П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„27" грудня 2018 року місто Маріуполь Донецької області

Єдиний унікальний номер 265/1889/16-ц

Номер провадження 22-ц/804/885/18

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Гаврилової Г.Л., Пономарьової О.М.

за участю секретаря: Єфремової О.В

учасники справи :

позивач - ОСОБА_1

відповідач - приватний нотаріус Шабадаш Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 листопада 2018 року головуючого судді Мельник І.Г. із складанням повного тексту судового рішення 16 листопада 2018 року по цивільній справі про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 листопада 2016 року у справі за його позовом до приватного нотаріуса Шабадаш Л. С.,яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання дій нотаріуса незаконними при посвідченні справжності підпису на заяві позивача про повний з ним розрахунок за договором іпотеки укладеним 15 грудня 2008 року між ним та іпотекодержателем ОСОБА_3

Заява мотивована тим,що рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 травня 2017 року на його користь стягнуто з ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 2 520 570 грн. за договором позики-застави від 02 квітня 2010 року та судом встановлено,що договір позики від 02 квітня 2010 року є фактично додатковим договором до договору іпотеки укладеним між ним та ОСОБА_3 15 грудня 2008 року, а тому, на його думку, ці обставини є безумовною підставою для скасування рішення суду від 18 листопада 2016 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 листопада 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Шабадаш Л. С. про визнання незаконними дій нотаріуса - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити судове рішення про скасування рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 листопада 2016 року за нововиявленими обставинами та направити матеріали справи до суду першої інстанції для розгляду позовної заяви з урахуванням нововиявлених обставин. В обґрунтування доводів скарги,скаржник зазначив,що рішення суду першої інстанції від 18 листопада 2016 року було мотивовано тим, що борг за договором позики-застави (іпотеки) від 02 квітня 2010 року був сплачений. Предметом спору у зазначеній справ № 265/1889/16-ц було визнання недійсною заяви № 488 від 19 травня 2012 року про повний розрахунок за договором іпотеки від 15 грудня 2008 року № 8215,а саме в позовній заяві було вказано про визнання незаконними дії нотаріуса Шабадаш Л.С. по здійсненню нотаріальних дій 19 травня 2012 року при складенні заяви № 488 про розрахунок по договору іпотеки від 15 грудня 2008 року. На теперішній час є рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 24 травня 2017 року про стягнення боргу в сумі 2 520 570 грн. за тим самим договором позики-застави від 02 травня 2010 року в сумі 460 000 грн. між тими ж самими особами - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Зауважує, що заява № 488 про повний розрахунок по договору іпотеки від 15 грудня 2008 року № 8215, а борг за рішенням суду від 24 травня 2017 року стягується за додатковим договором позики-застави (іпотеки) від 02 травня 2010 року - додатковому договору до того ж договору іпотеки від 15 грудня 2008 року № 8215. Фактично до договору іпотеки від 15 грудня 2008 року № 8215 був складений додатковий договір іпотеки від 02 травня 2010 року з додатковим отриманням грошових коштів, збільшенням суми займу та продовженням строку повернення займу, тому наявність боргу за додатковим договором іпотеки від 02 травня 2010 року вказує на наявність боргу, забезпеченого переданою в іпотеку квартирою за договором іпотеки від 15 грудня 2008 року № 8215.Отже,є наявне рішення суду, що набрало законної сили , про стягнення боргу за договором позики-застави (іпотеки) від 02 травня 2010 року , як додатковому договору до договору позики, іпотеки від 15 грудня 2008 року № 8215. Вказане рішення суду від 24 травня 2017 року є безперечним доказом обґрунтованості позовних вимог по справі, та підставою для скасування рішення суду від 18 листопада 2016 року за нововиявленими обставинами у зв*язку з незаконністю оскарженого рішення суду, оскільки вказаного рішення від 24 травня 2017 року на час прийняття рішення суду від 18 листопада 2016 року не було.

Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції .

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Шабадаш Л.С. не з*явилися, належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, шляхом отримання 17 грудня 2018 року телефонограм, зареєстрованих в журналі телефонограм № 1 за №№ 761,762 та шляхом отримання судових повісток,про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с. 232-234,239,240). Від приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Шабадаш Л.С. електронною поштою надійшла заява про можливість розгляду справи без її участі та залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення (а.с.237-238).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У зв*язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи ,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України).

Заслухавши суддю-доповідача,дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав .

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 423 ЦПК України - рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абз. 1, 2 п. 3 постанови Пленуму спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року « Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Також, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п. 5 вказаної Постанови зазначив , що обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог ЦПК України, не є нововиявленими обставинами. Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду в прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами.

Отже, нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за ново- виявленими обставинами.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 18 листопада 2016 року за нововиявленими обставинами, заявник ОСОБА_1 посилався на наявність рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 24 травня 2017 року, яким стягнуто з ОСОБА_3 на його користь суму боргу в розмірі 2 520 570 грн. за договором позики-застави від 02 квітня 2010 року, який є фактично додатковим договором до договору іпотеки за № 8215 від 15 грудня 2008 року, укладеного між ним та ОСОБА_3, що був предметом розгляду по справі за його позовом до приватного нотаріуса Шабадаш Л. С.

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ,суд першої інстанції виходив з того,що обставини ,на які посилається заявник як нововиявлені, не можуть вважатися такими,оскільки наявність договору позику укладеного 02 квітня 2010 року між ним та ОСОБА_3, який, як стверджує заявник, є додатковим договором до договору іпотеки за № 8215 укладеним між ними 15 грудня 2008 року, існували на момент розгляду справи за його позовом про визнання дій приватного нотаріуса Шабадаш Л.С. незаконними та були відомі заявнику.Проте, на вказані обставини, як на підставу для задоволення позову, позивач при розгляді справи в судах першої, апеляційної та касаційної інстанціях не посилався.

