ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/696/18 Справа № 177/1942/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Коваль Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року м.Кривий Ріг

Справа № 177/1942/16-ц

Дніпровський апеляційний суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: Фермерське господарство «ТЕХАГРОМЕТ», Надеждівська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2018 року, яке постановлено суддею Коваль Н.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області (відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні), -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Фермерського господарства «ТЕХАГРОМЕТ» (надалі - ФГ «ТЕХАГРОМЕТ») про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Позовна заява мотивована тим, що 10.01.2013 між ОСОБА_1 та ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» було укладено договір оренди земельної ділянки, яка належить позивачу на праві приватної власності.

Відповідно до п. 1 договору оренди земельної ділянки ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» прийняло в строкове платне володіння та користування дану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ОСОБА_3 прийому-передачі обєкту оренди від 10.01.2013 року, позивач передала ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» земельну ділянку у володіння та користування у стані, що відповідає умовам договору оренди.

Згідно п. 9-11 договору оренди земельної ділянки, ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» взяло на себе зобов'язання сплачувати позивачу щороку орендну плату за користування земельною ділянкою у розмірі 3 % від грошової оцінки земельної ділянки, що в сумі становить 3296,17 гривень в грошовій або натуральній формі за ринковими цінами. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнтів індексації. Орендна плата сплачується по договору не пізніше, як у термін від 15 серпня по 01 листопада кожного року.

Згідно п. 17 договору оренди земельної ділянки у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором сплачується пеня, у розмірі 120 % річної облікової ставки НБУ ід несплаченої суми за кожен день прострочки.

Згідно п. 29 договору оренди земельної ділянки обов'язком орендаря є використання земельної ділянки за цільовим призначенням, а також забезпечення екологічної безпеки при користуванні земельною ділянкою шляхом додержання вимог земельного та природоохоронного законодавства.

В свою чергу, ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» порушує умови договору оренди земельної ділянки, а саме: своєчасно не сплачує позивачу орендну плату за користування земельною ділянкою в повному обсязі, систематично не враховує при визначені розміру орендної плати за користування земельною ділянкою коефіцієнти індексації, пропонує позивачу отримувати орендну плату за користування земельною ділянкою в натуральній формі товарами, які не пройшли державний контроль якості продуктів, екологічну експертизу та перевірку на відповідність державним стандартам, веде сільськогосподарське виробництво на належній позивачу земельній ділянці без проведення сівозміни, систематичного внесення добрив, постійно вирощуючи соняшник, який виснажує земельну ділянку. Відповідач також порушив екологічний стан земельної ділянки, знищивши захисну лісосмугу обабіч земельної ділянки, перешкоджає внесенню в строки, встановлені чинним законодавством, плати земельного податку.

У грудні 2016 року позивач ОСОБА_1 уточнила свої позовні вимоги та, зазначивши відповідачами ФГ «ТЕХАГРОМЕТ», Надеждівську сільську раду Криворізького району Дніпропетровської області, а третіми особами: Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області, Відділ з питань реєстрації апарату міської ради та виконкому в особі виконкому Жовтоводської міської ради, просила суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки.

Уточнена позовна заява додатково мотивована тим, що пунктом 38 Договору оренди земельної ділянки визначено, що Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації Надеждівською сільською радою.

З 01.01.2013 року набрали чинність ЗУ «Про Державний земельний кадастр», постанова КМУ від 17.10.2012 № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», зміни до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з прийняттям яких повноваження, щодо державної реєстрації прав на земельні ділянки та скасування державної реєстрації цих прав, не розповсюджуються на компетенцію Надеждівської сільської ради.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державна реєстрація даного договору оренди земельної ділянки відбулась 12.02.2016 року (через три роки після його підписання) державним реєстратором Жовтоводського міського управління юстиції ОСОБА_4.

Пунктом 29 Договору оренди земельної ділянки визначено обовязок ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» приступати до використання земельної ділянки після набуття чинності цього Договору.

Натомість, позивач, як орендодавець, жодного оригіналу договору оренди земельної ділянки з ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» в 2016 році для подання на державну реєстрацію до Жовтоводського міського управління юстиції не підписував.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 просять скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, суд не надав належної оцінки твердженням позивача про те, що вона не підписувала оспорюваний договір оренди, тобто було відсутнє волевиявлення на укладення договору і він є недійним.

Крім того, зазначають, що вирішити даний спір в позасудовому порядку вони не мають можливості, оскільки, на неодноразові звернення до ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» про належне виконання умов договору та його розірвання за угодою сторін, Голова ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» ОСОБА_5 не реагує.

