Ухвала

09 липня 2018 року

м. Київ

справа № 175/3017/15-ц

провадження № 61-8501св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Посунся Н. Є., Баранніка О. П., Пономарь З. М.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2007 року. В будинку зареєстровані: ОСОБА_4, його колишня дружина ОСОБА_5, та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Будинок належав позивачу на праві приватної власності до укладення шлюбу з відповідачем, тобто до 18 серпня 2007 року, та являється його особистою власністю. Шлюб з відповідачем ОСОБА_5 було розірвано 16 липня 2014 року за рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області. З початку 2013 року відповідач забрала сина та переїхала проживати в свою квартиру АДРЕСА_2. Цей факт також встановлений Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області при розгляді цивільної справи № 175/2486/14-ц, за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, про розірвання шлюбу. На теперішній час відповідач до будинку позивача не з'являється, витрат за комунальні послуги не сплачує, в зв'язку з чим позивач просив визнати відповідача такою, що втратила право користування його житловим приміщенням.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано ОСОБА_5 такою, що втратила право на користування житлом в будинку АДРЕСА_1 Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2017 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_4 відмовлено.

10 жовтня 2017 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2017 року, в якій просить скасувати указане судове рішення, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 16 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали справи № 175/3017/15-ц із суду першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п'ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак С. О. Погрібний Г. І. Усик