№2/756/922/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Заочне

12 липня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.‚

при секретарі - Мушкетик І.В.

за участі: позивача - ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення аліментів в більшому розмірі та про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що судовим наказом Оболонського районного суду м. Києва від 29.05.2013 року №2-н/756/315 з ОСОБА_2 на її користь на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 було стягнуто аліменти у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку .

З часу винесення судового наказу погіршився стан здоров'я позивача, на її у триманні дитина, житло дитини, додаткові витрати на розвиток дитини. Витрати на прожитковий мінімум дитини мають нерівний розподіл: 70% з матері і 30% з батька. Такі обставини, на думку ОСОБА_1, визначені ст. 192 СК України як правова підстава для позову одержувача аліментів про збільшення їх розміру.

Крім того, батько не сплачує присуджених аліментів, з дитиною не спілкується, взагалі не приймає участі у вихованні та розвитку сина. За твердженням позивача факт батьківства ОСОБА_2 не лише не приносить визначеної законом користі для дитини, але й істотно погіршує життєві можливості дитини, в тому числі виїзду за кордон.

За таких обставин, позивач просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. При цьому, в судовому засіданні позивачем не повідомлено свого реального місця проживання та місця проживання дитини, лише акцентовано увагу суду на тому, що дитина має житлові права в Оболонському районі м. Києва.

Відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд справи за зазначеною позивачем адресою.

Представник служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації довів суду у письмовій заяві, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживають за адресою місця реєстрації АДРЕСА_1. З огляду на зазначене та положення постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» рекомендували з'ясувати фактичне місце проживання дитини та залучити до розгляду справи в якості третьої особи, орган опіки та піклування за територіальною належністю, в тому числі за для можливості підготовки висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав батька дитини.

В судовому засіданні обговорено питання можливості та доцільності залучення до участі у справі у якості третьої особи служби у справах дітей за місцем реального проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та отримання висновку щодо доцільності позбавлення батька дитини батьківських прав. При цьому, позивач категорично відмовилась від вирішення даного питання, ініціювала неодноразові заяви про відвід головуючому та зазначила, що у справі фігурують належні сторони і достатньо доказів для вирішення її позову по суті.

За таких обставин, з огляду на позицію позивача, суд вважає можливим розгляд справи за наявного складу сторін та третіх осіб за відсутності осіб, які не з'явились в судове засідання та повідомлялись про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судовим наказом Оболонського районного суду м. Києва від 29.05.2013 року №2-н/756/315 задоволено заяву ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 на її користь на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку .

Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших, передбачених Сімейним кодексом України випадках.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

У ч. 1 ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Таким чином, підставою для збільшення розміру стягнутих аліментів, є перелік обставин, за яких суд може винести рішення.

При цьому, ст. 192 СК України не передбачає можливості повторного стягнення аліментів у більшому розмірі.

За ст. 77, ст. 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підтвердження погіршення свого стану здоров'я ОСОБА_1 надала копію консультативного висновку спеціаліста Київського міського консультативного діагностичного центру від 30.07.2015 року.

При цьому, позивачем не подано жодного доказу на підтвердження часу виникнення хвороби, її виявлення після винесення судового наказу про стягнення аліментів, здійснення лікування і реальних додаткових витрат у зв'язку із цим.

За таких обставин, на думку суду, консультативний висновок спеціаліста діагностичного центру за відсутності інших медичних документів з відображенням історії хвороби не є належним і допустимим доказом на підтвердження збільшення розміру аліментів.

У відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року внесено зміни у ч. 2 ст.182 СК України, за якою мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на зазначене, суд вважає можливим, у даному випадку, керуючись інтересами дитини, збільшити розмір аліментів визначений у судовому наказі Оболонського районного суду м. Києва від 29.05.2013 року №2-н/756/315 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів до розміру 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у зв'язку зі змінами в законодавстві.

Підстави позбавлення батьківських прав визначені ст. 164 СК України. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав в тому числі, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. За таких обставин, батько вважатиметься таким, що ухиляється від обов'язку по вихованню дитини, якщо він ні усно, ні письмово не спілкується з нею, не проявляє про неї щонайменше батьківської турботи, хоча має таку можливість.

У відповідності до положення постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» висновок органу опіки та піклування готується за фактичним місцем проживання дитини.

За інформацією служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_1 та дитина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживають за адресою місця реєстрації АДРЕСА_1 близько восьми років, що підтверджено відповідними Актами та виключає можливість підготувати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав.

За відомостями служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації до служби 17.02.2014 року надійшов лист від Броварської служби у справах дітей Київської області про те, що ОСОБА_4 не відвідував школу. При цьому, за довідкою Загальноосвітнього навчального закладу «Школа екстернів» від 26.09.2016 року, яка знаходиться по проспекту Голосіївському у м. Києві, дитина навчається у цьому навчальному закладі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 категорично відмовилась повідомляти суду адресу свого фактичного місця проживання і місця проживання дитини.

Згідно відомостей Укрпошти відповідач «не проживає» за адресою вказаною позивачем у позовній заяві.

За таких обставин, у суду відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що батькові дитини відоме місце проживання дитини і він має реальну можливість спілкуватись з дитиною і свідомо ухиляється від обов'язку по вихованню дитини.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи зазначене, суд вважає доцільним стягнути з ОСОБА_2 судовий збір за розгляд позовної вимоги щодо збільшення розміру аліментів в розмірі 640,00 грн. на користь держави. Судові витрати за вимогою про позбавлення батьківських прав покласти на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст.164, 181, 192 СК України, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» ст.ст. 10, 15, 60, 130, 174, 208, 209, 213-215, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення аліментів в більшому розмірі та про позбавлення батьківських прав,- задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця Чернігівської області, Репкінського району, с. Великий Зліїв, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, проживає за адресою АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця Чернігівської області, Репкінського району, с. Великий Зліїв, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, проживає за адресою АДРЕСА_2 в дохід держави 640 грн. 00 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його прголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Шевчук А.В.