Ухвала

26 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 761/15111/16-ц

провадження № 61-20623св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Погрібного С. О., Ступак О. В. (суддя-доповідач), Усика Г.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

третя особа - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року у складі судді Волошина В. О. та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 23 серпня 2016 року у складі колегії суддів: Кравець В. А., Іванченка М. М., Рубан С. М.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року провадження у справі закрито.

Ухвала обґрунтована тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 23 серпня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року у справі скасовано. Провадження у справі закрито.

Ухвала обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про те, що справа підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки заявлені вимоги вирішуються відповідно до вимог господарського процесуального кодексу України.

У червні 2016 року ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ уточнену касаційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 23 серпня 2016 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові ухвали та направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права.

Вказує на те, що предметом цього позову є стягнення боргу де позивачем є фізична особа, а тому між сторонами існує цивільно-правовий спір, а не господарський чи адміністративний, який регулюється нормами цивільного законодавства.

Крім того, позивач звертався із зазначеним позовом до господарського суду міста Києва, який своєю ухвалою від 30 вересня 2016 року відмовив у прийнятті позовної заяви, оскільки спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Київський апеляційний господарський суд та Вищий господарський суд України вказану ухвалу залишили без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 липня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції, а ухвалою від 01 листопада 2017 року справу призначено до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

У квітні 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

За правилами частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Частиною першою статті 404 ЦПК України визначено, що питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Таким чином, оскільки у цій справі оскаржуються судові рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції, а доводи заявника відповідно до статті 403 ЦПК України є безумовною підставою для передачі справи на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду, справу необхідно передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись статтями 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 26 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва

від 23 серпня 2016рокупередати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийА. В. Стрільчук

Судді:В. О. Кузнєцов

С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик