провадження № 2/179/378/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2018 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Магдалинівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання договору-доручення удаваним правочином, визнання права власності, скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2018 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області передано цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Магдалинівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання договору-доручення удаваним правочином, визнання права власності, скасування арешту майна.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що 08 серпня 2011 року вона придбала автомобіль Opel Corsa, державний номерний знак НОМЕР_1, у відповідача ОСОБА_2, за який останній отримав грошові кошти у сумі 3 000 доларів США, що на той час становило 53 300 грн. Проте у встановленому законом порядку договір купівлі-продажу посвідчений не був.

Відповідач видав позивачеві довіреність розпоряджатися автомобілем, в тому числі продати, обміняти, передати в оренду, позичку, заставляти за ціну та на умовах на свій розсуд, а також користуватись автомобілем.

Фактично відповідачем видано довіреність позивачу виключно із метою приховання договору купівлі-продажу.

Згодом, а саме 20.01.2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі-продажу зазначеного авто у простій письмовій формі, без нотаріального посвідчення, та відповідачем надано позивачу розписку, що підтверджує факт передачі продавцеві грошових коштів за придбаний автомобіль.

На теперішній час позивач не має можливості зареєструвати за собою право власності на зазначене майно, оскільки постановою державного виконавця Магдалинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 10.09.2013 року, накладено арешт на спірний автомобіль, як на майно відповідача.

Доказами, що між позивачем та відповідачем фактично укладено договір купівлі-продажу автомобілю є: сам текст довіреності, в якій вказується, що власником передаються позивачу всі права, зокрема розпорядження автомобілем, зняття його з реєстраційного обліку, виїзд за кордон та інше. Також доказом укладення договору купівлі продажу автомобіля є розписка про отримання коштів відповідачем за проданий автомобіль та договір купівлі-продажу, укладений 20.01.2013 року у простій письмовій формі.

Позивач зазначає, що як позивачем так і відповідачем при укладенні довіреності, фактичне волевиявлення сторін (як зовнішній прояв волі) не відповідало їх внутрішній волі на фактичне укладення договору купівлі-продажу автомобіля про, що свідчать юридичні факти, а саме: отримання ОСОБА_2 грошових коштів за проданий автомобіль у розмірі 53 300 грн., довіреність на право повного розпорядження автомобілем, пізніше оформлений договір купівлі-продажу автомобілю у простій письмовій формі.

Автомобіль було передано позивачу продавцем і до сьогодні він перебуває у її володінні. Отже, позивач набула право власності на вказаний автомобіль на законних підставах, а не здійснення реєстрації транспортного засобу не може розцінюватися як порушення, яке вплинуло на законність підстав набуття права власності на автомобіль.

Враховуючи те, що право власності на автомобіль у ОСОБА_2 припинилось ще в 2011 році, накладений на автомобіль державним виконавцем арешт в межах виконавчого провадження про стягнення боргу з його колишнього власника порушує права позивача як власника, які підлягають захисту шляхом визнання права власності на автомобіль за позивачем виключення вказаного автомобіля з акту опису й арешту майна та зняття арешту з автомобіля.

Позивач в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, позов визнає в повному обсязі.

Представник третьої особи - в судове засідання не зявився, надавши до суду письмові заперечення, де зазначив, що Магдалинівським районним відділом ДВС відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості. В рахунок погашення заборгованості було описано майно ОСОБА_2, в тому числі автомобіль Opel Corsa.

Дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що автомобіль марки Opel Corsa, державний номерний знак НОМЕР_1на праві власності належить ОСОБА_2 (а. с. 20).

08 серпня 2011 року ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 розпоряджатися від його імені, в тому числі продати, обміняти, передати в оренду, позичку, заставляти за ціну та на умовах на свій розсуд, а також користуватись автомобілем Opel Corsa, державний номерний знак НОМЕР_1. Довіреність дійсна до 08 серпня 2014 року(а. с. 9-10).

Відповідно до розписки від 20.01.2013 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_5 53 300 грн. за транспортний засіб автомобілем Opel Corsa, державний номерний знак НОМЕР_1(а. с. 15).

Постановою державного виконавця Магдалинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 10.09.2013 року, накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 в межах суми боргу 40 007,85 грн. (а. с. 11).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач автомобіль з обліку в органах ДАІ не знімав, та на своє імя не реєстрував.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з п. 3 ч. 1 &;an=843246">ст. 208 ЦК України в письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, яка перевищує у двадцять та більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. У тексті договору повинні бути вказані його сторони, предмет і зміст угоди, інші істотні умови договору.

Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена і постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року N 1338 (в редакції станом на дату укладення довіреності - 08.08.2011 р.), якою затверджені Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (далі - Правила), згідно з п. 2 яких вони є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб.

За п. 4 зазначених Правил перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ.

Згідно ч. 1 ст. 116 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (ст. 210 ЦК України).

Згідно ч. 1, 4 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Закон не вимагає обов'язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу автомобіля, однак п. п. 7, 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей. причепів, напівпричепів та мотоколясок (далі - Правила). Затверджених постановою КМУ N 1388 від 07 вересня 1998 року, передбачено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості; правомірність придбання транспортних засобів, складових частин, які мають ідентифікаційні номери, підтверджуються документами, скріпленими підписом відповідної посадової особи і печаткою. виданими суб'єктами підприємницької діяльності, які реалізують транспортні засоби та видають довідки-рахунки, митними органами, судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підприємствами - виробниками транспортних засобів та підрозділами ДАІ, а також угодами, укладеними на товарних біржах.

Для реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім названих вище документів, додається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням, передачею, такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Відчуження, передача власником придбаних транспортних засобів не зареєстрованих у підрозділах ДАІ, не проводиться. Доказами, що підтверджують наявність у позивача права власності на майно є правовстановлюючі документи. Перелік таких документів щодо рухомого майна наведено, зокрема, у зазначених вище Правилах державної реєстрації та обліку автомобілів.

Частиною 3 статті 244 ЦК України передбачено, що довіренністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Договір купівлі-продажу це правочин, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

В судовому засіданні встановлено, позивач здійснив купівлю автомобіля з порушенням вимог п. 8 Правил, відповідно до якого перед відчуженням автотранспортного засобу здійснюється його зняття з обліку в органах державної автоінспекції.

Договір купівлі-продажу спірного автомобіля не укладався, цей автомобіль не знятий з обліку в уповноваженому органі МВС та не зареєстрований за позивачем, тому визнати недійсним договір який не укладався та застосувати наслідки недійсності не укладеного договору купівлі-продажу неможливо.

Оскільки відсутні підстави визнання за позивачем права власності на автомобіль, підстави для скасування арешту транспортного засобу відсутні, суд вважає, що необхідно відмовити у задоволенні вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 259, 264-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 203, 639, 640 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Магдалинівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання договору-доручення удаваним правочином, визнання права власності, скасування арешту майна відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28 серпня 2018 року.

Суддя Т.А.Ковальчук