ПОСТАНОВА

Іменем України

17 грудня 2018 року м. Кропивницький

справа № 404/3167/18

провадження № 22-ц/4809/384/18

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючий - Дьомич Л.М. (суддя доповідач),

судді - Кіселик С.А.; Карпенко О.Л.

за участю секретаря: Кравченко Я.С.

учасники справи: позивач ОСОБА_1, представник адвокат ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3, представник адвокат ОСОБА_4;

відповідач державний реєстратор Кіровоградської філії ДП «Сетам» ОСОБА_5;

треті особи Кіровоградська філія ДП «Сетам», ФОП ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, який представляє інтереси ОСОБА_3 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 вересня 2018 року у складі судді: Іванової Н.Ю. у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Кіровоградської філії ДП «Сетам» ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя особа Кіровоградська філія ДП «Сетам», ФОП ОСОБА_6 про встановлення факту повного розрахунку та виконання умов договору за грошовим зобовязанням за договором купівлі-продажу комплексу будівель та зобовязання провести державну реєстрацію речових прав цього правочину,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, державного реєстратора Кіровоградської філії ДП «Сетам» ОСОБА_5, третя особа Кіровоградська філія ДП «Сетам» про встановлення факту повного розрахунку та виконання умов договору за грошовим зобовязанням за договором купівлі-продажу комплексу будівель та зобовязання провести державну реєстрацію речових прав цього правочину.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 липня 2018 року залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ФОП ОСОБА_6 (а.с.26-27).

Позивачем подано до суду письмову заяву про забезпечення позову, шляхом заборони органам та субєктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, вчинять будь-які реєстраційні дії щодо комплексу будівель, який розташований по вул. Орджонікідзе (Незалежності) 4 м. Бобринець Кіровоградська область.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 вересня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та заборонено органам і субєктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо комплексу будівель № 4 по вул. Орджонікідзе (Незалежності) у м. Бобринець Кіровоградська область.

ОСОБА_4, який представляє інтереси ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та відмовити в задоволенні заяви. Зокрема зазначив, що ОСОБА_1 неодноразово різними шляхами намагалася визнати право власності на зазначений обєкт нерухомості. Сам факт наявності спору між сторонами не може бути підставою для застосування заходів забезпечення позову. Обраний спосіб забезпечення не відповідає предмету позову. Суд не дослідив жодних доказів, які б вказували на те, що зазначені заявником обставини відповідають дійсності та свідчать про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Крім того, судом не зясовано чи співмірний спосіб забезпечення позову обсягу позовних вимог. Також оскаржувана ухвала зобовязує утримуватися від дій невизначене коло осіб та не містить інформації про боржника у зобовязанні, тобто є такою, що не відповідає вимогам закону.

Не погоджуючись з доводами апеляційної скарги, ОСОБА_1 подано відзив. Зазначено, що після подачі вказаної позовної заяви ОСОБА_3 вчиняються дії щодо зняття заходів забезпечення позову, вжитих по іншим цивільним справам. Судом вірно обрано вид забезпечення позову та не порушено при цьому принцип пропорційності. Враховуючи, що відповідно до положень ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проводити державну реєстрацію може будь-який державний реєстратор чи нотаріус за принципом екстериторіальності, суд обґрунтовано заборонив органам та субєктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірного комплексу будівель та споруд. Питання про арешт майна позивачем не ставилось. Ухвала суду про забезпечення позову не підміняє собою виконавчий документ, в даному випадку застосовується прерогатива спеціального закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» над загальним законом.

Апеляційне провадження відкрито 22 жовтня 2018 року.

Треті особи в судове засідання не зявилися, повідомлені про час та місце розгляду справи (а.с. 118; 123-124).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_2, пояснення ОСОБА_4, який представляє інтереси ОСОБА_3 та пояснення державного реєстратора ДП «Сетам» ОСОБА_5, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за наступного.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та є тимчасовим обмеженням. Його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Статтею 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема: забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно з розясненнями Пленуму Верховного Суду України, наведеними в п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими вимогами, дійшов висновку про обґрунтованість зазначеної заяви, оскільки невжиття процесуальних дій в даному випадку може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Із змісту позовної заяви виходить, що 12 вересня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу комплексу будівель, розташованого за адресою: вул. Орджонікідзе 4 м. Бобринець Кіровоградська область. Продаж майнового комплексу за домовленістю сторін здійснюється за 700 000, 00 грн. Розрахунок між сторонами проводиться з розстроченням платежу.

Факт проведення розрахунку та виконання покупцем умов договору засвідчується заявою продавця, що є невідємною частиною договору, справжність підпису на якій посвідчується нотаріально (п. 2.6). Право власності на комплекс будівель у покупця виникає з моменту державної реєстрації (п. 4.9).

