Справа № 351/2614/18
Номер провадження №2/351/1033/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Калиновського М.М.

з участю секретаря Равлюк М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до Прутівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до Прутівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивував тим, що 12.06.1997р. померла його мати ОСОБА_2, якій на підставі державного акту на право власності на землю IV-ІФ, виданого 01.03.2001р. належала земельна ділянка площею 0,59 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Прутівської сільської ради.

Спадкоємцем першої черги за законом став позивач, так як вступив в управління спадковим майном. У зв'язку з тим, що державний акт був виданий після смерті ОСОБА_2, він не може оформити спадщину. Просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,59 га, що розташована на території Прутівської сільської ради та належала померлій ОСОБА_2 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ІФ № 010556 від 01.03.2001р..

Представник позивача подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити, справу розглядати без її участі.

Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечив.

Дослідивши письмові матеріали, встановивши фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принцип неупередженості, суд приходить до висновку, що позов частково підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-НМ № 278536 ОСОБА_2 померла 12.06.1997р..

Із державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ІФ № 010556 ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,59 га в межах згідно з планом, що на території Прутівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до довідки Прутівської сільської ради від 07.11.2018р. за померлою ОСОБА_2 зареєстровано земельний пай площею 0,59 га. На день її смерті в господарстві були зареєстровані: ОСОБА_1 та ОСОБА_3, після її смерті в управління спадковим майном вступив позивач ОСОБА_1. Заборона відчуження на майно не накладалась, заповіт від імені померлої ОСОБА_2 в сільській раді не посвідчувався.

Відповідно до довідки Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 08.11.2018р. після смерті ОСОБА_2, яка померла 12.06.1997р. спадкова справа не заведена.

Постановою Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 08.11.2018р. позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 560 ЦК УРСР, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

Зібрані по справі докази вказують, що ОСОБА_2, яка померла 12.06.1997р., на праві власності належала земельна частка (пай) розміром 0,59 гектарів в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Прутівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, після смерті якої 01.03.2001р. було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІV-ІФ № 010556, спадкоємцем якого за законом став її син позивач ОСОБА_1, який вступив в управління спадковим майном, а тому суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на земельну частку (пай), що розташована на території Прутівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, в межах земельної ділянки площею0,59 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ІФ № 010556 від 01.03.2001р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 56, виданого на ОСОБА_2. В решті позову слід відмовити.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328,1218, 1268, ЦК України, ст. 524, 534, 548, 549, 560 ЦК УРСР, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай), що розташована на території Прутівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, в межах земельної ділянки площею 0,59 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ІФ № 010556 від 01.03.2001р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 56, виданого на ОСОБА_2, яка померла 12.06.1997р.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.