Дата документу 04.10.2018
Справа № 334/2613/18
Провадження № 2/334/2550/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.

при секретарі Манюхіні О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ

У квітні 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому просила розірвати укладений 05 червня 2010 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати, стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі.

Свої вимоги мотивувала тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 05.06.2010 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Від даного шлюбу дітей не мають. Однак, одруження з відповідачем виявилося невдалим, оскільки у них виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні відносини. Відповідач нехтує сімейними цінностями, через що між ними постійно виникали сварки, що негативно впливало на її психічний стан та спричиняло їй душевні страждання. Відповідач не розуміє сутності сімейних проблем, не здатний підтримувати нормальну атмосферу в сім'ї та піклуватися про побудову сімейних відносин між ними на почуттях взаємної любові, поваги та взаємодопомоги. Все це привело до припинення сімейних відносин та фактичного розпаду сім'ї. Вважає, що їхня сім'я остаточно розпалася, подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, в зв'язку з чим звернулася в суд з даним позовом.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву про розірвання шлюбу, в якому вказав, що він заперечує проти вимог позивачки і вважає даний позов безпідставним, а вимоги незаконними та необґрунтованими. Так, за час шлюбу позивачка також не завжди розуміла його, вчиняла сварки та скандали за різні дрібниці, однак він розумів, що в сімейному житті бувають різні періоди та ситуації, старався більше промовчати та не конфліктувати. В результаті втрати розуміння один до одного і склалась така критична ситуація. Позивачка на нього дуже сердита, тому й подала даний позов, але насправді вони продовжують кохати один одного. Розуміє, що робив помилки, можливо приділяв недостатньо часу сім'ї та дружині, однак розлучатись і втрачати сім'ю він не бажає. Переконаний, що їх шлюб та сім'ю ще можна зберегти і тому готовий докласти для цього всіх необхідних зусиль, приділяти більше часу дружині та робити все від нього залежне, щоб зберегти сім'ю. За таких обставин просив суд надати термін для примирення строком шість місяців, оскільки вважає, що шлюбні відносини між ним та позивачкою себе не вичерпали і можуть бути відновленими.

В судовому засіданні позивачка повністю підтримала заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини. При цьому додатково пояснила, що вона категорично наполягає на розірванні шлюбу, оскільки він носить тільки формальний характер. Вони з відповідачем сімейних відносин не підтримують, вже більше двох місяців проживають окремо і вона зберегти сім'ю не бажає, тому що така ситуація повторюється вже не перший раз і відповідач не хоче змінювати своєї поведінки. Просила не надавати строк для примирення, оскільки він результату не принесе.

В судовому засіданні відповідач позов визнав, пояснивши, що він згідний на розірвання шлюбу, так як на цьому наполягає позивачка, тому він також зберігати з нею сімейні відносини не бажає та просить позов задовольнити.

Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявлений позов належить до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 24 даного Кодексу, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

У судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, оскільки в них виявилися різні погляди на сімейне життя та обов'язки.

Сторони сімейних відносин не підтримують, вже більше 2 двох місяців проживають окремо, спільного господарства не ведуть, зберегти сім'ю не бажають та наполягають на розлученні, вказуючи, що надалі перебувати в шлюбі не бажають.

Беручи до уваги категоричність позиції позивачки, згоду відповідача на розірвання шлюбу, той факт, що на даний час шлюб між сторонами існує тільки формально, оскільки вони проживають окремо і сімейних відносин не підтримують, суд приходить до висновку, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх неповнолітніх дітей порушені не будуть, і вважає, що заявлений позов слід задовольнити та укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шлюб розірвати, прізвище позивачці після розірвання шлюбу не змінювати.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст. 24,105,110,112-114 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований 05 червня 2010 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 177 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 704,80 грн. (сімсот чотири гривні і 80 копійок) сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення.

Суддя: Козлова Н. Ю.