Справа № 456/3226/18 Головуючий у 1 інстанції: Янів Н.М.
Провадження № 22-ц/811/2213/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколота Т.І.,

секретаря: Фейір К.О.

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_2 до ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «Дібровастрий» про визнання недійсним наказу та скасування реєстраційних записів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 серпня 2018 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_2 до ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «Дібровастрий» про визнання недійсним наказу та скасування реєстраційних записів відмовлено, оскільки позовна заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, щовідповідно до п.б. 4.1 ст.20 ГПК України Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Оскільки одним з відповідачів за даним позовом є фізична особа ОСОБА_6 (особа, що на думку позивачів незаконно зареєструвала за собою право власності на майно товариства), що не є підприємцем і така даяльність не пов'язана з підприємницькою, то позов має розглядатись за правилами цивільного процесуального судочинства визначених ЦПК України.

Просить ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 серпня 2018 року скасувати, справи направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_5 та ТзОВ «Дібровастрий», в якому просять визнати недійсним наказ директора ТзОВ «Дібровастрий» № 04/05 від 4.05.2016 р. про передачу нерухомого майна до статутного фонду ТОВ «Мелман»; скасувати реєстраційні записи про право власності № 14433011, № 146386662, № 25551656 про реєстрацію права власності на нерухоме майно (реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна 12, м. Стрий вул. Заньковецької, 82); відновити чинність реєстраційного запису 4949676 про реєстрацію права власності ТзОВ «Дібровастрий» на нерухоме майно (реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна 12, м. Стрий вул. Заньковецької, 82).

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи зміст правовідносин, спір, що виник між сторонами не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має вирішуватися господарським судом.

З вказаним висновком суду погоджується колегія суддів виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пунктом 3 Постанови Пленуму ВССУ від 01 березня 2013 року N 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" суди мають керуватися тим, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Згідно з ч.ч. 1, 3 статті 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними правовідносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 1.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25 лютого 2016 N 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин", господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів. За змістом статті 167 ГК України, сторонами у корпоративному спорі є : 1) юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), у тому числі учасник, який вибув; 2) учасники (засновники, акціонери, члени) юридичної особи.

В узагальненнях Верховним Судом України практики розгляду судами корпоративних спорів від 08 січня 2008 року зазначено, що підвідомчість (підсудність) справ загальним і господарським судам визначається законодавством. У разі відсутності прямої вказівки у законі застосовується принцип розмежування підвідомчості (підсудності) за суб'єктним складом. Зокрема, на підставі ст. 1 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК) господарським судам підвідомчі спори щодо захисту порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів підприємств, установ, організацій, інших юридичних осіб (у тому числі іноземних), громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи. При цьому справи, що виникають з корпоративних відносин, на підставі п. 4 ч. 1 ст.12 ГПК підвідомчі (підсудні) господарським судам незалежно від того, які особи - юридичні чи фізичні - є учасниками корпоративних відносин, з яких виник спір. Тому, якщо стороною у справі є фізична особа, вирішального значення при розмежуванні юрисдикцій набуває питання, чи є ця справа такою, що виникає з корпоративних відносин.

В даному випадку позивачі учасники товариства, просять визнати недійсним наказ директора ТзОВ "Дібровастрий" про передачу нерухомого майна до статутного фонду ТОВ "Мелман". Тобто, фактично оскаржується відчуження сукупності корпоративних прав та обов'язків, пов'язаних з участю особи в товаристві, серед яких, зокрема, право на управління товариством, на отримання частини прибутку від діяльності товариства, особа, яка набула право власності на частку у статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю у встановленому законом порядку, одночасно отримує право на участь у вказаному товаристві.

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскільки позовні вимоги пов'язані з фактичним витребуванням майна однієї юридичної особи, яке увійшло в статутний фонд іншої юридичної особи, то спір пов'язаний з розпорядженням корпоративними правами, оскільки визначає право учасника на ту чи іншу частку в статутному фонді і підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського, а не в порядку цивільного судочинства, та обґрунтовано відмовив у відкриті провадження, підстави для скасування ухвали відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368,п. 1 ч. 1 ст. 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 02 січня 2018 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.