Справа № 199/2269/18
(2/199/1654/18)
РІШЕННЯ

Іменем України

24.09.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 380» про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом, третя особа: Державний нотаріус Четвертої державної нотаріальної контори ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом зазначивши, що 24 листопада 2015 року помер чоловік ОСОБА_1, який є батьком ОСОБА_2 ОСОБА_4.

17.09.2016 року позивачі звернулись до Державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини та згідно витягу про реєстрації в Спадковому реєстрі № 44479778 від 16.07.2016 року, було отримано відмову у вчиненні нотаріальних дій, у звязку з відсутністю права власності на вищезазначену квартиру у спадкодавця та за відсутності правовстановлюючих документів на зазначене спадкове майно.

Померлий ОСОБА_4 був членом обслуговуючого «Житлово-будівельного кооперативу № 380». 16.07.1986 року на підставі Ордеру № 2002, ОСОБА_4 та членам його сімї була надана трикімнатну квартира квартиру № 130, що розташована у будинку №5 по вул. Шолохова, м. Дніпро.

У липні 1992 року ним у повному обсязі було сплачено пайовий внесок за вказану квартиру, що підтверджується довідкою від 21.12.2017 року № 158, виданою головою правління ОК «ЖБК № 380» про сплату пайового внеску в розмірі 8424,00 рублів.

24 листопада 2015 року ОСОБА_4 помер, однак право власності на спірну квартиру належним чином не оформив. Згідно довідки КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради № 10468 від 29.07.2016 року реєстрацію права власності на спірну квартиру не проведено.

Позивачі були з ним зареєстровані на момент смерті, прийняли спадщину за законом, що підтверджено довідкою № 166 від 14.01.2018 року, виданою головою ЖБК 380.

Просили визнати у рівних часках по ? за позивачами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 24 листопада 2015 року, право власності на квартиру № 130, що розташована у будинку №5 по вул. Шолохова в м. Дніпрі, загальною площею 60,50 кв.м, житловою площею 43,59 кв.м. Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Позивачі та їх представник в судове засідання не зявились. Про день, час та місце судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку. Надали суду заяву, в якій просили справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав та просив суд їх задовольнити.

Третя особа в судове засідання не зявилась, просила суд справу розглядати без її участі та винести рішення на розсуд суду.

Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 був членом обслуговуючого «Житлово-будівельного кооперативу № 380». 16.07.1986 року на підставі Ордеру № 2002 ОСОБА_4 та членам його сімї була надана трикімнатну квартира квартиру № 130, що розташована у будинку №5 по вул. Шолохова, м. Дніпро. У липні 1992 року ним у повному обсязі було сплачено пайовий внесок за вказану квартиру, що підтверджується довідкою від 21.12.2017 року № 158, виданою головою правління ОК «ЖБК № 380» про сплату пайового внеску в розмірі 8424,00 рублів.

24 листопада 2015 року помер ОСОБА_4, про що 25.11.2015 року складено відповідний актовий запис № 2202 органом державної реєстрації актів цивільного стану, що видав свідоцтво про смерть ОСОБА_5 відділ державної реєстрації актів цивільного стану дніпровського міського управління юстиції.

Позивачі є спадкоємцями першої черги, як син та дружина спадкодавця, були з ним зареєстровані на момент смерті,таким чином згідно ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину за законом, що підтверджено довідкою № 166 від 14.01.2018 року, виданою головою ЖБК 380.

Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як передбачено п. 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року N 296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

17.09.2016 року позивачі звернулись до Державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини, а саме квартири за адресою: м. Дніпро, вул. Шолохова, 5/130, в якій проживали однією сімєю з померлим та були зареєстровані.

Згідно витягу про реєстрації в Спадковому реєстрі № 44479778 від 16.07.2016 року, було отримано відмову у вчиненні нотаріальних дій, у звязку з відсутністю права власності на вищезазначену квартиру у спадкодавця та за відсутності правовстановлюючих документів на зазначене спадкове майно.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як роз'яснено у п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які

підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий

будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до

складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю

вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно

квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що позивачі у передбачений законом строк прийняли спадщину, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати у вигляді судового збору віднести за рахунок позивачів.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 264-266 ЦПК України, ст.ст. 16, 25, 30, 328, 346, 392, 1216, 1268, 1297 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 380» про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (м. Дніпро, вулиця Шолохова,5/130, РНОКПП НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 24 листопада 2015 року, право власності на ? частину квартири № 130, що розташована у будинку №5 по вул. Шолохова в м. Дніпрі, загальною площею 60,50 кв.м, житловою площею 43,59 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 Дмитрівною (м. Дніпро, вулиця Шолохова,5/130, РНОКПП НОМЕР_2) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 24 листопада 2015 року, право власності на ? частину квартири № 130, що розташована у будинку №5 по вул. Шолохова в м. Дніпрі, загальною площею 60,50 кв.м, житловою площею 43,59 кв.м.

Судові витрати віднести за рахунок позивачів.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя