Справа № 626/2519/15-ц
Провадження № 2/626/699/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

31.10.2018 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Константинова .Д .С., за участю секретаря Краєвої А.Г., представника відповідачів - адвоката ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 626/2519/15-ц, за позовом ПАТ "Альфа Банк" до ОСОБА_2,ОСОБА_3 про стягнення заборгованості , -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням від 13.01.2016 року Красноградського районного суду Харківської області позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість по відсотках за кредитним договором у сумі 535058,90 гр. та витрати по сплаті судового збору у сумі 8025,88 грн., а всього стягнуто 543084,78 грн.

При задоволенні позову суд встановив, що 27.12.2007 року Закрите акціонерне товариство «Альфа-Банк» та фізична особа громадянин України, яким є ОСОБА_2, уклали кредитний договір №490054627, згідно умов зазначеного договору відповідачу банком був наданий кредит у розмірі 41948,51 доларів США, номінальна процентна ставка 13%, дата остаточного повернення Кредиту 27.12.2014 року.

Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» 19.08.2009 року, було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк».

Відповідно до умов договору, позивач (за договором Кредитор) зобовязується надати ОСОБА_2 ( за договором Позичальникові) кредит у сумі 41948,51 доларів США.

В забезпечення виконання зобовязань позичальника, що випливають з Договору відповідно до ст. 553 ЦК України, 27.12.2007 року Закрите акціонерне товариство «Альфа-Банк» та фізична особа ОСОБА_3, уклали договір поруки №490054627-П.

Відповідно до Договору поруки ОСОБА_3, як поручитель поручається за виконання відповідача ОСОБА_2 обовязків, які виникли на підставі договору або можуть виникнути на підставі Договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.

Позивач свої зобовязання за Договором виконав, надавши ОСОБА_2 кредит у сумі 41948,51 доларів США, що підтверджується випискою з його особового рахунку.

У порушення умов Договору, ОСОБА_2, свої зобовязання належним чином не виконував, в результаті чого станом на 11.11.2015 року заборгованість за кредитом становить:

-за кредитом 37537,12 доларів США, що за курсом НБУ на 11.11.2015 року складає 854394,96 грн.;

-за відсотками 24045,55 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 11.11.2015 року складає 547308,82 грн.;

Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов Договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобовязань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, ОСОБА_2 зобовязаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня).

Станом на 11.11.2015 року розмір неустойки становить:

Пеня 953725,75 доларів США, що за курсом НБУ на 11.11.2015 року складає 21708071,29 грн.

Згідно рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський Фінансовий Союз» від 22.06.2010 року за кредитним договором №490054627 від 27.12.2007 року було стягнуто заборгованість у розмірі 318235,71 грн., а саме:

-за кредитом 297706,90 грн.;

-по відсотках 12249,92 грн.;

-по пені 8278,89 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 11.11.2015 року ОСОБА_2 має заборгованість за кредитним договором у розмірі:

-за кредитом 0,00 доларів США;

-за відсотками 23507,36 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 535058,90 грн.;

-по комісії 0,00 доларів США

Станом на 11.11.2015 року розмір неустойки становить:

Пеня 953362,02 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 21699792,40 грн.

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 16.08.2018 року по справі №626/2519/15-ц, провадження №2-п/626/9/2018, заяву представника відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення було задоволено, заочне рішення по справі №626/2519/15-ц (провадження №2/626/58/2016) за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості було скасовано, а розгляд справи призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

10.09.2018 року до Красноградського районного суду Харківської області представником відповідачів по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3 надано Відзив на позовну заяву «Альфа-Банк» про стягнення заборгованості по відсотках, в якому він вказав, що:

Позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» про стягнення солідарно заборгованості по відсотках за кредитним договором у сумі 535058.90 грн. з ОСОБА_2, ОСОБА_3 не визнає повністю.

Вважає, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський Фінансовий Союз» від 22.06.2010 року за кредитним договором №490054627 від 27.12.2007 року з ОСОБА_2, ОСОБА_3 стягнуто заборгованість по тілу кредиту, процентах, пені, тобто, кредитором ПАТ «Альфа-Банк» було предявлено і стягнуто повне дострокове погашення заборгованості за кредитом.

Також зазначає, що позивач предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, та стягнувши достроково всю заборгованість за судовим рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський Фінансовий Союз» від 22.06.2010 року за кредитним договором №490054627 від 27.12.2007 року з відповідачів було стягнуто заборгованість у розмірі 318235,71 грн., а саме:

-за кредитом 297706,90 грн.;

-по відсотках 12249,92 грн.;

-по пені 8278,89 грн., тобто, кредитор в особі позивача відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з 22.06.2010 року.

