Провадження № 2/761/5573/2018
26 вересня 2018 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Рибака М.А.
за участю секретаря Малашевського О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження залі суду в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту, -
У травні 2018 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту.
Враховуючи, що позивачем були виконані зобов'язання за вищевказаним рішенням суду у добровільному порядку, а накладення арешту на майно позивача обмежує його законні права як власника щодо вільного користування та розпорядження вказаним майном, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 04.06.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті на 26.09.2018 року о 11.00 год.
Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав через канцелярію суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. З приводу ухвалення заочного рішення у справі не заперечував.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився , про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Суд, керуючись вимогами ст. ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи; підстави для відкладення розгляду справи відсутні.
Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
14.02.2018 року у зв'язку з погашенням заборгованості перед ПАТ "А-Банк" позивач звернувся до відповідача з заявою про скасування накладеного на його майно арешту у виконавчому провадженні № 48588297.
Згідно відповіді Шевченківського ПВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві від 26.02.2018 року вбачається, що оскільки виконавче провадження завершене, то відділом не можуть бути зняті арешти, накладені на майно боржника.
Відповідно до довідки публічного акціонерного товариства "А-Банк" від 14.02.2018 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 14.02.2018 року не має заборгованості перед ПАТ "А-Банк".
Відповідно до ст.41 Конституції України закріплено право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповіднодо ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч. 1, 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Частиною 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.
Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, враховуючи, що позивач сплатив заборгованість за рішенням суду від 28.01.2015, у відповідача відсутні відкриті виконавчі провадження боржником за якими є позивач, а тому підстави для накладення арешту на його майно відсутні.
Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263-265, 268, 280, 353, 354 ЦПК України, на підставі Конституції України, ст.ст. 316, 319, 321, 328, 391 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд, -
Позов ОСОБА_1 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_1 по виконавчому провадженню № 48588297 згідно виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Києва № 2/761/282/2015 від 04.08.2015 року.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 110.

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст рішення суду складено 01.10.2018 року.