Справа № 494/441/18
Провадження № 2/494/246/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2018 року м. Березівка Одеської області

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді - Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Козубенко О.О.,

позивач - ОСОБА_1

представник відповідача - Якименко Ю.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Березівського районного суду Одеської області цивільну справу №494/441/18 за позовом ОСОБА_1 до Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

06.04.2018 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. Позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_3, після її смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка за цією ж адресою. Позивач зазначила, що являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3., інших спадкоємців за законом та заповітом немає. Однак у свідоцтві про народження позивача містяться виправлення, а саме: у графі «по-батькові» матері в дужках записано українською мовою «ОСОБА_3», а зверху над ним російською мовою дописано « ОСОБА_3», тоді як у свідоцтві про смерть по-батькові матері вказано «ОСОБА_3».

Позивач вказала, що усе життя підтримувала з матір'ю родинні відносини, проживали з нею за однією адресою: АДРЕСА_1, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. ОСОБА_1 вказала, що після смерті матері вчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, так як в наданих документах містяться виправлення, а саме: у свідоцтві про народження позивача містяться виправлення, а саме: у графі «по-батькові» матері в дужках записано українською мовою «ОСОБА_3», а зверху над ним російською мовою дописано « ОСОБА_3», тоді як у свідоцтві про смерть по-батькові матері вказано «ОСОБА_3». У зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд задовольнити його заяву та визнати право власності на спадкове майно.

У судовому засіданні 10.07.2018 року позивач позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обґрунтування зазначені у позовній заяві.

Голова Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області у судовому засіданні 10.07.25018 року зазначив, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Підтвердив обставини, на які посилалась позивач у заяві та зазначив, що вона дійсно проживала разом зі своєю матір'ю у вищевказаному будинку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, врахувавши думку представника відповідача про визнання позову, допитавши свідків, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до частини четвертої статті 206 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено: «У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову…».

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 померла ОСОБА_3 (а.с.6), та відповідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.7) помер ОСОБА_4.

Згідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с.10) матір'ю ОСОБА_5 зазначено - ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 25.10.1949 р. ОСОБА_3 після одруження змінила прізвище на ОСОБА_3 (а.с.11).

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили суду, що за свого життя ОСОБА_1 підтримувала родинні стосунки з матір'ю ОСОБА_3 Вони постійно проживали разом та вели спільне господарство за адресою житловий будинок АДРЕСА_1. Інших спадкоємців не має, на даний час разом з позивачем проживають також онуки.

Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 стверджується співпаданням зазначення їх прізвищ, які відображені в наданих суду документах, також свідки пояснили, що вони підтримували родинні стосунки, та взаємовідносини між ними були як матері та дочки.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що позивачем надані належні та допустимі докази родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення вимоги позивача щодо встановлення факту, що ОСОБА_1. являється дочкою ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Щодо вимоги позивача про визнання за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1978 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану на території Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області, яка належала померлій ОСОБА_3, то суд вважає зазначити наступне.

Згідно витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі від 19.12.2017 року було зареєстровано спадкову справу ОСОБА_3

Відповідно до витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 05.04.2016 року було встановлено вартість вищевказаної земельної ділянки (а.с.24-35).

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Новоселівської сільської ради №295 - ОСОБА_3 на день своєї смерті проживала разом з ОСОБА_1, яка доглядала за нею та понесли витрати на поховання.

Відповідно до копії державного акту про право приватної власності на землю серії НОМЕР_6 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,1978 га на території АДРЕСА_1 (а.с.12-15).

Судом також встановлено,згідно технічного паспорту (а.с.15-21) ,свідоцтва про право власності від 12.12.2018 року (а.с.22) та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.12.2018 року (а.с.23) за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1

У відповідності до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як встановлено судом, ОСОБА_1. звернулася до нотаріуса щодо отримання спадщини, однак Листом від 10.01.2018 року нотаріусом надано роз'яснення та відмовлено у праві на спадкування (а.с.41).

Відповідно до статті 1218 ЦК України: «До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті».

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов'язок спадкоємців, а їх право.

ОСОБА_1 виявила згоду на прийняття спадщини, звернувшись до нотаріальної контори для її отримання.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав

За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Статтею 41 ч.1, ч.4 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним».

Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням її права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, за умови прийняття ОСОБА_1 спадщини за законом після смерті її матері у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд доходить висновку, що право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом визнання за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1978 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та житлового будинку, розташованих на території Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області по вул. Пристанційна,12, яка належала померлій ОСОБА_3.

Керуючись статтями 12, 13, 229, 265, 273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 являється дочкою ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новоселівка Березівського району Одеської області.

Виизнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0.1978 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка передана їй для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та спору (присадибна ділянка).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відповідач - Новоселівська сільська рада Березівського району Одеської області (адреса: 67330, вул.. нова, 77а, с. Новоселівка, Березівський р-н, Одеська обл., ).

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 12.07.2018 року.

Суддя Римар І.А.