АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 551/1080/17 Номер провадження 22-ц/786/1559/18Головуючий у 1-й інстанції Вергун Н. В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Пилипчук Л.І.,

суддів Панченка О.О., Карпушина Г.Л.,

секретар Рибак О.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження ( без повідомлення сторін) у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3

на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 11 травня 2018 року, постановлене суддею Вергун Н.В.,

по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ім. Довженка», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Пласт», про розірвання договору оренди земельних ділянок,

в с т а н о в и в :

У грудні 2017 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» про розірвання договорів оренди земельних ділянок від 20 вересня 2007 року. В обґрунтування позовних вимог зазначають, що після укладення договорі оренди землі з СП «Лана» ТОВ «Агрофірма «Шишацька», копію договору одержали лише у 2010 році з виправленням в ньому року укладення з 2007 року на 2010 рік. Крім того, у 2009 році СП «Лана» ТОВ «Агрофірма «Шишацька» припинила своє існування шляхом приєднання до ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка», але листів-повідомлень та додаткових угод щодо зміни орендаря на їх адресу не надходило. Відповідно до п.п.1.1 , 4.1.2 договору орендар приймає земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зобов'язаний використовувати виключно до її цільового призначення. Однак на їх земельних ділянках Приватне акціонерне товариство «ПЛАСТ», яке займається добуванням та торгівлею газу, провів перетин газопроводу, не повідомивши їх, власників земельної ділянки, та не запропонувавши сервітут. Враховуючи, що протиправна діяльність відповідача загрожує збереженню стану орендованої земельної ділянки, просили розірвати договори оренди в судовому порядку.

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 11 травня 2018 року - у задоволенні позову відмовлено.

Рішення вмотивовано тим, що реорганізація юридичної особи-орендаря не є безумовною підставою для розірвання договору оренди, а доказів наявності підстав, передбачених ст.32 Закону України «Про оренду землі», для розірвання договору в односторнньому порядку та істотного порушення відповідачем умов укладених договорів оренди - позивачі не надали. Доводи щодо передачі відповідачем земельних ділянок в суборенду третій особі також не підтверджені. Враховуючи, що державна реєстрація договорів оренди здійснена 10 листопада 2010 року, строк дії договорів починає діяти саме з цієї дати. Невчасна реєстрація договорів оренди та бажання позивачів самостійно обробляти земельні ділянки не є підставою для розірвання договорів оренди.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржили відповідачі. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просять рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі.

Вважають безпідставним неврахування судом першої інстанції факту укладення спірних договорів оренди земельних ділянок у 2007 році та саме з того часу орендар їх використовував, а тому строк дії договорів закінчився.

Заперечують висновки районного суду щодо початку строку дії договору з дня державної реєстрації, оскільки початком оренди є підписання сторонами договору в 2007 року. При цьому посилаються на наявні у спірних договорах підчистки, дописки, закреслені слова, яким суд не дав належної правової оцінки, тоді як нотаріусом відмовлено у посвідченні копії договору у зв'язку із вказаними недоліками.

Наполягає на тому, що продовження використання відповідачем їх земельних ділянок після закінчення строку дії договорів у 2017 році є самовільним зайняттям земельної ділянки, внаслідок чого їм, як власникам, задано значної шкоди.

Посилається на повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про те, що на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 відповідно до технічної документації із землеустрою для складання договору (сервітуту) на прокладання шлейфу-газопроводу від свердловини №6 Східні Петренки до Кавердинської УКПГ ЗАТ «Пласт» на території Баранівської, Ковердинобалківської, Ведикоперевізької та Пришибської сільських рад Шишацького району Полтавської області встановлено обмеження у використанні земельної ділянки - охоронна зона шлейфу-газопроводу від свердловини №6 Східні Петренки до Кавердинської УКПГ ЗАТ «Пласт». Вважає, що дана обставина є істотним порушенням договору та завдає їм значної шкоди, оскільки відповідач не повідомив їх про дану обставину та не запропонував укласти договір сервітуту.

