Справа № 323/1024/18
Провадження № 2/323/461/18
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

19.07.2018 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області в складі судді Плечищевої О.В. при секретарі Свириденко О.С., адвоката ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 07.12.2000 року померла її мати, ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами в смт.Комишуваха Оріхівського району Запорізької області по вулиці Комунарівська, будинок 7, який був зареєстрований за спадкодавцем на паперових носіях, згідно даних земельно-кадастрової книги Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області та земельної частки (паю), загальною площею 8,4 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності ВАТ «Колгосп ім..Чубаря» Пологівського району Запорізької області.

За життя мати склала заповіт, посвідчений 13.03.1996 року секретарем виконавчого комітету Комишувахської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, зареєстрованим у реєстрі за № 109, яким заповіла все своє майно і майнові права в рівних частках їй і відповідачці, з якою вони дійшли згоди про розподіл спадщини їй земельна частка (пай), а їй житловий будинок.

У шестимісячний строк з часу відкриття спадщини позивач та відповідач вступили в управління та володіння спадковим майном, а саме відповідач ОСОБА_3 відповідно до рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 19.08.1992 року, оформила своє право з виділом земельної ділянки в натурі та отриманням державного акту на право власності на земельну ділянку.

Позивач зазначає, що на час смерті матері проживала разом з нею та здійснювала за нею догляд і після смерті стала проживати у спадковому будинку, за власний кошт та власними силами обслуговує будинок, робить поточні ремонти, сплачує платежі, повязані з утриманням і користуванням житловим будинком, доглядає за прилеглою територією на правах власника.

При звернення до державного нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, отримала постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії, оскільки не звернулася в установлений законом строк із заявою про прийняття спадщини, а також в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок.

Відповідно до даних земельно-кадастрової книги Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області власником житлового будинку по вулиці Весняній (стара назва Комунарівська) будинок 7 являлась ОСОБА_4 Наявність цього будинку з господарськими будівлями та спорудами та їх відповідність державним будівельним нормам підтверджена технічним паспортом за інвентарним № 129 від 13.10.2018 року.

Рішенням виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області № 104 від 02.04.2018 року поштова адреса спадкового будинку була змінена на номер 7-а.

Позивач прохає на підставі ст..ст.548, 549 ЦК Української РСР 1963 року визнати за нею право власності на спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_4 у вигляді житлового будинку з господарсько- побутовими будівлями і спорудами, розташованого на земельній ділянці, площею 0,1100 га за адресою: Запорізька область Оріхівський район смт.Комишуваха вулиця Весняна (стара назва Комунарівська), будинок 7-а з правом реєстрації у відповідних органах.

В судовому засіданні представник позивача, адвокат ОСОБА_1 на позовних вимогах наполягає, прохає задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявилася, до суду надала заяву, в якій прохає справу розглянути без її участі, не заперечує проти позовних вимог, прохає задовольнити їх в повному обсязі.

Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4, являється матірю позивача ОСОБА_2, що підтверджується повторним свідоцтвом про її народження, серії І-ЖС № 353071, виданого Оріхівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області від 21.11.2017 року (а.с.5), яка померла 07.12.2000 року, відповідно до свідоцтва про смерть, серії І-ЖС № 210087, виданого Комишуваською селищною радою (а.с.7) та яка за життя склала заповіт 13.03.1996 року, посвідченого секретарем виконкому Комишуваської селищної ради народних депутатів Оріхівського району Запорізької області, в якому заповіла все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого не складалося в рівних частках позивачу та відповідачу ( а.с.8).

Відповідно до довідки № 2377 від 23.10.2017 року, виданої Комишувахською селищною радою Оріхівського району Запорізької області, власником житлового будинку по вулиці Весняна будинок 7 являлась померла ОСОБА_4, згідно земельно-кадастрової книги, запис за № 478 ( а.с. 9) та проживала до дня смерті з ОСОБА_2 (а.с.10). Наявність будинку за зазначеною адресою підтверджується технічним паспортом від 13.10.2017 року ( а.с.12-14).

Рішенням виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області № 104 від 02.04.2018 року поштова адреса спадкового будинку була змінена на номер 7-а (а.с.15).

Постановою Оріхівської державної нотаріальної контори від 09.2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ОСОБА_2 не подала в установлений законом строк заяву про прийняття спадщини, на день смерті не була з нею зареєстрована, а також в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок ( а.с.48).

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування» від 24 червня 1983 р. за №4 (зі змінами внесеними ППВС № 13 від 25.12.1992 та № 15 від 25.05.1998 року), якщо в зазначений строк позивач вступив в управління та володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно.

Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 як спадкоємець першої черги за заповітом після смерті ОСОБА_4 вступила в управління та володіння спадковим майном, тобто вважається такою, що фактично прийняла спадщину, відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року).

Відповідно до ст. 550 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 ЦК України строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Отже, встановивши факт прийняття позивачем спадщини за законом після смерті ОСОБА_4, суд вважає можливим позов задовольнити, оскільки відповідно до ч.ч.1 та 2 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) позивач є такою, що у передбаченому на час відкриття спадщини порядку прийняла спадщину, а перешкодою для захисту її порушеного права на спадщину в позасудовому порядку є відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

З урахування викладеного, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання за позивачкою права власності на спадщину, відкриту після смерті матері ОСОБА_4, що буде направлено на захист майнових інтересів позивачки, оскільки будь-який інший спосіб захисту відсутній.

Керуючись ст.ст. 12-13 ,19, 258-259, 265 ЦПК України, ст.ст. 548, 549,5 62 ЦК України (в редакції 1963 року), суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_4 у вигляді житлового будинку з господарсько- побутовими будівлями та спорудами, розташованого на земельній ділянці площею 0, 1100 га за адресою: Запорізька область Оріхівський район смт.Комишуваха вулиця Весняна будинок 7-а з правом реєстрації у відповідних органах

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Плечищева О.В.