Позивач, або його представник у судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, їх неявка не перешкоджає розгляду позовної заяви по суті.

Представник відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_1 у судовому засіданні надав пояснення щодо підстав відмови у задоволенні позовних вимог позивача ПАТ «Альфа-Банк», які є аналогічними підставами, на які представник відповідачів посилався у Відзиві на позовну заяву ПАТ «Альфа-Банк» про стягнення заборгованості по відсотках.

Судом встановлено, що 27.12.2007 року Закрите акціонерне товариство «Альфа-Банк» та фізична особа громадянин України, яким є ОСОБА_2, уклали кредитний договір №490054627, згідно умов зазначеного договору відповідачу банком був наданий кредит у розмірі 41948,51 доларів США, номінальна процентна ставка 13%, дата остаточного повернення Кредиту 27.12.2014 року.

Відповідно до умов договору, позивач (за договором Кредитор) зобовязується надати ОСОБА_2 ( за договором Позичальникові) кредит у сумі 41948,51 доларів США.

В забезпечення виконання зобовязань позичальника, що випливають з Договору відповідно до ст. 553 ЦК України, 27.12.2007 року Закрите акціонерне товариство «Альфа-Банк» та фізична особа ОСОБА_3, уклали договір поруки №490054627-П.

Відповідно до Договору поруки ОСОБА_3, як поручитель поручається за виконання відповідача ОСОБА_2 обовязків, які виникли на підставі договору або можуть виникнути на підставі Договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський Фінансовий Союз» від 22.06.2010 року за кредитним договором №490054627 від 27.12.2007 року з ОСОБА_2, ОСОБА_3 стягнуто заборгованість по тілу кредиту, процентах, пені, тобто, кредитором ПАТ «Альфа-Банк» було предявлено і стягнуто повне дострокове погашення заборгованості за кредитом.

Предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, та стягнувши достроково всю заборгованість за судовим рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський Фінансовий Союз» від 22.06.2010 року за кредитним договором №490054627 від 27.12.2007 року з ОСОБА_2, ОСОБА_3 було стягнуто заборгованість у розмірі 318235,71 грн., а саме:

-за кредитом 297706,90 грн.;

-по відсотках 12249,92 грн.;

-по пені 8278,89 грн., тобто, кредитор в особі позивача відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з 22.06.2010 року.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно з вимогами кредитного договору (п.1.1.3.2.2) у разі порушення умов договору, Банк має право вимагати дострокове виконання боргових зобов'язань. Позивач, використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку за рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський Фінансовий Союз» від 22.06.2010 року. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов'язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, із чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги .

Таким чином кредитний договір припинив свою дію з дати направлення вимоги про дострокове погашення кредиту. Оскільки кредитний договір припинив свою дію, то у кредитора відсутні підстави для стягнення відсотків, пені і штрафів після дати направлення вимоги про дострокове припинення кредиту, оскільки, нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки поза строком дії кредитного договору не передбачено..

З моменту ухвалення рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський Фінансовий Союз» від 22.06.2010 року, яким вирішено спір сторін щодо боргових зобовязань відповідача, правовідносини сторін перейшли в іншу площину- площину виконання судового рішення. Ці правовідносини врегульовані спеціальним законом Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, згідно положень абзацу 2 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ № 5, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, і не надає права на нарахування і отримання відсотків за Кредитним договором (нарахування і отримання яких можливо лише у разі стягнення коштів за виконавчим написом нотаріуса, згідно положень абзацу 3 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ № 5).

У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В оцінці застосування наведених норм права ОСОБА_4 Верховного Суду зробила висновок, викладений у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), згідно з яким, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги, згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд дійшов переконання, що, звернувшись до Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський Фінансовий Союз» від 22.06.2010 рокуз позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який задоволено у повному обсязі та стягнуто на користь ПАТ "Альфа-банк" заборгованість у сумі 318235,71 грн., позивач реалізував своє право на пред'явлення вимоги в порядку частини другої статті 1050 ЦК України, чим змінив строк виконання в повному обсязі кредитного зобов'язання відповідача. З огляду на те, що ПАТ "Альфа-Банк" звернувся до суду із позовною заявою про стягнення кредитної заборгованості, тобто пред'явив до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, у позивача припинилося право нараховувати проценти за кредитом, після чого позивач не вправі здійснювати нарахування таких процентів, пені і штрафів.

Оскільки вимог про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України банк не заявляв, а суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом (частина перша ст. 13 ЦПК України), тому у задоволенні даного позову слід відмовити.

Судові витрати по справі у сумі 8025,88 грн. відшкодовуються за рахунок позивача, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 4,5,13,76-81,141,264-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборговваності за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги. в 30 денний строк з дня його проголошення.

Суддя