Заперечує висновки районного суду щодо початку строку дії договору з дня державної реєстрації, оскільки початком оренди є підписання сторонами договору в 2007 року. При цьому посилається при цьому на наявні у договорах підчистки, дописки, закреслені слова, яким суд не дав належної правової оцінки.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» заперечує доводи апеляційної скарги, підтримує висновки районного суду та просить рішення залишити без змін. Зазначає, що договори оренди земельних ділянок, укладені з позивачами, зареєстровані відповідно до вимог законодавства, що діяло на той час, а тому є чинними з моменту їх державної реєстрації, відтак строк їх дії має закінчитися 10 листопада 2020 року. Відповідно до Статуту ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» є правонаступником всіх прав та обов'язків ТОВ «Агрофірма «Шишацька», з якою позивачі укладали договори, а тому відповідно до п.9.2. договорів реорганізація юридичної особи не є підставою для розірвання договору оренди. Посилається на те, що всі істотні умови оспорюваних договорів дотримано, вони належним чином зареєстровані, орендодавці отримували орендну плату без зауважень щорічно, орендар не порушував умови договорів, тому підстави для їх розірвання відсутні.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кожна площею 4. 94 га, які розташована на території Пришибської сільської ради Шишацького району Полтавської області та належать їм на підставі Державних актів на право приватної власності на землю , серія НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 від 29 серпня 2002 року, що зареєстровані у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № №100, 101./а.с.11,12/

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державна реєстрація права власності позивачів на вказані земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_4 відбулася 10 листопада 2010 року, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності./ а. с. 13, 14 /

Між позивачами та СП «Лан» ТОВ «Арофірма « Шишацька» строком на десять років укладено договори оренди належних їм земельних ділянок, які зареєстровані у книзі реєстрації договорів 10.11.2011 року. /а.с. 7- 10/.

25.12.2008 року ТОВ «Агрофірма «Шишацька» було реорганізовано та Протоколом №14 зборів учасників ТОВ «Агрофірма « ім. Довженка» від 25 грудня 2008 року приєднано до ТОВ « Агрофірма « Довженка». Відповідно до Статуту останнього воно є правонаступником усіх його прав та обов'язків ТОВ «Агрофірма «Шишацька»./ а. с. 41 45 /

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для розірвання договору оренди, а матеріали справи не містять доказів наявності обставин, які б могли бути підставою для дострокового розірвання спірних договорів оренди. Крім того, укладені договори оренди зареєстровані відповідно до вимог законодавства, що діяло на той час. А тому відповідно до ст.18 Закону України «Про оренду землі» є чинними з моменту їх державної реєстрації, тобто з 10.11.2010 року та строк дії оренди не закінчився.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги викладених висновків не спростовують, зводяться до незгоди з рішенням, переоцінки доказів та хибного тлумачення норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги щодо закінчення строку дії договорів оренди у 2017 році та щодо самовільного використання цих ділянок відповідачем, що завдає їм значної шкоди - не грунтуються на фактичних обставинах та нормах права.

Згідно із ст. 13 Закону України «Про оренду землі» (далі - Закон) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону договір оренди землі підлягає державній реєстрації та на підставі ч.1 ст.210, ч.3 ст.640 ЦК України, ч.2 ст.125 ЗК України є укладеним з моменту його державної реєстрації.

Доводи апеляційної скарги щодо укладення договорів у вересні 2007 року та саме з того часу необхідно обчислювати десятирічний строк оренди їх земельних ділянок є неспроможними з огляду на те, що законодавець чітко визначив початок строку дії договору оренди - з моменту державної реєстрації, яка здійснена 10.11.2010 року, і цей факт не спростований.

