РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 року м. Кремінна

Справа № 414/1940/18

Провадження № 2/414/493/2018

Кремінський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Акулова Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Дегтяренко Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в місті Кремінна справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 міської ради, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що 11 квітня 2012 року вм. Конотоп Сумської області помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, в складі якої є земельна ділянка № 446 площею 4.9507 га, яка розташована на території Новоастраханської сільської ради згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 099653 від 20.06.2002 року. За життя ОСОБА_4 залишив заповіт, яким заповідав вказану земельну ділянку декільком особам, в тому числі і позивачу. Спадщину за заповітом ОСОБА_2 прийняв у строки встановлені законодавством, про що свідчить заява від 10.10.2012 року. Всі інші спадкоємці подали заяви про відмову від прийняття спадщини. 06.07.2016 року позивач звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_5 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але йому було відмовлено в звязку з тим, що у правовстановлюючому документі є дописки, а видача дубліката Державного акту законодавством не передбачена. Факт належності спадково майна померлому ОСОБА_4 1.К. підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю. Тобто за життя ОСОБА_4 володів, користувався та розпоряджався майном, що було його приватною власністю, яке припинилося внаслідок його смерті, у відповідності до положень ст. 346 ЦК України, де зазначено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника майна.

З огляду на зазначене позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку № 446 площею 4.9507 га, яка розташована на території Новоастраханської сільської ради Кремінського району Луганської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 099653 від 20.06.2002 року.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання представника не надіслав, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, покладається на у даному питанні на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали спадкової справи, дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні 11 квітня 2012 року в м. Коногтоп Сумської області помер ОСОБА_4 (а.с. 18). Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме земельну ділянку № 446 площею 4.9507 га, яка розташована на території Новоастраханської сільської ради Кремінського району Луганської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 099653 від 20.06.2002 року, яку спадкодавець заповідав в рівних частках ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та позивачу по справі ОСОБА_2 Заповіт є чинним, не скасований та не змінений (а.с. 16,19), вартістю 128490,95 гривень (ас 20).

Як вбачається з заяви від 11.04.2012 року ОСОБА_2 подав заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 (а.с. 17).

Відповідно до листа № 546/01-16 від 06.07.2016 року приватний нотаріус ОСОБА_5 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з допискою у державному акті, а саме «сертифікат ЛГ № 0081320 вилучений спеціалістом ІІ категорії РВЗР, підпис» (а.с. 21).

Згідно довідки Відділу у Кремінському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області вартість земельної ділянки складає 128490,95 грн. (а.с. 20).

З досліджаних матеріалів спадкової справи (ас35-45) встановлено, що спадкоємці за заповітом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 нотаріально відмовилися від прийняття спадщини.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Зі змісту ст. 328 ЦК України вбачається, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Як вбачається зі змісту ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1231 ЦК України Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1235 ЦК України передбачено, що Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на день відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст.ст. 1273, 1274, 1275 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

При винесенні рішення суд приймає до уваги правову позицію,яка викладена в п. 23 ч. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № "7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в свій час листом № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» розяснив, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З вищевикладеного суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, який подав заяву про прийняття спадщини. Внаслідок наявності приписок в оригіналі правовстановлюючого документу не має можливості реалізувати своє право на спадщину, а тому суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування на земельну ділянку № 446, площею 4.9507 га, яка розташована на території Новоастраханської сільської ради Кремінського району Луганської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ЛГ № 099653 від 20.06.2002 року.

Питання щодо судових витрат позивачем не ставилося.

На підставі вище викладеного, ст. ст. 319, 328, 1218, 1225, 1231, 1235, 1269, 1273, 1274, 1275 ЦК України, та керуючись ст.ст. 10, 76, 141, 142, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іденкод НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування на земельну ділянку № 446, площею 4.9507 га, яка розташована на території Новоастраханської сільської ради Кремінського району Луганської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 099653 від 20.06.2002 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Є.М. Акулов