Відповідно до ч.5 ст.423 ЦПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

З досліджених матеріалів справи вбачається,що у березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Шабадаш Л. С. про визнання дій незаконними. Позовна заява була мотивована тим, що 15 грудня 2008 року між ним як іпотекодержателем та ОСОБА_3 як іпотекодавцем був укладений договір іпотеки про передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_1. Цей договір був зареєстрований у Державному реєстрі іпотек за № 8215. 19 травня 2012 року приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Шабадаш Л. С. засвідчила заяву позивача про відсутність заборгованості, а отже припинила договір іпотеки від 15 грудня 2008 року. На думку позивача, такі дії нотаріуса слід визнати незаконними, оскільки заяву у нотаріальну контору про те, що борг повністю повернутий він написав під загрозою фізичної розправи. Приватний нотаріус Шабадаш Л. С. не мала законних прав оформляти розірвання договору іпотеки від 15 грудня 2008 року, оскільки договір іпотеки був посвідчений нотаріусом ОСОБА_4, а тому тільки остання мала право відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, у редакції, яка була чинною станом на 19 травня 2012 року, посвідчити договір про розірвання договору іпотеки. Крім того, 19 травня 2012 року він не мав при собі паспорта, а тому нотаріус Шабадаш Л. С. не встановила його особу під час вчинення зазначеної нотаріальної дії, чим порушила вимоги статті 43 Закону України «Про нотаріат». Також приватним нотаріусом Шабадаш Л. С. не було встановлено дійсні наміри та волевиявлення позивача під час написання зазначеної заяви, чим порушені вимоги статті 44 Закону України «Про нотаріат».Посилаючись на зазначені обставини, позивач, з урахуванням уточнень до позовних вимог, просив суд визнати незаконними дії нотаріуса щодо складання заяви про відсутність заборгованості № 488 та припинення договору іпотеки від 15 грудня 2008 року № 8215, вчинені приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Шабадаш Л. С. 19 травня 2012 року.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 листопада 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 03 січня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Під час розгляду справи суди встановили, що ОСОБА_1 19 травня 2012 року особисто звернувся у нотаріальну контору до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Шабадаш Л.С. щодо посвідчення його підпису на заяві про повний розрахунок за договором іпотеки, укладеним між ОСОБА_3 і ОСОБА_1 15 грудня 2008 року і посвідченим приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за № 8215, предметом якого є квартира АДРЕСА_2 .Під час розгляду справи у суді відповідач надала посвідчені 19 травня 2012 року копії сторінки паспорту ОСОБА_1 з наявністю даних про серію, номер та орган, який видав паспорт.Згідно змісту заяви ОСОБА_1 на ім'я приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Шабадаш Л. С.від 19 травня 2012 року № 488, ОСОБА_1 , розуміючи значення своїх дій та без будь-якого впливу цією заявою стверджує, що ОСОБА_3 здійснила повний розрахунок з ним згідно договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_4 15 грудня 2008 року за № 8215.Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Шабадаш Л. С. особу ОСОБА_1, який підписав документ, встановила за паспортом та засвідчила справжність його підпису на заяві. Вчинення нотаріальної дії зареєстровано у реєстрі за № 488.Суди встановили, що ОСОБА_1 не повідомив приватного нотаріуса Шабадаш Л. С. про те, що він звернувся до неї за вчиненням нотаріальних дій не за своєю волею, а під загрозою застосування фізичного насильства. Даний факт підтвердили сам позивач у судовому засіданні та відповідач - приватний нотаріус Шабадаш Л. С. Про погрози з боку третіх осіб щодо застосування до позивача фізичного насильства приватний нотаріус Шабадаш Л. С. знати не могла.Встановивши, що приватний нотаріус Шабадаш Л. С. при вчиненні 19 травня 2012 року нотаріальної дії щодо посвідчення справжності підпису на заяві № 488 про повний розрахунок на підставі договору іпотеки від 15 грудня 2008 року № 8215 діяла у відповідності до вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, договір іпотеки не припиняла, суди дійшли висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що його волевиявлення під час написання спірної заяви не було вільним, а приватний нотаріус порушила вимоги закону під час проведення такої нотаріальної дії, як посвідчення справжності підпису позивача на заяві.В той же час приватний нотаріус Шабадаш Л. С. повідомила суд, що на підставі поданих заяв ОСОБА_1 від 15 квітня 2016 року вона відновила записи про реєстрацію заборони та іпотеки у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, які були вилучені 19 травня 2012 року.

Постановою Верховного Суду від 25 липня 2018 року, ухвала апеляційного суду Донецької області від 03 січня 2017 року та рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 листопада 2016 року залишені без змін.

Аналізуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Шабадаш Л.С. про визнання незаконними дій нотаріуса через відсутність нововиявлених обставин.

Доводи апеляційної скарги, що висновки суду не відповідають обставинам справи, апеляційний суд визнає безпідставними та такими, що не впливають на правильність ухваленого судового рішення, оскільки судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним доказам, доводам та запереченням сторін, постановлено законне і обгрунтоване судове рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахування встановленого,апеляційний суд дійшов висновку, що відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 листопада 2016 року , суд діяв відповідно до вимог ст. 423-429 ЦПК України, а висновок суду першої інстанції, що відсутні нововиявлені обставини для перегляду судового рішення, є вірним.

За вказаних обставин, апеляційний суд доходить висновку про залишення ухвали суду без змін, а скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374,375,381,382 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 29 грудня 2018 року .

Судді: