Провадження №2/521/4185/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді Коблової О.Д.,
За участю секретаря судового засідання Барвенко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої залиттям квартири,

В провадженні вказаного складу суду перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої залиттям квартири.
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він є власником квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1.
02 липня 2018 року його квартира була затоплена. Актом обстеження від 04.07.2018 року, складеного комісією Житлово-експлуатаційного підприємства КП ЖКС «Черьомушки», причиною затоплення було залиття з квартири № 52, що знаходиться вище та належить ОСОБА_2 Внаслідок залиття в квартирі позивача терміново потрібно було провести ремонтні роботи.
У позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що внаслідок залиття його квартири в результаті винних та неправомірних дій відповідачки було завдано моральну шкоду, яка полягає в порушені права власності. Внаслідок затоплення квартири позивач порушив свій звичайний устрій життя, йому було заподіяно дискомфорт, що вимагало додаткових зусиль для організації життя.
Оскільки, позивач вважає, що відшкодувати завдану майнову шкоду та компенсувати заподіяну моральну шкоду повинна відповідачка, яка в добровільному порядку, відмовляється покрити завдані йому збитки, він вимушений звернутися з наступним позовом до суду.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до канцелярії суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить розглянути справу у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлявся належним чином.
Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Надавши оцінку наявним матеріалам справи, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира 44, корпус 4, по вулиці Космонавтів у м. Одесі, згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого 10.08.2009 року.
Актом обстеження від 04.07.2018 року, складеного комісією Житлово-експлуатаційного підприємства КП ЖКС «Черьомушки», причиною затоплення квартири № 44 було залиття з квартири № 52, що знаходиться вище та належить ОСОБА_2 Причиною затоплення був демонтаж пристроїв системи опалення.
Відповідно до ч. 1ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно зіст. 10 ЖК УРСР громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства.
За правилом ст. 151 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом.
Відповідно до статті 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено ст..323 ЦК України ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування майна) несе його власник.
Таким чином, відповідачка як законний власник цієї квартири несе відповідальність за пошкодження майна позивача, так як неналежне користування створило для відповідачки певні зобовязання щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири позивача. Відповідач зобовязаний вжити усі належні заходи, аби запобігти створенню загрози оточуючим та їх майну. Відповідачка повинна була проводити це таким чином, щоб забезпечити безпечність експлуатації власного майна та способів його використання для всіх оточуючих. Втім, цього не було вчинено, оскільки мимовільні дії, повязані із функціонуванням цього майна, спричинили виникнення негативних майнових наслідків для позивача та його сфери законних інтересів. Подібне тлумачення свідчить про наявність як винних дій відповідачки, що полягали у такій ситуації у протиправній бездіяльності, так і причинного звязку з такою їх поведінкою та негативними наслідками, що настали.
Визначаючи розмір належного відшкодування завданої відповідачем майну позивачки, суд виходив з такого. Згідно з п. 9постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд має врахувати масштабність порушення прав позивача, характер та тривалість створених позивачу незручностей.
Відповідно до ч. 2ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно з п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Так, неправомірні дії з вини відповідачки завдали позивачу моральну шкоду: Внаслідок затоплення квартири позивач порушив свій звичайний устрій життя, йому було заподіяно дискомфорт, що вимагало додаткових зусиль для організації життя.
Суму компенсації заподіяної моральної шкоди у зв'язку із пошкодженням майна суд оцінює в розмірі 1000 гривень.
Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 746,10 гривень.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати га оплату послуг експерта у розмірі 4000,00 гривень
Керуючись ст. 2, 49, 76-83, 133,141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої залиттям квартири задовольнити частково.
Копію заочного рішення направити сторонам у справі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його отримання.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції в тридцятиденний термін з дня проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.Д. Коблова