Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2535/18 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія 30 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

ОСОБА_1

секретаря

судового засідання ОСОБА_2

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 01 листопада 2018 року під головуванням судді Зубчук І.В.

у цивільній справі № 278/2535/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок неправомірних дій, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом. Просив стягнути з ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 25000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 26 липня 2018 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_4, перебуваючи в с.Кодня по вул.Гайдамацькій, 47 Житомирського району ображав його нецензурною лайкою, чим порушив його спокій та нормальний спосіб життя, психологічне благополуччя. Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 16 серпня 2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 51 гривня. Тому він змушений був звернутись до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 01 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове - про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи. Зокрема зазначає, що відповідно до постанови Житомирського районного суду від 16 серпня 2018 року відповідача ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП за те, що він вчинив хуліганські дії відносно ОСОБА_3 і по даній справі позивач відповідно до ст.269 КУпАП є потерпілим особою, якій заподіяно моральну шкоду. Оскільки відшкодування моральної шкоди адміністративним законодавством не передбачено, тому таке право виникає в цивільно-правових відносинах.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Житомирського районного суду від 16 серпня 2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 51 гривня (а.с.4).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що скарги позивача щодо неправомірних дій відповідача були розглянуті компетентними органами з урахуванням положень Кодексу України про адміністративне правопорушення, а сам факт притягнення відповідача до адміністративної відповідальності не свідчить про завдання позивачу моральної шкоди та не є безумовною підставою для покладення на відповідача обов»язку її відшкодувати.

Проте, погодитися з висновками суду неможливо, оскільки вони зроблені передчасно, без належного з»ясування всіх обставин справи.

Так, загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст.ст.1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю вини.

Згідно із ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Із змісту постанови про притягнення відповідача до адмінвідповідальності вбачається, що останній «ображав нецензурною лайкою гр.ОСОБА_3В.» (а.с.4).

Зазначена постанова є чинною.

Зміст довідки за результатами перевірки матеріалів скарги за даним фактом свідчить про те, що відповідач, який був опитаний співробітниками поліції, фактично визнав, що частково завісив вікно в частині будинку позивача та під час проведення ремонтних робіт у своїй частині будинку пошкодив штукатурку в частині будинку позивача (а.с.17).

За наведених обставин суд мав підстави вважати, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивач зазнав психічного болю, оскільки йому доводилося вислуховувати образливі, нецензурні слова, внаслідок чого почував себе принизливо, душевно страждав та хвилювався з цього приводу, його майно було пошкоджене.

У зв»язку із наведеним та відповідно до п.3 ч.1 ст.376 ЦПК оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Як роз'яснено в п.п.3,9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В даному випадку, враховуючи, що будь-яких тяжких наслідків для позивача не наступило та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості суд вважає достатнім відшкодування у розмірі 1000 грн.

Крім того, згідно з положеннями ст.141 ЦПК з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 01 листопада 2018 року скасувати, ухваливши нове.

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди та в дохід держави 704,8 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 28.12.2018 року.