ОСОБА_1 виконала умови договору щодо розрахунку та достроково сплатила ОСОБА_3 грошові кошти, що підтверджується платіжними дорученнями за період з 12.09.2013р. по 19.06.2014 р.

Проте, після проведення остаточного розрахунку продавець відмовилася подати заяву до нотаріуса, який посвідчував договір купівлі-продажу, тим самим обмежила у правах позивача.

ОСОБА_1 подано до державного реєстратора Кіровоградської філії ДП «Сетам» ОСОБА_5 нотаріально посвідчену заяву від 25.04.2018 р. про державну реєстрацію права власності на комплекс будівель, до якої долучила необхідні для вчинення реєстраційних дій документи.

Проте, державний реєстратор у встановлений законом строк не вчинив дій щодо проведення державної реєстрації речових прав на обєкт нерухомості.

На думку позивача, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову в майбутньому.

Розглядаючи заяву, суд першої інстанції з урахуванням доказів, наданих позивачем, встановивши загрозу невиконання чи утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності забезпечення позову шляхом заборони органам та субєктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії.

При вжитті процесуальних дій враховано як зміст вимог, так і співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, вид забезпечення, дані про відповідачів, а також, що їх застосування не порушує інтереси інших осіб.

Правові вимоги щодо яких ОСОБА_1 просить ухвалити судове рішення, зводяться до встановлення факту проведення повного розрахунку та виконання умов договору за грошовим зобовязанням, а також до проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Заявлені вимоги, безпосередньо, стосуються комплексу будівель розташованого за адресою: вул. Орджонікідзе 4 м. Бобринець Кіровоградська область та повязані в подальшому з оформленням за ОСОБА_1 права власності на вказаний об?єкт нерухомості.

Тобто, між сторонами існує спір з приводу права власності на нерухоме майно.

Тому, вжитий судом спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами та таким, що належним чином забезпечить ефективне виконання рішення суду.

Численні судові провадження між сторонами спонукають позивача мати обєктивні побоювання щодо можливості відчуження нерухомого майна.

Враховуючи наявність у державного реєстратора широких повноважень відносно реєстрації речових прав, існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду, оскільки комплекс будівель, що є предметом правочину, за яким позивач просить встановити факт повного розрахунку та який перебуває у власності ОСОБА_3, може бути відчужений або в інший спосіб переданий третім особам, що значно ускладнить виконання судового рішення в разі задоволення позову, а відтак й порушить права позивача.

Вказаний захист дійсно направлений на запобігання продажу обєкта нерухомості.

Виходячи із наведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для забезпечення позову з метою гарантування реальної можливості захистити права ОСОБА_1 у разі задоволення її позовних вимог.

Колегія суддів приймає до уваги, що суд вирішив питання про забезпечення позову, не позбавляючи відповідача права власності (володіння) на належне їй майно. Права власника обмежуються лише в частині розпорядження об?єктом нерухомості, інші правомочності ОСОБА_3, як власника, ухвалою суду не обмежуються.

Більш того, рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 жовтня 2018 року, яке не набрало законної сили, частково задоволено позов ОСОБА_1. Встановлено факт проведення повного розрахунку і виконання умов договору купівлі-продажу комплексу будівель. Зобов?язано ОСОБА_3 надати нотаріально засвідчену заяву про факт проведення повного розрахунку. Дане рішення в стадії апеляційного провадження.

З тесту судового рішення вбачається, що в задоволенні вимоги про проведення державної реєстрації речових прав на комплекс будівель відмовлено як такої, що передчасно заявлена.

Посилання на те, що оскаржувана ухвала не містить інформації про боржника у зобов?язанні та адресується невизначеному колу осіб не може бути підставою для відмови у задоволенні вимоги про забезпечення позову. Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» здійснення державної реєстрації базується за принципом екстериторіальності в межах України. Право реєструвати нерухоме майно може будь-який державний реєстратор - в межах області та нотаріус по всій Україні, незалежно від географічного розташування нерухомості.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

До апеляційної скарги не долучено доказів того, що в справі існують обставини для обовязкового застосування судом зустрічного забезпечення відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлено ухвалу про забезпечення позову з додержанням вимог закону. В межах доводів та вимог апеляційної скарги підстав для її скасування та відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову не встановлено.

Постановляючи ухвалу, судом вірно застосовані норми процесуального законодавства, з врахуванням розяснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача на час розгляду заяви щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності звязку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову,забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття відповідних заходів.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який представляє інтереси ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 вересня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 27.12.2018 р.

Головуючий суддя:

Судді: