Справа № 204/4351/18
Провадження № 2/204/1373/18 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за позовом Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі: Комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 16» Дніпропетровської обласної ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2018 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №16» Дніпропетровської обласної ради» шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн. 65 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 17 вересня 2017 року відповідач разом із своїм співмешканцем ОСОБА_2 розпивали спиртні напої. В цей час між ними виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_1, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник злочинний намір, спрямований на умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_2 Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження небезпечного дія життя в момент заподіяння, ОСОБА_1, будучи в стані алкогольного спяніння, підійшла зі спини до потерпілого ОСОБА_2, який збирав речі в шафі, та знаходячись позаду останнього, нанесла ножем один удар в область задньої поверхні грудної клітини ліворуч ОСОБА_2, тим самим заподіявши останньому тілесні ушкодження згідно висновку експерта №3738е від 08.11.2017 року, у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, яке розпочинається раною по навколо хребтовій лінії тактично по центру та дещо ліворуч в проекції 8-го міжребіря (на відстані 131 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 1,0см ліворуч від умовної серединної лінії тіла), далі переходить в раньовий канал, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітини, з ушкодженням міжреберної артерії та далі проникає в плевральну порожнину з подальшим ушкодженням нижньої частини лівої легені, з явищами лівостороннього гемопневмотораксу. За своїм характером виявлене тілесне ушкодження відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2018 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Умисними діями обвинуваченої ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_2 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, з якими останній знаходився на стаціонарному лікуванні у торакальному відділенні КЗ «Дніпропетровської міської клінічної лікарні №16» ДОР» в період з 17.09.2017 по 02.10.2017 року. Відповідно до розрахунку витрат, проведеного бухгалтерією КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №16» ДОР», на лікування ОСОБА_2 закладом охорони здоровя витрачено грошові кошти за 15 ліжко-дня в сумі 1000 грн. 65 коп. (вартість одного ліжко-дня потерпілого - 66 грн. 71 коп.). Зазначені вище витрати з боку ОСОБА_1 закладу охорони здоровя до цього часу в добровільному порядку не відшкодовані.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі. Справу просив розглянути за його відсутності без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів. А також зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Відзиву на позов не подала.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам.

У судовому засіданні було встановлено, що вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2018 року у кримінальній справі № 204/7342/17 ОСОБА_1 визнана винною в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, а на підставі ст. 75 КК України її звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки (а.с.8-10).

Вищевказаний вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2018 року у кримінальній справі № 204/7342/17 скасований не був та набрав законної сили - 22 травня 2018 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Зокрема, зазначеним вироком встановлено, що 17 вересня 2017 року ОСОБА_1 нанесла ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ножем один удар в область задньої поверхні грудної клітини ліворуч, тим самим заподіявши останньому тілесні ушкодження згідно висновку експерта №3738е від 08.11.2017 року, у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, яке розпочинається раною по навколо хребтовій лінії тактично по центру та дещо ліворуч в проекції 8-го міжребіря (на відстані 131 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 1,0см ліворуч від умовної серединної лінії тіла), далі переходить в раньовий канал, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітини, з ушкодженням міжреберної артерії та далі проникає в плевральну порожнину з подальшим ушкодженням нижньої частини лівої легені, з явищами лівостороннього гемопневмотораксу. За своїм характером виявлене тілесне ушкодження відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

У звязку з вищевказаним, внаслідок протиправних дій відповідача, ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні у торакальному відділенні Комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 16» Дніпропетровської обласної ради в період з 17.09.2017 року по 02.10.2017 року. Відповідно до розрахунку витрат, проведеного бухгалтерією Комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 16» Дніпропетровської обласної ради, на лікування ОСОБА_2 закладом охорони здоровя витрачено грошові кошти за 15 ліжко-дня в сумі 1000 грн. 65 коп. (вартість одного ліжко-дня потерпілого - 66 грн. 71 коп.), що підтверджується відповідною довідкою від 06.06.2018 року за № 12 (а.с.11).

Зазначені вище витрати з боку ОСОБА_1 закладу охорони здоровя до цього часу в добровільному порядку не відшкодовані, а доказів зворотного суду не надано.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно же з положеннями ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

В свою чергу, відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обставини, зазначені позивачем в його позовній заяві, знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи, у звязку з чим суд вважає обґрунтованими його позовні вимоги.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №16» Дніпропетровської обласної ради» шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн. 65 коп.

Крім того, відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача повинно бути стягнено в дохід держави судовий збір по справі в сумі 1762 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом), оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 22, 1166, 1206 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі: Комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 16» Дніпропетровської обласної ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №16» Дніпропетровської обласної ради» шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн. 65 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

Комунальний заклад «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 16» Дніпропетровської обласної ради, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 01984624, місцезнаходження: 49069, м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, буд. 19.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: 49000, АДРЕСА_1.

Суддя В.В. Самсонова