Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Сидоренко І.О.

при секретарі - Лісняк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі № 11 Словянського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скат-Центр» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

В С Т А Н О В И В:

До Словянського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ТОВ «Скат-Центр» про стягнення заборгованості по заробітній платі. Дана позовна заява мотивована тим, що позивач працював на ТОВ «Скат-Центр» до 11.06.2017 року.

В 2017 році ТОВ «Скат-Центр» припинило виплачувати позивачу заробітну плату.

На даний час заборгованість по заробітній платі позивачу не виплачена та складає 31752,77 грн.

У звязку з наведеним позивач вважає, що відповідач повинен виплатити на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 31752,77 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак до суду надав заяву, в якій просив суд вимоги задовольнити, справу слухати за його відсутності.

Представник відповідача, ТОВ «Скат-Центр», належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, надав до суду відзив на позов, в якому зазначає, що відповідач мав на час звільнення позивача заборгованість по заробітній платі, однак у іншій сумі ніж зазначає позивач, а саме у розмірі 21321,09 грн. На даний час заборгованість відповідача перед позивачем не існує, заборгованість з виплати заробітної плати перед позивачем остаточно погашена 14.08.2018 року, однак позивач все одно звернувся з даним позовом у жовтні 2018 року. Відповідно до відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 за формою ОК-5 ПФУ, за січень-квітень 2017 року та червень 2017 року позивачу нараховано заробітну плату в розмірі 31752,77 грн., однак вказані суми нарахованої заробітної плати вказані без вирахування податків та зборів, належних до перерахування у бюджет в момент виплати заробітної плати. Утриманню з нарахованої заробітної плати підлягають ПДФО 18 % та військовий збір 1,5 %. Отже, сума заробітної плати, належної працівнику до виплати після оподаткування становить 25560, 98 грн. (31752,77 (18%+1,5%)=25560,98 грн.). Крім того, відповідачем у 2017 році позивачу було частково перерахована заробітна плата у сумі 4239,89 грн. Таким чином, після перерахування податків до бюджету та часткового погашення заборгованості із заробітної плати залишок боргу на користь ОСОБА_1 склав 21321,09 грн. 01.06.2018 року, 03.08.2018 року та 14.08.2018 року заборгованість ТОВ «Скат-Центр» перед ОСОБА_1 остаточно була погашена в сумі 21321,09 грн. Отже, повний розрахунок з позивачем було проведено до моменту подання позовної заяви, тому відсутній на даний момент предмет спору.

Відповідно до наданої позивачем відповіді на відзив позивач зазначає, що відповідач перерахував йому загалом за 2018 рік заробітну плату у сумі 16646,57 грн., а не 21321,09 грн. як зазначає у своєму відзиві відповідач. Отже, залишок заборгованості перед ним по заробітній платі за січень 2017 року складає у сумі 8358,86 грн., за квітень 2017 року у сумі 4674,14 грн., а загалом у сумі 13033 грн.

По справі задоволено клопотання позивача щодо витребування доказів, зобовязано Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» надати виписку по картковому рахунку № 901199 ОСОБА_1

Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 працював у ТОВ «Скат-Центр» з 16.05.2013 року по 11.06.2017 року, що підтверджується трудовою книжкою ОСОБА_1 серії БТ-ІІ № 1503770 від 04.04.1991 року та не заперечується відповідачем.

При звільненні з підприємства остаточний розрахунок по заробітній платі з позивачем проведений не був, що також не заперечується відповідачем.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не ріже двох разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцяти календарних днів.

Частиною першої ст. 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України.

Зі змісту ч. 7 ст. 43 Конституції України, ч. 1 ст. 115 КЗпП України, відповідач мав виплачувати працівнику заробітну плату регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженому у встановленому порядку, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Відповідно до відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 за формою ОК-5 ПФУ, за січень 2017 року позивачу нараховано заробітну плату в розмірі 8358,86 грн., за лютий 2017 року 5323,59 грн., за березень 2017 року 6020,72 грн., за квітень 2017 року 5806,39 грн., за червень 2017 року 6243,21 грн., а разом 31752,77 грн.

Однак, за відрахуванням податків та зборів розмір заробітної плати, яка належала до виплати позивачу з січня 2017 року по день звільнення становить 25560,98 грн., з розрахунку (31752,77 грн. 18% ПДФО 1,5% військовий збір).

Відповідно до виписки по картковому рахунку позивача в Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» № 901199, на рахунок позивача здійснення зарахування заробітної плати: 16.01.2017 року 4828,99 грн.; 25.01.2017 року 1750,88 грн.; 13.04.2017 року 2489,01 грн.

Факт перерахування заробітної плати позивачу 25.01.2017 року та 13.04.2017 року також підтверджується відомістю на перерахування заробітної плати від 25.01.2017 року № 269 на суму 1750,88 грн. та від 13.04.2017 року № 3070 на суму 2489,01 грн.

Згідно з відомістю на перерахування заробітної плати ТОВ «ОСОБА_1 Центр» № 2450 від 01.06.2018 року позивачу в рахунок погашення заборгованості по заробітній платі сплачено 2489,00 грн.

Згідно з відомістю на перерахування заробітної плати ТОВ «ОСОБА_1 Центр» № 2451 від 01.06.2018 року позивачу в рахунок погашення заборгованості по заробітній платі сплачено 4285,49 грн.; 4846,68 грн.

Згідно з відомістю на перерахування заробітної плати ТОВ «ОСОБА_1 Центр» № 2886 від 03.08.2018 року позивачу в рахунок погашення заборгованості по заробітній платі сплачено 4674,14 грн.

Згідно з відомістю на перерахування заробітної плати ТОВ «ОСОБА_1 Центр» № 2945 від 14.08.2018 року позивачу в рахунок погашення заборгованості по заробітній платі сплачено 5025,78 грн.

Таким чином, розмір погашеної заборгованості по заробітній платі перед позивачем протягом червня серпня 2018 року становить 21321,09 грн.

Як було встановлено в судовому засіданні, відповідно до відомостей на перерахування заробітної плати № 269 від 25.01.2017 року та від 13.04.2017 року № 3070 на позивачу сплачено 1750,88 грн. та 2489,01 грн. відповідно.

Всього відповідачем позивачу виплачена заборгованість по заробітній платі в розмірі 25560,98 грн., що дорівнює сумі заборгованості по заробітній платі, яка підлягала сплаті позивачу після відрахування податків та зборів.

Таким чином, суд доходить до висновку про відсутність заборгованості по заробітній платі ТОВ «ОСОБА_1 Центр» перед позивачем ОСОБА_1, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 116, 117 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скат-Центр» про стягнення заборгованості по заробітній платі відмовити.

Повний текст рішення виготовлений 29 грудня 2018 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_2