ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

26 грудня 2018 року

м. Харків

справа № 645/2994/18

провадження № 22-ц/818/1924/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Піддубного Р.М. (суддя-доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Кравченко О. О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідач ОСОБА_3, ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕНЗО»,

треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2018 року, постановлену у складі судді Бабкової Т.В.,

у с т а н о в и в :

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив витребувати із законного володіння ОСОБА_4 нежитлову будівлю літ. «П/1-1» загальною площею 124,7 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Московський, 144-Д, визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно, зобовязати ОСОБА_4 надати йому доступ до нежитлової будівлю та передати ключі від неї; витребувати із незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНЗО» (ТОВ «РЕНЗО») нежитлову будівлю літ. «П-1» загальною площею 360,6 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Московський, 144-Ж, визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно та зобовязати ТОВ «РЕНЗО» надати йому доступ до будівлі та передати ключі від неї.

У жовтні 2018 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив заборонити відчуження нежитлової будівлі літ. «П/1-1», що знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Московський 144-Д та зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4 та нежитлової будівлі літ. «П-1», яка знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Московський, 144-Ж та зареєстрована на праві власності за ТОВ «РЕНЗО».

В обґрунтування заяви зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2018 року заяву задоволено. Накладено заборону відчуження на нежитлову будівлю літ. «П/1-1», загальною площею 124,7 кв. м, яка знаходиться за адресою м. Харків, пр. Московський, 144-Д, що належить на праві власності ОСОБА_4, нежитлову будівлю літ.»П-1», загальною площею 360,6 кв. м, яка знаходиться за адресою м. Харків, пр. Московський, 144-Ж, що належить на праві власності ТОВ «РЕНЗО».

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу скасувати, у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Скаргу мотивовано тим, що у заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 не вказано жодної передбаченої законом підстави для вжиття заходів забезпечення позову, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження виникнення у нього права власності на спірні приміщення, а тому відсутні підстави для забезпечення заявленого ОСОБА_1 позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_4, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження спірного нерухомого майна може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення заявленого ОСОБА_1 позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Отже, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття певних заходів, передбачених ч. 1 ст. 150 ЦПК України, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як убачається із матеріалів справи, предметом заявленого ОСОБА_1 позову є вимоги про визнання права власності на нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою:. м. Харків, пр. Московський № 144-Д та № 144-Ж та витребування спірних нежитлових приміщень із незаконного володіння відповідачів.

З огляду на викладене та враховуючи характер заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження спірного майна, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення заявленого позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування ухваленого за результатами розгляду заяви про забезпечення позову судового рішення.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

ОСОБА_7