У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2018 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Світлик О.М.,

за участю секретаря судового засідання Гайданки Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник адвокат ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про поділ майна, що перебуває у спільній сумісній власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник адвокат ОСОБА_2, звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про поділ майна, що перебуває у спільній сумісній власності.

Ухвалою судді від 09.01.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.02.2018 року постановлено закрити підготовче провадження та призначити цивільну справу за вказаною позовною заявою до судового розгляду по суті.

До початку розгляду справи по суті від позивача ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшла письмова заява від 26.06.2018 року, згідно з якою позивач, з огляду на обставини особистого характеру, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України просить залишити позов без розгляду. Також позивач відповідно до ч. 3 ст. 257 ЦПК України, залишаючи позов без розгляду, просить вирішити питання про повернення з відповідного бюджету суми сплаченого судового збору.

Учасники справи у дане судове засідання не зявилися, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином шляхом надіслання судових повісток рекомендованими поштовими відправленнями.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності всіх учасників справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Розглянувши вказану заяву та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Виходячи з основного принципу цивільного судочинства диспозитивності, закріпленого у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відтак, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, а також того, що подання заяви про залишення позову без розгляду є безумовним правом позивача, суд вважає, що позов слід залишити без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Що стосується клопотання позивача щодо вирішення питання про повернення судового збору суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Разом з тим, п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у звязку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

З огляду на вищенаведені приписи Закону України «Про судовий збір», оскільки позовну заяву залишено без розгляду за заявою позивача, суд приходить до переконання про відсутність у даному випадку правових підстав для повернення судового збору, а тому, в задоволенні клопотання позивача про повернення судового збору слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 13, 133, 247, 257, 260, 261, 354, 355 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник адвокат ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про поділ майна, що перебуває у спільній сумісній власності залишити без розгляду.

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про повернення судового збору відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Головуюча О.М. Світлик