РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/1178/18

Справа № 510/1232/18

21.08.2018 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності, -

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08 грудня 2015 року померла їх бабця ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на земельні ділянки, що розташовані на території Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення яких ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На час відкриття спадщини разом із померлою проживав її чоловік дідусь позивачів ОСОБА_4, який від спадщини не відмовлявся, а тому вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

17 грудня 2015 року помер ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права власності на:

-житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: с. Новосільське Ренійського району Одеської області, вул. Гагаріна, буд. 73;

-земельні ділянки, що розташовані на території Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення яких ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали дружині померлого ОСОБА_3

На час відкриття спадщини разом із померлим мешкав його син батько позивачів ОСОБА_5, який від спадщини не відмовлявся, а тому вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

05 жовтня 2017 року помер ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права власності на:

-житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: с. Новосільське Ренійського району Одеської області, вул. Гагаріна, буд. 73;

-земельні ділянки, що розташовані на території Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення яких ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За життя померлий ОСОБА_5 не залишив заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги на майно померлого є його діти позивачі по справі, інших спадкоємців немає.

Через деякий час після смерті ОСОБА_5 Г позивачі звернулися до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 29 червня 2018 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Позивачі у судове засідання не зявилися, по дату, час та місце його проведення сповіщалися, причини неявки суду не відомі, до суду надійшли заяви, відповідно до яких вони просять розглядати справу за їх відсутності, позов підтримують та просять його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, надав суду заяву, відповідно до якої він просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає та проти його задоволення не заперечує.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 08 грудня 2015 року померла бабця позивачів ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на земельні ділянки, що розташовані на території Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення яких ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На час відкриття спадщини разом із померлою проживав її чоловік дідусь позивачів ОСОБА_4, який від спадщини не відмовлявся, а тому вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

17 грудня 2015 року помер ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права власності на:

-житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: с. Новосільське Ренійського району Одеської області, вул. Гагаріна, буд. 73;

-земельні ділянки, що розташовані на території Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення яких ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали дружині померлого, ОСОБА_3

На час відкриття спадщини разом із померлим мешкав його син батько позивачів ОСОБА_5, який від спадщини не відмовлявся, а тому вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

05 жовтня 2017 року помер ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права власності на:

-житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: с. Новосільське Ренійського району Одеської області, вул. Гагаріна, буд. 73;

-земельні ділянки, що розташовані на території Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення яких ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За життя померлий ОСОБА_5 не залишив заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги на майно померлого є його діти позивачі по справі, інших спадкоємців немає.

Через деякий час після смерті ОСОБА_5 Г позивачі звернулися до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 29 червня 2018 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

У підтвердження своїх позовних вимог, позивачі надали суду копії документів, які підтверджують: право власності та видавалися на імя померлих ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5; родинний звязок між позивачами та ОСОБА_5, факт сумісного проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_4, а також факт сумісного проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_5; а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а надані суду документи у повному обсязі підтверджують правопомерлих ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на спірне спадкове майно, спадкоємцями яких є ОСОБА_1, ОСОБА_2, а тому позов має бути задоволено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 206, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності, по 1/2 частки за кожним, на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: с. Новосільське Ренійського району Одеської області, вул. Гагаріна, буд. 73.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності, по 1/2 частки за кожним, на земельні ділянки, що розташовані на території Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення яких ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на земельні ділянки серія ЯБ № 438911, виданий Ренійською райдержадміністрацією Одеської області 16 березня 2006 року (площею 4,2559 га кадастровий номер :01:003:0337, площею 0,4841 га кадастровий номер :01:005:0254).

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова