Справа № 346/5716/17
Провадження № 2/346/477/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді: Бирич Н.В.,

з участю: секретаря: Гайової Г.Ф.

позивача ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідачів: ОСОБА_5

представника третьої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся в суд з даним позовом, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: м. Коломия вул. Адама Міцкевича, буд. 105, Івано-Франківської області. Зазначає, що 22 квітня 2016 року між позивачем, від імені якого діяв ОСОБА_8 та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено договір купівлі- продажу житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами в м. Коломия вул.. А.Міцкевича,105, в результаті якого даний будинок перейшов у власність ОСОБА_1 Вказує, що у вказаному будинку до даного часу проживають ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 Зазначає, що жодних правових підстав для проживання у вищевказаному житловому приміщенні у відповідачів немає. Вказує, що незважаючи на неодноразові звернення до відповідачів, не надають можливості ОСОБА_1 користуватись будинком, такі дії відповідачів створюють перешкоди у здійсненні прав власника позивача, який не може вільно користуватися житловим будинком та проживати в ньому. Зазначає, що ОСОБА_1 звертався із заявою до начальника Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про те, що ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вчиняє щодо ОСОБА_1 неправомірні дії, а саме відмовляються добровільно покинути житловий будинок. Згідно з висновком поліції вирішити питання про усунення перешкод в користуванні житловим будинком в позасудовому порядку неможливо. Просить суд усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні житловим будинком, розташованим в м. Коломия по вул. Міцкевича Адама, будинок №105, Івано-Франківської області, шляхом виселення ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4 з будинковолодіння в м. Коломия по вул. Міцкевича Адама, 105 та зобов»язати відповідачів в майбутньому не створювати перешкоди ОСОБА_1 в користуванні майном.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, з мотивів, наведених в позовній заяві, просили позов задовольнити.

Відповідачі, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та представник відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечили, підтримали відзив на позовну заяву.

Зокрема, у відзиві на позовну заяву, представник відповідачів посилається на те, що дійсно 22 квітня 2016 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: м. Коломия вул. А.Міцкевича,105, договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарськ будівель і споруд за вказаною адресою та договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1183 га для ведення садівництва за наведеною адресою. Зазначає, що на момент вчинення правочинів купівлі-продажу в спірному будинковолодіння фактично проживали: ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_9 та двоє малолітніх дітей: ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11,ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначає, що дані особи проживають у вказаному будинку і по даний час. Вказує, що зазначені договори були укладені ОСОБА_3 під впливом тяжкої обставини та на вкрай невигідних умовах. Вважає, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги необґрунтованими та такими що порушують права малолітніх дітей. Проосить в позові відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи, ОСОБА_6 в судовому засіданні просив при ухваленні рішення врахувати, що у спірному будинку проживають неповнолітні діти.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в м. Коломия по вул. Міцкевича Адама, будинок №105, Івано-Франківської області на підставі договору купівлі-продажу від 22 квітня 2016 року (а.с.9-10). У вказаному будинку проживають відповідачі: ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 Проживання відповідачів у вищевказаному будинку перешкоджає вільному володінню та користуванню ним позивачем.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом зазначених норм, правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь- яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальною для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ст. 76, 77, 78 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,

повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що право на володіння та розпорядження спірним майном належать позивачу, та відповідно проживання в ньому відповідачів є незаконним та порушує права позивача, тому відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4 мають бути виселена зі спірного будинку. Таким чином, з огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та слід усунути перешкоди позивачу, у користуванні житловим будинком, розташованим за адресою: м. Коломия вул. Адама Міцкевича, № 105, Івано-Франківської області, шляхом виселення відповідачів, з будинковолодіння за адресою: м. Коломия вул. Адама Міцкевича, № 105, Івано-Франківської області, а позовні вимоги в частині щодо зобов'язання відповідачів в майбутньому не створювати перешкоди позивачу в користуванні його майном, то в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки суди не вправі вирішувати спори на майбутнє.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 321, 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 265-268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у користуванні житловим будинком, розташованим за адресою: м. Коломия вул. Адама Міцкевича, № 105, Івано-Франківської області, шляхом виселення ОСОБА_3, зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_7, зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, ОСОБА_4, зареєстрованої: ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, з будинковолодіння за адресою: м. Коломия вул. Адама Міцкевича, № 105, Івано-Франківської області.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Повне судове рішення складено 08.10.2018 року.

Суддя Бирич Н. В.