Справа №345/5071/18
Провадження № 2/345/2056/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2018 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючої судді Онушканича В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом Ханенків Маряни Володимирівни до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Калуського міськрайонного суду від 10.07.2015 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу народився син ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 04.08.2017 року з відповідача на користь позивача постановлено стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_2 в розмірі по 1500,00 грн., щомісячно, до досягнення ним повноліття. Позивач вказує, що син ОСОБА_2 хворіє та має діагноз: Дитячий церебральний параліч, двійна геміплегія зі стійкими руховими порушеннями IV-V рівня. Дитина визнана інвалідом дитинства і потребує лікування. З часу розірвання шлюбу дитина постійно перебуває тільки на утриманні позивачки.

Позивач наголошує, що з огляду на стан здоровя, син ОСОБА_2 потребує постійного лікування та специфічного догляду та, відповідно, значних матеріальних витрат. Зокрема, щоденно йому необхідні підгузники, ліки, спеціальне харчування. Також позивач придбала для сина ходулі. Відповідач добровільно надавати кошти на утримання дитини відмовляється, витрачає гроші на свої потреби, інтересами дитини не цікавиться, зрідка відвідує його. З огляду на таке утриманням дитини позивач займається самостійно, нещодавно народила другу дитину, за якою здійснює догляд, через це перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Позивач вказує, що змушена придбавати ліки для дитини за власні кошти. Відповідно до долучених квитанцій вартість понесених позивачкою витрат на лікування сина становить 17392,09 грн. Половина розміру понесених витрат становитиме 8696,04грн. Тому позивач змушена звернутися до суду та просить стягнути з відповідача на її користь понесені додаткові витрати на дитину в розмірі 8696,04грн.

27.11.2018 року автоматизованим розподілом судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю Онушканича В.В.

29.11.2018 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

27.12.2018 року від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява, згідно якої зазначає, що на момент відкриття провадження у справі перебував за кордоном. Саму позовну заяву і докази, якими обґрунтовуються вимоги, вважає безпідставними та вказав, що бажає скористатися професійною правничою допомогою. Водночас відповідачем не подано суду жодних доказів про те, що він дійсно до моменту розгляду справи перебував за кордоном і з обєктивних причин не мав можливості подати відзив на позов. Крім того, суд враховує, що відповідачем фактично висловлено свою позицію по суті спору, оскільки в поданій заяві вказав, що вважає позов безпідставним. Також суд враховує, що предмет спору в даній цивільний справі стосується прав та інтересів малолітньої особи, а для таких справи пріотритетним є їхнє швидке вирішення. За таких обставин суд вважає, що немає підстав для відкладення розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10.07.2015 року шлюб між ними розірвано (а.с. 3). Від шлюбу народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини; вони необхідні для того, щоб за певних обставин можна було забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину та обґрунтовуватись відповідними документами, а відтак і підтверджувати наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати і свідчать про їх необхідність.

Відповідно до ч.2 ст.185 СК України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

В п .18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Ч.2 ст.185 СК України передбачено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Визначення обставин, які можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду, який розглядає позов про визначення розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини або чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. З урахуванням зазначених обставин, суд у своєму рішенні визначає розмір участі у твердій грошовій сумі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами.

Судом встановлено, що відповідно до виписки № 51 з рішення лікарсько-консультативної комісії від 12.01.2018 року (а.с. 9) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено діагноз: Дитячий церебральний параліч, двійна геміплегія зі стійкими руховими порушеннями IV-V рівня. Дитина визнана інвалідом дитинства.

З виписок з медичних карт стаціонарного хворого вбачається, що ОСОБА_3 неодноразово перебував на лікуванні (а.с. 8, 9).

Позивачем на підтвердження додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_2 долучено ряд фіскальних чеків на загальну суму 17 392,00 грн. Проте поряд із чеками, які свідчать про сплату позивачкою коштів на придбання ліків, до матеріалів справи долучено чеки на придбання підгузників, термоса, продуктів харчування (чіпсів, молочних каш), пластикових пляшечок (а.с. 11-18).

При цьому, суд вважає, що продукти харчування, пластикові пляшечки, підгузники не вважаються додатковими витратами на утримання дитини в розумінні ст. 185 СК України, оскільки, не зумовлені особливими обставинами, а вважаються природними потребами дитини та охоплюється питанням стягнення аліментів. Так, рішенням Калуського міськрайонного суду від 04.08.2017 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 грн., щомісячно (а.с. 25-26).

До того ж суд звертає увагу, що позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не надано суду жодних доказів, що нею були придбані підгузники саме для сина ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки в тексті позовної заяви позивач вказує, що нещодавно народила другу дитину.

Отже, суд вважає обґрунтованими додаткові витрати на утримання дитини на загальну суму 13 497, 75грн. (167,00 + 39,02 + 168,20 + 322,80 + 85,50 + 12,23 + 1,75 +10,00 + 19,00 + 260,23 + 52,43 + 147,76 + 142,4 +1364,29 +44,88 + 261,81 +259,10 + 43,64 +151,25 + 99,77 + 444,30 + 69,57 + 116,50 + 438,20 + 84,75 + 4723,00 + 30,00 + 63,00 + 24,49 +402,76 + 62,32 + 332,60 + 739,24 + 82,05 + 275,98 + 374,90 + 938,38 + 124,00 + 225,15 + 293,50).

Відповідно до ст.180 СК України обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Тому, виходячи з принципу рівності прав та обов'язків батьків відносно дітей, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути 6748, 88 грн. додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-182, 184, 185 СК України, ст.ст. 19, 141, 259, 263-265, 274 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, офіційно непрацюючого, на користь Ханенків Маряни Володимирівни, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, 6748, 88 грн. додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 27.12.2018 року.

Головуючий