Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області колегією в складі: головуючого - судді Нікандрової С.О., присяжних Слабун Н.П., Гапон С.М., за участю секретаря судового засідання Гончарової К.Ю., заявника - ОСОБА_3, представника заявника - адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про визнання особи безвісно відсутньою, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати її колишнього чоловіка і батька її дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутнім з 15 квітня 2016 року. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ОСОБА_5 з лютого 2016 року залишив місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1, та припинив спілкування з заявником та дитиною зв'язок із ним втрачено, після того він жодного разу не телефонував та жодними засобами зв'язку не повідомляв про місце свого перебування. 30 червня 2017 року заявник звернулася до Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області із заявою про зникнення чоловіка, на підставі якої заведена оперативно-розшукова справа №60041717, проте заходами розшуку встановити місцезнаходження ОСОБА_5 не вдалося. На даний час заявник утримує і виховує малолітню доньку і на підставі ст.46 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має право на призначення пенсії в разі втрати годувальника за умови визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та її представник - адвокат ОСОБА_4 заяву підтримали та просили задовольнити з викладених в ній підстав.

Представники заінтересованих осіб - Управління соціального захисту населення Василівської районної державної адміністрації і Управління пенсійного фонду України в Запорізькій області в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

19 лютого 2014 року між заявником ОСОБА_3 і ОСОБА_5 зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського РУЮ, про що зроблений актовий запис №14.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1.

Заочним рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 13 червня 2017 року шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_5, зареєстрований 19 лютого 2014 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського РУЮ, актовий запис №14,

розірваний 24 квітня 2017 року заявник ОСОБА_3 звернулася до Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області із заявою про зникнення чоловіка, на підставі якої у відповідності з ч.1 ст.6, ч.1 ст.9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» заведена оперативно-розшукова справа категорії «Розшук» №60041717 стосовно безвісно зниклого ОСОБА_5.

Згідно довідки Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області від 06.12.2017 року №Б-299/80-2017, в рамках оперативно-розшукової справи «Розшук» №60041717 від 03.05.2017 року розшукується громадянин ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, як безвісно зникла особа. Проведеними розшуковими заходами місцезнаходження ОСОБА_5 на даний час не встановлено.

Заочним рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 18 липня 2017 року ОСОБА_5 визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням, АДРЕСА_1

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, №3419 від 21 червня 2018 року останнє місце реєстрації ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1 з 01.08.2014 року по 28.09.2017 року (по рішенню суду від 18.07.2017 року знятий з реєстрації).

Допрошена в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 підтвердила, що працює вахтером в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, у якому в НОМЕР_2 проживає заявник ОСОБА_3 разом з донькою. Чоловік заявниці ОСОБА_5 приблизно з 2016 року не проживає в гуртожитку, і з того часу ніколи за адресою проживання не з`являється, місце його перебування їй не відомо.

Згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби вих.№ 0.184-29778/0/15-18 від 19 липня 2018 року, надано інформацію з бази даних щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування між Донецькою та Луганською областями та тимчасово окупованою територією АР Крим громадянином ОСОБА_5 у період з 18.07.2013 року по 17.07.2018 року, згідно якої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, 19 травня 2016 року виїхав з України через пункт пропуску «Гоптівка».

Згідно листа №01-40/59 від 19 липня 2018 року КУ «Василівська центральна районна лікарня» ВРР ЗО на запит суду відповіла, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у період часу з 15.04.2016 року до теперішнього часу за медичною допомогою не звертався.

Згідно відповіді Василівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції у Запорізькій області від 16 липня 2018 року за №1034/17.14-04-32, перевіркою даних у Державному реєстрі актів цивільного стану встановлено відсутність актових записів про смерть громадянина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до відповіді Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області за №2301.2.2-8873/23.2-18 від 25.07.2018 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з питань оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до УДМС України в Запорізькій області не звертався.

Відповідно до ст.43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Отже, обов'язковою підставою для звернення до суду щодо вирішення питання про визнання фізичної особи безвісно відсутньою є відсутність відомостей про її місце перебування.

Згідно ч.3 ст.43 ЦК України порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою

встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст.306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

За змістом ст.ст. 307,308 ЦПК України, якими визначено порядок розгляду судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім має для заявника ОСОБА_3 юридичне значення та зумовлене необхідністю звернення до органів соціального захисту населення та пенсійних органів з метою оформлення державних соціальних виплат та призначення пенсії в разі втрати годувальника за умови визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім.

Проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази, суд приходить до переконання про обґрунтованість вимог та наявність установлених законом підстав для визнання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення останнього підтверджуються доказами, які не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності і ці докази суд приймає до уваги, так як вони не суперечать один одному та ніким не спростовуються.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст.309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст.76-89, 263-265, 268, 273, 305-309 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 про визнання особи безвісно відсутньою - задовольнити.

Визнати громадянина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме місце проживання і реєстрації: АДРЕСА_1, безвісно відсутнім.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений і підписаний 22 серпня 2018 року.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О.Нікандрова

Присяжні С.М. Гапон

Н.П. Слабун