Провадження № 2/761/924/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.,

при секретарі Триндюк А.М.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіднані в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права особистої приватної власності та виділ в натурі із спільної сумісної власності, стягнення коштів як частку у спільній сумісній власності подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні заяву про збільшення розміру позовних вимог підтримав та просив прийняти до розгляду.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо прийняття заяви заперечував.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання.

Згідно ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Враховуючи, що заява позивача про збільшення позовних вимог містить інші підстави та предмет позову, а цивільно-процесуальним законодавством не дозволяється одночасна зміна підстав та предмету позову, суд вважає, що відсутні правові підстави для прийняття вищевказаної заяви до розгляду, а тому в задоволенні клопотання має бути відмовлено.

В судовому засіданні представником відповідача був поданий зустрічний позов.

Представник позивача щодо прийняття зустрічного позову заперечував.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Відповідно до ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Згідно із ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

Вивчивши матеріали зустрічного позову з первісним позовом, суд вважає що спільний розгляд пред'явленого зустрічного позову з первісним не є доцільним, оскільки він не тільки ускладнить вирішення справи по суті та порушить розгляд справи в розумні строки. За таких обставин суд прийшов до висновку, що у прийнятті зустрічного позову слід відмовити та повернути заявнику.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 49, 193, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити позивачу ОСОБА_3 в прийнятті заяви про збільшення розміру позовних вимог, повернувши її заявнику.

Роз'яснити позивачу, що він має право звернутися до суду із зазначеними вимогами на загальних підставах.

Відмовити відповідачу ОСОБА_4 в прийнятті зустрічної позовної заяви та повернути її заявнику.

Роз'яснити сторонам, що вони мають право звернутися до суду із зазначеними вимогами на загальних підставах.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: