справа № 563/1261/18
У Х В А Л А
28 серпня 2018 року м. Корець
Суддя Корецького районного суду Рівненської області Кулик Є.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що ним подано позов до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, Корецької міської ради про визнання протиправними та скасування рішень, визнання недійсним ордера та скасування свідоцтва про право власності на квартиру. Вказує, що відповідачі з часу видачі ордера на квартиру з жовтні 2016 року та до травня 2018 року не проживали у даній квартирі, продовжуючи проживати за попереднім фактичним місцем проживання; зважаючи на тривале не з'явлення у квартирирі, на яку відповідачі оформили право власності, а такоє те, що вони є братом та сестрою, то позивач вважає, що є достатні підстави вважати, що при отриманні житла вони не мали наміру проживати в ньому, а приватизацію здійснили виключно з метою подальшого продажу квартири; вважає, що дізнавшись про поданий ним позов до суду відповідачі одразу здійснять відчуження квартири на користь третіх осіб; зазначає, що продаж квартири ускладнить захист та поновлення порушених прав позивача на користування спірною квартирою та визнання ОСОБА_1 наймачем у встановленому законом порядку.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в забезпеченні позову необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Разом з тим у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності, обґрунтуванням співмірності виду забезпечення позову, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.
Згідно ч.1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених в п.4 постанови Пленуму від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», - розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Дослідивши доводи викладені у заяві, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову на даній стадії судового процесу, оскільки позивачем не обґрунтовано необхідність застосування вибраного виду забезпечення позову, не надано доказів, які підтверджують, що відповідачі можуть вчинити дії щодо відчуження майна, а також не надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування між сторонами певних договірних зобовязань. Крім того, заявником не зазначено пропозицій щодо зустрічного забезпечення, що унеможливлює виконання дій по забезпечення позову.
За таких обставин, з врахування вищевикладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, так як вважає доводи такої недостатніми та не доведеними належними засобами доказування.
Керуючись ст.ст. 149-153, 259-260, 353-355 ЦПК України,
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Рівненської області через Корецький районний суд Рівненської області.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Суддя Є.В. Кулик