Справа № 162/825/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Гладіч Н.І.
Провадження № 22-ц/802/358/18 Категорія: 39 Доповідач: Грушицький А. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Грушицького А. І.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

з участю секретаря судового засідання Савчук О. В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа - Любешівська селищна рада Любешівського району Волинської області, про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 на рішення Любешівського районного суду Волинської області від 23 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Великокурінської сільської ради Любешівського району Волинської області, третя особа - ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті його матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 позовні вимоги мотивував тим, що він є спадкоємцем за заповітом, який був посвідчений 28 серпня 2008 року Великокурінською сільською радою Любешівського району Волинської області та зареєстрований в реєстрі № 77, відповідно до якого ОСОБА_6 належний їй житловий будинок з усіма надвірними будівлями і спорудами заповіла йому.

Крім нього, спадкоємцем є його рідний брат ОСОБА_4, на користь якого ОСОБА_6 склала заповіт і заповіла земельний пай.

Зазначив, що ОСОБА_4 є особою пенсійного віку, проте права на обов'язкову частку в нього не виникає, так як вартість майна, а саме земельних ділянок, які мати заповіла йому є значно більшою відносно 1/10 частки від вартості всього спадкового майна.

Інші спадкоємці за законом: брати - ОСОБА_7, ОСОБА_8 та сестра ОСОБА_9 від належної їм частки спадкового майна відмовилися, про що подали відповідні заяви до Любешівської державної нотаріальної контори.

Через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок вимушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності, оскільки нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 27 жовтня 2016 року замінено неналежного відповідача Великокурінську сільську раду Любешівського району Волинської області на належного - ОСОБА_4, та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Великокурінську сільську раду Любешівського району Волинської області (на даний час Великокурінський старостинський округ входить до складу Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області).

27 жовтня 2016 року ОСОБА_4 подав зустрічну позовну заяву про визнання за ним права власності в порядку спадкування на 1/10 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що право на спадщину після смерті матері ОСОБА_6 виникло в брата ОСОБА_1 за заповітом, а він в силу досягнення пенсійного віку має право на обов'язкову частку у спірному житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами в розмірі 1/10 частини.

Також зазначив, що інші спадкоємці - брати ОСОБА_7, ОСОБА_8 та сестра ОСОБА_9 від прийняття спадщини відмовилися, про що подали до нотаріальної контори відповідні заяви.

У зв'язку із наведеним просив визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_6 та складається з 1/10 частини (обов'язкова частка) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 23 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа - Любешівська селищна рада Любешівського району Волинської області, про визнання права власності на спадкове майно задоволено повністю.

Постановлено визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 7481,21 грн судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду відповідач за первісним позовом ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить його скасувати і постановити нове рішення, яким його зустрічний позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3, кожен окремо, апеляційну скаргу підтримали з підстав в ній зазначених.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні, кожен окремо, апеляційну скаргу не визнали з підстав, викладених у відзиві та просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Любешівська селищна рада Любешівського району Волинської області направила в суд письмову заяву з проханням розглянути справу за відсутності її представника, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду та просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Задовольняючи повністю позов, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача ОСОБА_1 не виникає право на спадкування 1/10 частини житлового будинку, як обов'язкової частки у спадщині, так як вартість частини спадкового майна, право на спадкування якої він має, є значно більшою за вартість 1/10 частини спадкового будинку.

Висновки суду є правильними, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, про що 14 липня 2015 року складено відповідний актовий запис № 10, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 14 липня 2015 року виконавчим комітетом Великокурінської сільської ради Любешівського району Волинської області.

За життя ОСОБА_6 склала два заповіти, а саме один - в користь ОСОБА_4, що був посвідчений 14 жовтня 1999 року Великокурінською сільською радою Любешівського району та зареєстрований в реєстрі за № 14, відповідно до якого ОСОБА_6 за життя заповіла йому земельну частку (пай) згідно сертифіката серії НОМЕР_2, другий - в користь ОСОБА_1, що був посвідчений 28 серпня 2008 року Великокурінською сільською радою Любешівського району та зареєстрований в реєстрі за № 77, відповідно до якого ОСОБА_6 заповіла йому належний їй житловий будинок з усіма надвірними будівлями і спорудами (т. 1 а.с. 128, 158).

20 жовтня 2015 року ОСОБА_4, а 15 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулися в Любешівську державну нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини (т. 1 а.с. 127, 160-зв.).

Крім того, спадкоємцями спадкового майна, що не охоплено заповітами, за законом першої черги спадкування, крім сторін в даній справі, є також діти спадкодавця: ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, яким було відомо про відкриття спадщини та які відмовилися від належної їм частки спадкового майна, дочка спадкодавця ОСОБА_9 - на користь брата ОСОБА_1, а ОСОБА_7 - на користь брата ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 154-зв., 155-зв., 159-зв.).

ОСОБА_6 за життя на підставі сертифіката про право на земельну частку (пай) виготовила відповідні державні акти.

До спадкового майна, що належало спадкодавцю на день відкриття спадщини, входило:

- житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- земельна ділянка площею 0,4939 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Великокурінської сільської ради Любешівського району Волинської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3;

- земельна ділянка площею 1,2021 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Великокурінської сільської ради Любешівського району Волинської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4;

- земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на підставі Державного акта про право приватної власності на землю серії НОМЕР_5;

- земельна ділянка площею 0,1444 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Великокурінської сільської ради Любешівського району Волинської області згідно Державного акта про право приватної власності на землю серії НОМЕР_5;

- земельна ділянка площею 0,14 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Великокурінської сільської Любешівського району Волинської області згідно Державного акта про право приватної власності на землю серії НОМЕР_5;

- земельна ділянка площею 0,1080 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Великокурінської сільської ради Любешівського району Волинської області згідно Державного акта про право приватної власності на землю серії НОМЕР_5;

- земельна ділянка площею 0,0810 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Великокурінської сільської ради Любешівського району Волинської області згідно Державного акта про право приватної власності на землю серії НОМЕР_5;

- грошові заощадження в Любешівському ТВБВ №10002/079;

- майновий пай колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь».

Вартість всього спадкового майна як заповіданого, так і не заповіданого з врахуванням ринкової вартості земельних ділянок, вартості житлового будинку, частки майнового паю, суми грошових заощаджень становить 503570,29 грн, вартість спадкового майна, що заповідана ОСОБА_4 - 259500 грн.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

До обов'язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов'язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця.

На підставі ч. 2 ст. 1241 ЦК України, враховуючи, що у відповідача ОСОБА_4 виникає право на спадкування майна, що перевищує вартість 1/10 частини житлового будинку, який спадкодавець заповіла позивачу ОСОБА_1, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову.

Положення Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, на який посилався суд першої інстанції у своєму рішенні, не суперечать положенням ст. 1241 ЦК України, а лише дають тлумачення інституту обов'язкової частки, регулюють порядок її виділення та визначають, в яких випадках права на обов'язкову частку не виникає.

Наявність постанови державного нотаріуса про відмову у видачі ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки не позбавляє його права на їх спадкування. За відсутності можливості оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку відповідач може звернутися за захистом своїх прав до суду, як зробив це позивач в даній справі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Любешівського районного суду Волинської області від 23 жовтня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повне судове рішення складено 29 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді