гСправа № 358/952/18 Провадження № 2/358/571/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2018 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Богуславської міської ради Київської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1, з такими технічними характеристиками: будинок житловий, 1980 року забудови, загальною площею - 51,70 кв.м., житловою площею - 40,50 кв.м., допоміжною площею - 11,20 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: сарай (літера Б-1), хвіртка, огорожа.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 27 грудня 2001 року помер його брат ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого 02.01.2002 відділом реєстрації актів громадянського стану Богуславського районного управління юстиції Київської області .

Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно у вигляді будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами.

Позивач, як спадкоємець за законом другої черги, подав до Богуславської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та прийняв спадщину, що підтверджується копією спадкової справи №137/2008.

19 червня 2018 року державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з огляду на те, що відсутній правовстановлюючий документ на спадковий будинок.

Оскільки свідоцтво про право на спадщину позивач не може отримати в нотаріальній конторі, це змусило з метою захисту його прав та законних інтересів звернутись з даним позовом безпосередньо до суду.

Представник позивача ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач - Богуславська міська рада Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 у відповідності до ст. 530 ЦК України в редакції 1963 року є спадкоємцем за законом другої черги після смерті брата ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження спадкодавця та копією свідоцтва про народження спадкоємця.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, яка була чинною на час відкриття спадщини після померлого ОСОБА_2, для придбання спадщини необхідно було, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця ( ст. 525 ЦК України в редакції 1963 року).

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, або подав заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Із матеріалів спадкової справи, яка заведена Богуславською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємцем за законом другої черги на все майно ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 являється ОСОБА_1.

Із копії постанови державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 серпня 2018 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно ОСОБА_2 не може бути видане, оскільки на ім'я спадкодавця відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок.

Той факт, що саме ОСОБА_2 був власником житлового будинку, розташованого по вулиці АДРЕСА_2 підтверджується довідкою комунального підприємства Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» № 1563 від 07.06.2018, з якої видно що станом до 01.01.2013 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_3 було зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 13.03.1981 за реєстраційним номером 444, посвідченого Богуславською державною нотаріальною конторою (реєстрова книга №27, реєстровий номер 3768).

Зазначена земельна ділянка була надана ОСОБА_2 у відповідності до Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків»(втратив чинність у 22.02.1988 року).

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Згідно технічного паспорта на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_4, вказаний будинок має такі технічні характеристики: будинок житловий, 1980 року забудови, загальною площею - 51,70 кв.м., житловою площею - 40,50 кв.м., допоміжною площею - 11,20 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: сарай (літера Б-1), хвіртка, огорожа.

Технічним звітом №236/20.06.18 від 20 червня 2018 року складеним експертом з технічного обстеження будівель і споруд ОСОБА_4 підтверджується, що житловий будинок АДРЕСА_5, зведений (побудований) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати.

Вказаний будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено експертним висновком № 36 від 21.06.2018.

Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті спадкодавця ОСОБА_2, під час підготовчого судового засідання не встановлено.

Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову.

Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір.

Оскільки відповідачами позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 644 гривні 35 коп.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 142 ч. 1, 200, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. ст.ст. 530, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Богуславської міської ради Київської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1, з такими технічними характеристиками: будинок житловий, 1980 року забудови, загальною площею - 51,70 кв.м., житловою площею - 40,50 кв.м., допоміжною площею - 11,20 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: сарай (літера Б-1), хвіртка, огорожа.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у Богуславському районі Київської області, , що розташоване за адресою: Київська обл., м. Богуслав, вул. Франка, 4 повернути позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого 18.06.2018 року, згідно квитанції № 94 на р/р 0080, МФО 821018, в ТВБВ 10026/644 філії ГУ по м.Києву та Київській області АТ "Ощадбанк ", що становить 644 гривні 35 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов