Житомирський апеляційний суд
Справа №278/237/18 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія 47 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 278/237/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа обєднана територіальна громада Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, про усунення перешкод шляхом знесення самочинного будівництва

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 31 жовтня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Зубчук І.В. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив зобовязати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :03:001:0541, що розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Корчак, вул. Дерманська, 23-а, що належить йому на праві власності, шляхом знесення за власний рахунок самочинно встановлених перешкод на дорозі загального користування. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він є власником житлового будинку та земельної ділянки в с. Корчак, вулиця Дерманська, 23-а, Житомирського району, Житомирської області, проте не має можливості безперешкодно користуватися підїздною дорогою, оскільки відповідач ОСОБА_2 самочинно заклала фундамент під будівлю шириною 3,5 м. та поставила огорожу, чим порушує його права.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 31 жовтня 2018 року позов задоволено частково. Зобовязано ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 в користуванні проїзду в с. Корчак по вулиці Дерманській, 23а Житомирського району Житомирської області шляхом знесення (за власний рахунок) самовільно побудованої споруди (фундаменту під будівлю), що влаштована на проїзній дорозі, привівши дорогу в стан придатний для користування нею.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що матеріали справи не містять викопіювання з генерального плану села чи іншої містобудівної документації, яка б містила інформацію про існування спірного проїзду. Крім того, експертним дослідженням не встановлено за рахунок яких саме земельних ділянок вказаний проїзд зменшився і з якого часу. Вказує, що відстань між її земельною ділянкою та земельною ділянкою сусіда навпроти становить 1,1 м, що унеможливлює проїзд будь-якого транспорту, відтак суперечить вимогам ДБН. А тому вважає, що саме ця особа є належним відповідачем у даній справі. Зазначає, що самочинного будівництва не здійснювала, оскільки є особою похилого, а усі господарські споруди розташовані на належній їй земельній ділянці.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Відзив містить посилання на докази, якими позивач обгрунтовував свої позовні вимоги та на норми матеріального права, які позивач вважає підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку № 23а по вул. Дерманській в с. Корчак Житомирського району та земельної ділянки, кадастровий номер :03:001:0541, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в с. Корчак по вулиці Дерманській, 23а Житомирського району Житомирської області (а.с.38-41).

Із викопіювання з плану забудови с. Корчак, Житомирського району вбачається наявність дороги загального користування до земельної ділянки позивача. При цьому, ця дорога проходить поруч із будинковолодінням та земельною ділянкою, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_3 (а.с. 7).

Листом за № 876 від 20.11.2017 року Тетерівська сільська рада на запит позивача повідомила, що згідно плану забудови с. Корчак до його будинку по вул. Дерманській 23а є проїзд (дорога) шириною 3,5 м. Крім цього вказано, що перешкоди проїзду здійснені зі сторони будинку по вул. Дерманській 23, який зареєстровано на ОСОБА_3 (а.с. 6).

Актом щодо самовільного будівництва 02 травня 2018 року комісією від сільської ради було встановлено факт самовільного будівництва (встановлено фундамент під будівлю) на дорозі по вул. Дерманській 23а в с. Корчак громадянкою, яка проживає по сусідству ОСОБА_3. Також встановлено, що дана земельна ділянка не є власністю останньої, а являється проїздом (дорога шириною 3,5 м.) (а.с. 54).

Комісією сільської ради у складі сільського голови, голови земельної комісії, депутатів сільської ради 09.07.2018 року було обстежено земельну ділянку ОСОБА_3 с. Корчак, вул. Дерманська, 23, про що складено акт (а.с. 90 зворот 91), в ході якого було виявлено самовільне будівництво за межами земельної ділянки гр. ОСОБА_3К та встановлено, що дане будівництво розташоване на землях загального користування (під'їзна дорога до сусіднього будинку) чим перекрито дорогу, що не дає можливості до проїзду. Запропоновано ОСОБА_3 звільнити проїзд та демонтувати незаконно побудоване приміщення.

Згідно державного акту на право власності на землю ІV-ЖТ № 002255, виданого на ім'я ОСОБА_3 в плані зовнішніх меж земельної ділянки здійснено опис меж де зазначено, що за позначенням Б до В проїзд (а.с. 134).

12 липня 2018 року рішенням 38 сесії Тетерівської сільської ради за № 1450 відмовлено ОСОБА_3 у погодженні меж земельної ділянки зі зміною конфігурації. Даним рішенням також рекомендовано ОСОБА_3 привести межі земельної ділянки у відповідність до Державного акту та демонтувати самовільно збудоване приміщення на проїзній дорозі.

З протоколу № 39 від 12 липня 2018 року сесії сільської ради встановлено, що ОСОБА_3 порушила межі своєї земельної ділянки зазначені в Державному акті та самовільно здійснює будівництво господарської будівлі на землях загального користування (проїзна дорога) чим перекрила її.

Крім цього, висновком земельно-технічного дослідження №400/18 від 05 вересня 2018 року встановлено, що фактичне користування проїзду в напрямку до будинковолодіння за адресою: с.Корчак, вул.Дерманська, буд.23а не відповідає користуванню визначеного в плані інвентаризації земель Тетерівської сільської ради (Корчацької сільської ради) та державним будівельним нормам ДБН 360-92. Дана невідповідність полягає в розташованому обєкті нерухомого майна незавершеного будівництвом на проїзді в напрямку до будинковолодіння за адресою: с.Корчак, вул. Дерманська, буд.23а (а.с. 94-115). В додатках до експертизи міститься план-схема частини вул. Дерманська та проїзду до садиби №23-а, з якої вбачається, що фундамент, розміщений на земельній ділянці ОСОБА_3 значно виступає на частину проїзду, а відтак звужує його (а.с.111).

Позивач, звертаючись до суду за захистом своїх прав, вказував, що відповідач здійснила самочинне будівництво фундаменту на земельній ділянці загального користування (дорога шириною 3,5 м), чим обмежила можливість підїзду до його будинковолодіння.

Згідно пункту «г» ч.1 ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобовязані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Відповідно до ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частиною 3 даної статті ЗК України встановлені шляхи захисту порушених прав.

Відповідно до вимог ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.п. 6,7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N7 „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" спори щодо додержання правил добросусідства - обов'язку власників і землекористувачів обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей, розглядаються судами відповідно до статей 103-109 ЗК України. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Створення будь-яких умов, які не дозволяють власнику або землекористувачу в повній мірі користуватись його земельною ділянкою є нічим іншим як порушенням прав останнього.

Розташування відповідачем самочинного будівництва (фундаменту) є перешкодою для користування позивачем своєю земельною ділянкою, оскільки унеможливлює підїзд до його земельної ділянки.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що матеріали справи не містять викопіювання з генерального плану села чи іншої містобудівної документації, яка б містила інформацію про існування спірного проїзду, про те, що експертним дослідженням не встановлено за рахунок яких саме земельних ділянок вказаний проїзд зменшився і з якого часу, не відповідає фактичним обставинам справи та спростовуються дослідженими вище доказами.

Із наведених мотивів відхиляються і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 є неналежним відповідачем у даній справі.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що підстави для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 31 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28.12.2018.

Головуючий Судді