нього перевищують встановлений законом розмір та складають понад 87, 5 %.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає висновки такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Суд першої інстанції, встановивши дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалив у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, апеляційний суд не вбачає, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 01.10.2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, який рішенням Соснівського районного суду від 29.01.2015 року розірвано. Від даного шлюбу вони мають сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с.11).

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.01.2015 року стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_7 у розмірі 1/ 4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.12.2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.11).

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.12.2016 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання матері в розмірі 1/ 4 частини всіх видів заробітків та доходів щомісячно, починаючи з 31.10.2016 року та продовжувати довічно. В подальшому рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 22.03.2017 року вказане рішення суду першої інстанції змінено у частині визначення частки стягнення аліментів та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 на утримання непрацездатної матері в розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку та доходу щомісячно (а. с.12-13).

Із матеріалів справи вбачається, що 26.08.2017 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з відповідачем ОСОБА_5. Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_7 у них народилась донька ОСОБА_11, яка зареєстрована та проживає разом зі своєю матір'ю.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.05.2018 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки ОСОБА_11 в розмірі 1/ 4 частини всіх видів заробітку (доходу), та стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_5, як дружини в розмірі 1/ 4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_11 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 року, починаючи з 28.02.2018 року (а.с.14-15).

Апеляційний суд приймає до уваги , що у відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, - якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, зменшення розміру аліментів можливе лише при настанні певних умов.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, позивач ОСОБА_3 зазначив, що загальний розмір аліментів, які з нього стягуються, становить 87,5% від його заробітної плати, інших доходів він не має, на щоденне його проживання залишається незначна частина заробітної плати після утримання всіх аліментів за рішеннями судів. Загальний розмір аліментів, який з нього стягується у розмірі 87, 5 % ставить його у скрутне матеріальне становище.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи норми статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов'язаний з'ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров'я.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно даних довідки Департаменту фінансів оборони України від 28.09.2018 року № 248/38/1388, ОСОБА_3 працює у Міністерстві оборони України на посаді військовослужбовця, начальника групи, його заробітна плата з травня по серпень становить 13266 грн. на місяць, з якої утримуються та перераховуються аліменти за вищевказаними рішеннями суду.

Враховуючи, вищезазначені норми права, обставини справи, приймаючи до уваги той факт, що загальний розмір аліментів, який стягується за вищезазначеними рішеннями судів з ОСОБА_3 становить 87,5 % від його заробітної плати, взявши до уваги дохід платника аліментів, наявні у матеріалах справи допустимі та достовірні докази, колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, який дійшов вірного, вмотивованого та обґрунтованого висновку про зменшення розміру аліментів, визначеного рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 січня 2015 року, та стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн. НОМЕР_1, зареєстрованого АДРЕСА_1, аліментів на користь ОСОБА_4, проживаючої АДРЕСА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня набрання чинності рішення суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Із наведеного вбачається, що суд першої інстанції розглянув дану справу в межах заявлених позивачем вимог, на підставі наданих сторонами доказів та з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду за доводами скаржниці.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвалене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни за наведеними у скарзі доводами не вбачається, оскільки доводи апеляційної скарги не є суттєвими, носять суб'єктивний характер, не відповідають обставинам справи, зводяться до невірного трактування норм матеріального права і правильності висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення .

Керуючись ст.ст. 258, 367, 368, 374,375 , 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей - залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги залишити за особою, яка її подавала апеляційну скаргу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів у порядку та за умов, визначених цивільно - процесуальним законом.

Головуючий Нерушак Л.В.

Судді Бородійчук В.Г.

Василенко Л.І.