Посилання позивачів на укладення спірних договорів з СП «Лан» ТОВ «Агрофірма «Шишацька» та наявні у договорі виправлення, підчитки, закреслення, що стали перешкодою для нотаріального посвідчення копії вказаного договору, не спростовують факту дотримання вимоги закону щодо державної реєстрації договору оренди 10.11.2010 року та початок відліку строку оренди саме з цієї дати. Також п.10.1 договорів передбачено, що договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і державної реєстрації.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що позивачі одержали примірники спірних договорів оренди після їх державної реєстрації у 2010 році та не висловлювали заперечень щодо зазначеної у них дати підписання, строку договору та дати державної реєстрації. Слід також зазначити, що момент укладення договорів не впливає на строк їх дії, оскільки договори оренди земельних ділянок набирають чинності після їх державної реєстрації, а тому виправлення у даті укладення догорів не змінюють строку їх дії від дня державної реєстрації. Дата укладення договору не є істотною умовою, яка тягне за собою визнання договору недійсним.

Апеляційний суд визнає безпідставними доводи апеляційної скарги, що використання відповідачем їх земельних ділянок після закінчення строку дії договорів у 2017 році є самовільним зайняттям земельної ділянки, чим їм завдано значної шкоди. Оскільки десятирічний строк дії договорів оренди від дня державної реєстрації продовжується до 10.11.2020 року, використання земельних ділянок відповідачем є правомірним, а доказів заподіяння будь-якої шкоди позивачам - не надано.

Також не заслуговують на увагу доводи щодо укладення спірних догорів оренди з СП «Лан» ТОВ «Агрофірма «Шишацька», яка 25.12.2008 реорганізована та приєднана до ТОВ «Агрофірма «ім.Довженка», яка є правонаступником реорганізованої юридичної особи. Відповідно до п. 9. 2 Договорів оренди реорганізація юридичної особи не є підставою для зміни або розірвання договору.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконної передачі відповідачем спірних земельних ділянок в суборенду ЗАТ «Пласт» не грунтуються на належних та допустимих доказах. Повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про те, що на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, власником якої є ОСОБА_2, відповідно до технічної документації із землеустрою для складання договору (сервітуту) на прокладання шлейфу-газопроводу від свердловини №6 Східні Петренки до Кавердинської УКПГ ЗАТ «Пласт» на території Баранівської, Ковердинобалківської, Ведикоперевізької та Пришибської сільських рад Шишацького району Полтавської області встановлено обмеження у використанні земельної ділянки - охоронна зона шлейфу-газопроводу від свердловини №6 Східні Петренки до Кавердинської УКПГ ЗАТ «Пласт», - не є доказом наявності суборендних відносин останнього з відповідачем та не є підставою для розірвання договорів оренди, оскільки відповідач використовує орендовані земельні ділянки згідно їх цільового призначення та сплачує оренду плату позивачам відповідно до умов договорів.

Посилання позивачів на не повідомлення їх відповідачем про перетин газопроводу на їх земельній ділянці та відсутність пропозиції щодо укладення сервітуту не заслуговують на увагу з огляду на те, що відповідно до ст.102-1 ЗК України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб(емфітевзис) і право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) виникають на підставі договору між власником земельної ділянки та особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для таких потреб.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 32 Закону «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

За правилами ч. 2 ст. 651 ЦК України умовою розірвання договору оренди в односторонньому порядку є істотне порушення умов договору та інші випадки, встановлені договором та законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Враховуючи викладені норми права та встановлені фактичні обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що районний суд обгрунтвано відмовив у позовних вимогах у зв'язку з відсутністю підстав для розірвання договорів оренди в односторонньому порядку за рішенням суду. Тому апеляційну скаргу залишає без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.367,368, 374, 375, 381-384, 389 -391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 11 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 липня 2018 року.

Головуючий - суддя Л.І.Пилипчук

Судді: /ПІДПИСИ/ Г.Л. Карпушин

О.О. Панченко

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Л.І. Пилипчук