Також вказують на те, що судом не було надано належної оцінки діям ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» щодо неналежного використання та збереження обєкта оренди, що призвело до порушення режиму використання землі.

На думку позивача та її представника, несплата ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» орендної плати у визначені договором строки є підставою для розірвання договору оренди землі, та суд першої інстанції дійшов упередженого висновку про те, що орендна плата сплачувалася належним чином, що не відповідає дійсності.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, відповідач ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, представника відповідача ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» - ОСОБА_3, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, розташованої на території Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про що свідчить Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДП 113818 (т.1 а.с.11).

10.01.2013 року між позивачем та ФГ «ТЕХАГРОМЕТ», в особі голови ОСОБА_5, укладено договір оренди земельної ділянки, площею 5,9690 га, у тому числі рілля 5,9690 га, кадастровий номер 12:218:843:00:01:021:0005 (т. 1 а.с.12-14), який зареєстрований Надеждівською сільською радою Криворізького району 10.04.2013, про що в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис № 110 (т. 1 а.с.14а).

Відповідно до акта прийому-передачі обєкта оренди від 10.01.2013 року (т. 1 а.с. 14а), позивач передала зазначену земельну ділянку в користування ФГ «ТЕХАГРОМЕТ».

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, Договір оренди земельної ділянки 10.01.2013 року, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «ТЕХАГРОМЕТ», зареєстровано у Жовтоводському міському управлінні юстиції 12.02.2016 року (т. 1 а.с. 15).

Відповідно до висновку експерта № 3012-17 від 01 серпня 2017 року за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи (т. 1 а.с.179-182) два підписи від імені ОСОБА_1 в договорі оренди земельної ділянки від 10.01.2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «ТЕХАГРОМЕТ», який міститься в реєстраційній справі Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, виконано самою ОСОБА_1.

Посилаючись на те, що Договір оренди земельної ділянки від 10.01.2013 року позивач не підписувала, та відповідачем ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» порушуються умови цього Договору щодо належної виплати орендної плати та використання земельної ділянки відповідно до вимог земельного законодавства, що, на думку позивача є підставою для розірвання цього договору, ОСОБА_1 просила суд визнати цей договір недійним.

Відмовляючи у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» про визнання договору оренди землі недійсним, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності та необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст.ст. 13, 14, 19 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це письмова угода сторін про взаємні зобовязання, відповідно до яких орендодавець за плату (розмір якої передбачається умовами договору, які не можуть суперечити законам України) передає орендареві у володіння і користування земельну ділянку для господарського використання в обумовлений договором строк.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст.638 ЦК України).

Частиною 1 ст.14 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3 ст.203 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, в тому числі встановлених ч.3 ст.203 ЦК України про те, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як закріплено в ч. 2 ст. 76 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до висновку експерта № 3012-17 від 01 серпня 2017 року за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи (т. 1 а.с.179-182) два підписи від імені ОСОБА_1 в договорі оренди земельної ділянки від 10.01.2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «ТЕХАГРОМЕТ», який міститься в реєстраційній справі Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, виконано самою ОСОБА_1.

За таких обставин, Договір оренди земельної ділянки від 10.01.2013 року є таким, що відповідає волевиявленню ОСОБА_1 та вимогам закону.

До того ж колегією суддів приймається до уваги й те, що позивач ОСОБА_1 посилаючись на те, що цей договір нею не підписувався, ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції, не надала суду жодних доказів на спростування висновку експерта та не ставила перед судом питання про проведення повторної судової почеркознавчої експертизи.

Не можна вважати прийнятними доводи апеляційної скарги про те, що судом не було надано належної оцінки діям ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» щодо неналежного використання та збереження обєкта оренди, що призвело до порушення режиму використання землі, оскільки позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження цих доводів.

Не погоджується колегія суддів й з доводами апеляційної скарги про те, що відповідач порушує умови договору оренди земельної ділянки та вважає їх такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи і зводяться до довільного тлумачення правових норм на власну користь.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ст. ст. 24 та 25 цього закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Згідно із п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12 разове невнесення плати за договором оренди земельної ділянки не свідчить про систематичність порушення умов договору та не є підставою для його розірвання.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем справлялася орендна плата в грошовій формі за 2013-2015 роки (т. 1 а.с. 114-128) та в натуральній формі в рахунок земельного паю за 2016 рік, а саме видано: пшениці на суму 2000,00 гривень, кукурудзи на суму 500,00 гривень, соняшника на суму 200,00 гривень (т. 1 а.с.42-43, 44-45, 46-47), у звязку з чим колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги щодо систематичного невиконання орендарем умов договору.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобовязує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обовязку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обовязок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 27 грудня 2018 року.

Головуючий:

Судді: