Справа № 452/2651/18
УХВАЛА

01 жовтня 2018 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С. при секретарі Кафтан О.Ю.,

із участю: представника заявника ОСОБА_1,

представника відділу примусового виконання рішень ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області скаргу Львівської обласної державної адміністрації на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4, відділу примусового виконання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, заінтересована особа ОСОБА_5, -

в с т а н о в и в:

Львівська обласна державна адміністрація звернулася до суду із зазначеною скаргою посилаючись на те, що 04.08.2016 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області ухвалено рішення, яким зобовязано виконавчий комітет Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області надати позачергово ОСОБА_5 благоустроєне жиле приміщення в межах норми жилої площі, що відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам як вдові інваліда першої групи Великої вітчизняної війни; а Львівську обласну державну адміністрацію зобовязано розглянути питання про забезпечення стягувача житлом за рахунок бюджетних коштів, які будуть передбачені програмою «Забезпечення житлом інвалідів війни». 22.11.2016 року місцевим судом видано виконавчі листи на виконання цього рішення і 14.04.2017р. Львівською обласною державною адміністрацією на виконання виконавчого листа скеровано державному виконавцю повідомлення із проханням закінчення виконавчого провадження у звязку з тим, що ними як божником розглянуте питання про забезпечення житлом ОСОБА_5 Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 від 21.04.2017 року закінчено виконавче провадження у звязку із повним виконанням, однак, згідно ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20.11.2017 року дану постанову скасовано та зобовязано відновити виконавче провадження. Дана ухвала набрала законної сили після апеляційного провадження, чим установлено, що повідомлення боржника про неможливість розгляду питання шляхом направлення листа не може вважатись виконанням рішення суду, оскільки лист не є актом індивідуальної дії, який згідно із наданими законом повноваженням має право приймати Львівська обласна державна адміністрація.

У звязку з наведеним та на виконання рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 04.08.2016р. головою Львівської обласної державної адміністрації прийняте розпорядження за №744/0/5-18 від 25.07.2018 «Про забезпечення житлом за рахунок бюджетних коштів». Згідно з пунктом 1 вирішено, що у звязку з відсутністю фінансування державної програми «Забезпечення житлом інвалідів війни» у 2018 році забезпечення житлом ОСОБА_5 за рахунок бюджетних коштів не може бути реалізоване і згідно з пунктом 2 вирішено, що при відновленні фінансування державної програми «Забезпечення житлом інвалідів війни» повторно розглянути питання щодо забезпечення ОСОБА_5 житлом на засіданні Комісії з питань житла для осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Відтак, Львівська обласна державна адміністрація вважає виконаним рішення суду і тому просить визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження №53658985 та у порядку судового контролю за виконанням судових рішень зобовязати її винести постанову про закінчення цього виконавчого провадження без стягнення виконавчого збору.

Під час судового розгляду скарги представник заявника ОСОБА_1 підтримав звернення до місцевого суду, просив скаргу задовольнити, оскільки вважає, що Львівська обласна державна адміністрація як боржник за виконавчим провадженням виконала судове рішення.

Представник заінтересованої особи Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 скаргу не визнав і вважав за необхідне відмовити у ній для задоволення потреб стягувача.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_5 ОСОБА_3 скаргу однаково заперечила, оскільки вимоги її довірительки не виконані жодним чином, зокрема залишається невиконаним вцілому судове рішення від 04.08.2016 року, що на її переконання має бути реалізоване в сукупності із виконанням іншого виконавчого листа про надання позачергово ОСОБА_5 благоустроєного жилого приміщення виконавчим комітетом Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області, про залучення до розгляду цієї скарги про що вона в інтересах довірительки клопотала у судовому засіданні. Тому представник заінтересованої особи просила у задоволенні скарги відмовити.

Вислухавши учасників судового розгляду, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні скарги виходячи з наступного:

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Разом з тим Європейський суд з прав людини у своєму рішенні, ухваленому 07.05.2002 року у справі «Бурдов проти Росії» наголосив, що виконання будь-якого судового рішення є невідємною стадією процесу правосуддя, а тому повинно відповідати вимогам, вміщеним у ст. 6 Конвенції. Для держави є неприпустимим виправдання неможливості виконання судового рішення за відсутністю належного фінансування.

Судом установлено, що у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження №53658985 від 30.03.2017 року з примусового виконання виконавчого листа Самбірського міськрайонного суду Львівської області №452/1162/16-ц, виданого 22.11.2016р. про зобовязання Львівської обласної державної адміністрації розглянути питання про забезпечення ОСОБА_5 житлом за рахунок бюджетних коштів, які будуть передбачені програмою «Забезпечення житлом інвалідів війни».

