МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1 ___________________________________________________________________________________________________________________
Номер провадження № 2/521/4753/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 грудня 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

судді Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Іськової В.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного Товариства Закритого Типу «Канвіт» про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

17.10.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що у 2007 році позичив АТЗТ «Канвіт» за договором позики грошові кошти у розмірі 320 000 дол.США.

Відповідач, однак, зобовязання за договором про повернення спірних грошей по час звернення із даним позовом не виконав.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача суму боргу в загальному розмірі 320 000 дол.США, що еквівалентно 8 955 520 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, не заперечуючи проти обставин справи та обовязку відповідача повернути спірні кошти, однак, послався на матеріальні складнощі щодо повернення грошей в досудовому порядку, що відповідно до ст.200 ЦПК України дозволяє розглянути справу в підготовчому судовому засіданні.

За статтею 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення суд розяснив сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевірив повноваження представника відповідача на визнання позову.

Так з матеріалів справи вбачається, що між сторонами у 2007 році укладений договір позики, за яким ОСОБА_2 передав АТЗТ «Канвіт» грошові кошти у розмірі 320 000 дол.США, що еквівалентно 8 955 520 грн.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір укладений в простій письмовій формі, що не суперечить вимогам закону, підтверджується розпискою, складеною президентом АТЗТ «Канвіт» ОСОБА_3

Розписка оглянута судом в оригіналі.

Договір позики сторонами не оспорюється.

Грошові кошти за договором були фактично передані АТЗТ «Канвіт» в загальному розмірі 320 000 дол.США. та одержані його президентом, що визнано представником відповідача в процесі розгляду справи.

За ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Обовязкове нотаріальне посвідчення договору законом не передбачено.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Так, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Розписка про отримання в борг грошових коштів за своєю суттю є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

20.02.2018 року позивач в порядку статті 1049 ЦК України звернувся до відповідача із письмовою вимогою про повернення позики протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем даної вимоги.

Така вимога отримана відповідачем вхід. 20.02.2018 року.

На час вирішення спору спірні кошти не повернуті.

За неможливість виконання грошового зобовязання, боржник від відповідальності не звільняється (ч.1 ст. 625 ЦК України).

Так, суд погоджується із доводами позивача про фактичне порушення його прав.

На час звернення позивача до суду через неналежне виконання відповідачем умов договору позики існує заборгованість у розмірі 320 000 дол.США, що еквівалентно 8 955 520 грн.

При таких обставинах, розглядаючи спір в межах позовних вимог, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтованими та доведеними ним в процесі розгляду справи.

Судовий збір, документально підтверджений позивачем підлягає присудженню на його користь в порядку ст.141 ЦПК України.

Керуючись Главою 9 Розділу 3 ЦПК України, ст.ст.352, 354 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Акціонерного Товариства Закритого Типу «Канвіт» про стягнення задовольнити.

Стягнути з Акціонерного Товариства Закритого Типу «Канвіт» на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 320 000 дол.США, що еквівалентно 8 995 520 гривень.

Стягнути з Акціонерного Товариства Закритого Типу «Канвіт» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 8 810 гривень.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст.354, 355 ЦПК України:

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга полається до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м.Одеси.

Суддя: С.В. Маркарова

Повний текс рішення виготовлений 17.12.2018 року