Провадження № 2-з/537/31/2018
Справа № 537/4555/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2018 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Хіневича В. І., за участю секретаря судового засідання Головньової Л. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, відповідно до якої, остання просить суд заборони виселення ОСОБА_1 із квартири за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Європейська (Щорса)АДРЕСА_1; заборони вселення будь-яких інших осіб, крім осіб на кого було здійснено приватизацію в 1993 році та видано свідоцтво на право власності 2 липня 1993 року, в квартиру за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Європейська (Щорса)АДРЕСА_1; заборони державним реєстраторам та/або будь-яким іншим реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру права власності речових прав на нерухоме майно, а також заборонити проведення будь-яких реєстраційних дій (реєстрацію, зняття з реєстрації) щодо фізичних осіб за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Європейська (Щорса)АДРЕСА_2.

На обґрунтування зазначила, що вона, ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири, що розташована за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Європейська, 37. 28.09.2018 року вона отримала поштою лист від ОСОБА_2, в якому була копія рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 22 січня 1998 року по справі № 2-95/1998 г., заява з вимогою по виселення та Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.09.2018 р. Відповідно до інформації по витягу ОСОБА_2 на підставі рішення суду від 22 січня 1998 року провела реєстраційні 11.09.2018 року та стала власником її частини квартири та частини квартири її сина ОСОБА_3, що розташована за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Європейська, 37. Також, 04.10.2018 року до неї зателефонувала невідома особа, представилась новим володільцем квартири №84, що розташована за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Європейська (Щорса), будинок 37, та вимагає її негайного виселення. Заявила, що 05.10.2018 року прийде її висиляти з квартири, оскільки вона вже не є власником. В неї немає іншого житла, ні в якому суді в 1998 році вона не приймала участі. Вона буду подавати позов до суду про визнання права власності на 1/3 частину квартири №84, що розташована за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Європейська (Щорса), будинок 37, тому просить вжити заходи забезпечення позову для захисту своїх конституційних прав.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири № 84, що розташована за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Європейська, 37, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданого Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації Кременчуцької міської ради народних депутатів 02.07.1993 року.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло виданого Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації Кременчуцької міської ради народних депутатів 02.07.1993 рокуАДРЕСА_3, що розташована за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Європейська, 37 на лежить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3.

Також, з матеріалів заяви вбачається, що 28.09.2018 року вона отримала поштою лист від ОСОБА_2, в якому була копія рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 22 січня 1998 року по справі № 2-95/1998 г., заява з вимогою по виселення та Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.09.2018 р.

Відповідно до інформації з витягу, 11.09.2018 року ОСОБА_2 на підставі рішення суду від 22 січня 1998 року провела реєстраційні права власності на квартиру № 84, що розташована за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Європейська, 37 та стала власником її частини квартири та частини квартири її сина ОСОБА_3.

ОСОБА_1 буде подавати позов про визнання її права власності на 1/3 частину квартири № 84, що розташована за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Європейська, 37, оскільки ніякого суду в 1998 році не було і вона не приймала участь в судовому засіданні з даного питання.

В п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що між сторонами, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_4 виник спір, щодо нерухомого майна, а саме квартири № 84, що розташована за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Європейська, 37, а тому заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, а саме в частині заборони виселення ОСОБА_1 із квартири за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Європейська (Щорса)АДРЕСА_1.

Що стосується заходів забезпечення позову у вигляді заборони вселення будь-яких інших осіб, крім осіб на кого було здійснено приватизацію в 1993 році та видано свідоцтво на право власності 2 липня 1993 року, в квартиру за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Європейська (Щорса)АДРЕСА_1; заборони державним реєстраторам та/або будь-яким іншим реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру права власності речових прав на нерухоме майно, а також заборонити проведення будь-яких реєстраційних дій (реєстрацію, зняття з реєстрації) щодо фізичних осіб за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Європейська (Щорса)АДРЕСА_2 то вони задоволенню не підлягають, оскільки є не конкретизованими в частині кола осіб, щодо яких будуть застосовані ці заходи, що може призвести до порушення конституційних прав власників нерухомого майна, а саме квартири № 84 за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Європейська (Щорса), будинок 37.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити виселення ОСОБА_1 із квартири № 84 за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Європейська (Щорса), будинок 37.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити заявнику негайно після її постановлення.

Суддя: В. І. Хіневич