Головним державним виконавцем 18.07.2018 року у Львівську обласну державну адміністрацію скеровано вимогу про виконання вищевказаного виконавчого листа і Розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації №744/0/5-18 від 25.07.2018 «Про забезпечення житлом за рахунок бюджетних коштів» вирішено, що у звязку з відсутністю фінансування державної програми «Забезпечення житлом інвалідів війни» у 2018 році забезпечення житлом ОСОБА_5 за рахунок бюджетних коштів не може бути реалізоване і при відновленні фінансування державної програми «Забезпечення житлом інвалідів війни» вирішено повторно розглянути питання щодо забезпечення ОСОБА_5 житлом на засіданні Комісії з питань житла для осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Заявник вважає виконаним рішення суду, так як ними розглянуте питання щодо забезпечення житлом ОСОБА_5 і на даний час у звязку із відсутністю фінансування вони не можуть надати житло ОСОБА_5, і тільки при відновленні такого розглянуть дане питання. Водночас заявник вказує, що про прийняття зазначеного раніше Розпорядження вказував суд в ухвалі від 20.11.2017 року, що переглядалась в апеляційній інстанції 24.05.18р. і, як було у цих судових рішеннях встановлено, таким чином і поступила обласна адміністрація, що мало б бути предметом для державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Проте суд не може погодитись із даною позицією заявника оскільки, цією ухвалою вирішувалось питання у порядку судового контролю за виконанням судових рішень і предметом розгляду було конкретне питання саме у тій справі, а встановлені обставини стосуються також тієї справи; і, при цьому вірним було б брати до уваги встановлене судовим рішенням від 04.08.2016 року, яке набрало законної сили, що до компетенції Львівської обласної державної адміністрації належить вирішення питання щодо забезпечення житлом інвалідів війни за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті, і дане питання протягом 2012 2013 років вирішувалося, що також вбачається із відповідей Головного управління соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації та Департаменту соціального захисту населення Львівської ОДА; також питання фінансування (співфінансування) закупівлі житла за рахунок бюджетних коштів є урегульованим Порядкомвикористання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення житлом інвалідів війни, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2012р. №503; іншим відповідачем за судовим рішенням є виконавчий комітет Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області, - стосовно чого однаково вирішено цим же судовим рішенням на виконання ст. 16 ЦК України захистити майнове право та інтереси ОСОБА_5 Тому, беручи до уваги наведене, слід розуміти безпосереднє і фактичне надання благоустроєного житла особі.

Розпорядженням голови Львівської ОДА №744/0/5-18 від 25.07.2018р. «Про забезпечення житлом за рахунок бюджетних коштів» констатовано, що у звязку з відсутністю фінансування державної програми «Забезпечення житлом інвалідів війни» у 2018 році забезпечення житлом ОСОБА_5 за рахунок бюджетних коштів не може бути реалізоване і таке питання повторно буде розглянуте у разі наявності коштів. Спірне Розпорядження носить формальний характер лише про розгляд житлового питання і ніяким чином не містить визначень (формулювань) про реальне (дійсне, фактичне) забезпечення житлом, про конкретні вже передбачені (заплановані, запитувані) бюджетні кошти за відповідною програмою.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, право ОСОБА_5 на отримання житла не є реалізоване, благоустроєне жиле приміщення нею не отримане, судове рішення, яке набрало законної сили, вцілому залишається невиконаним, а тому не слід закінчувати будь-яке виконавче провадження у звязку із повним фактичним його виконанням до моменту його фактичного виконання в повному обсязі, - як регламентовано Цивільним процесуальним Законом і Законом України «Про виконавче провадження».

У відповідності до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Тому, аналізуючи вищенаведене у сукупності із поясненнями учасників, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги Львівської обласної державної адміністрації на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4, відділу примусового виконання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, заінтересована особа ОСОБА_5, слід відмовити, оскільки не встановлено, що право заявника було порушене державним виконавцем.

Керуючись ст. 451 ЦПК України, - суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні скарги Львівської обласної державної адміністрації на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4, відділу примусового виконання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, заінтересована особа ОСОБА_5, - у порядку судового контролю за виконанням судових рішень із приводу невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження №53658985.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти днів із дня її проголошення, а учасниками справи, які не були присутні в судовому засіданні, цей строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя