РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/705/18

провадження у справі №2/0285/570/18

17 липня 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Коцюби О.М.

за участю секретаря Янкової Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зняття накладеної заборони на відчудження майна, -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Новоград-Волинської міської ради про зняття накладеної заборони на відчудження майна.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 16.04.2018 року клопотання представника позивача було задоволено та замінено неналежних відповідачів: Новоград-Волинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та Новоград-Волинську міську раду на належного відповідача - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з ОСОБА_2 Андрієвичем, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала у шлюбі. Під час спільного проживання побудували будинок за адресою: провулок Дружби, 8, м. Новоград-Волинський, Житомирської області та який був оформлений та належав останньому на праві приватної власності. ОСОБА_2А 23.05.2017 року помер.

24.11.2017 року позивач прийняла спадщину від померлого чоловіка, а саме: земельну ділянку, яка розташована за адресою: провулок Дружби, 8, в м. Новоград-Волинському, Житомирської області, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЖТ №049139, виданого 05.01.2001 року Виконкомом Новоград-Волинської міської ради, згідно рішення виконкому №473 п.1.10 від 13.12.2000 року. В подальшому, коли позивач вирішила розпорядитись відповідним майном, вона звернулась до приватного нотаріуса Новоград-Волинського міського нотаріального округу ОСОБА_3, яка їй розяснила та надала Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, в якій вказано, що на будинок № 8, що знаходиться по провулку Дружби, м. Новоград-Волинський, Житомирської області, накладено заборону відчуження та внесено відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3023415, 28.03.2006 11:35:56, реєстратор: Новоград-Волинська державна нотаріальна контора, Новоград-Волинський міськрайонний нотаріальний округ.

За клопотанням представника позивача ОСОБА_4, судом було зроблено запит до Новоград-Волинської державної нотаріальної контори про надання відомостей про те, яка установа накладала заборону відчуження майна ОСОБА_2, згідно відповіді на запит суду було встановлено, що в Новоград-Волинській державній нотаріальній конторі, згідно даних алфавітної книги обліку реєстрації заборон відчуження нерухомого рухомого майна, а також арештів, накладених на таке майно судами, слідчими органами, і реєстрації зняття таких заборон та арештів з 1977 по 2010 роки та реєстру Новоград-Волинської державної нотаріальної контори для реєстрації заборони (арештів) на будинки з 1990 по 28.07.2002 року, Новоград-Волинською державною нотаріальною конторою Житомирської області накладено заборону у 1991 році за № 59 на підставі повідомлення: Сбербанк 2943 від 22 серпня 1991 року, дата накладення заборони: 22 серпня 1991 року, на будинок власником якого є: ОСОБА_5 (ОСОБА_2), місце знаходження будинку: пров. Дружби, 8, м. Новоград-Волинський, у сумі 6000 руб.

Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач подала до суду заяву про проведення судового розгляду у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. У відзиві на позовну заяву просять відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову, так як між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 Андрієвичем жодних відносин не проводилось.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 24.11.2017 року прийняла спадщину від померлого чоловіка ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 5-6) та копією ОСОБА_6 від 24.11.2017 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 6), а саме: земельну ділянку, яка розташована за адресою: провулок Дружби, 8, в м. Новоград-Волинському, Житомирської області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЖТ №049139, виданого 05.01.2001 року Виконкомом Новоград-Волинської міської ради, згідно рішення виконкому №473 п.1.10 від 13.12.2000 року. В подальшому, коли позивач вирішила розпорядитись відповідним майном, вона звернулась до приватного нотаріуса Новоград-Волинського міського нотаріального округу ОСОБА_3, яка їй повідомила та надала Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с. 9-10), про те, що на будинок № 8, що знаходиться за адресою: провулок Дружби, м. Новоград-Волинський, Житомирської області, накладено заборону відчуження та внесено відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3023415, 28.03.2006 11:35:56, реєстратор: Новоград-Волинська державна нотаріальна контора, Новоград-Волинський міськрайонний нотаріальний округ.

Згідно копії ОСОБА_6 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.11.2017 року, вказано, що власником будинку, що знаходиться за адресою: провулок Дружби, 8, м. Новоград-Волинський, Житомирської області, є ОСОБА_1 Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину від 24.11.2017 року (а.с. 5).

Згідно відповіді на запит нотаріуса ОСОБА_3, 14.12.2017 року ПАТ Філія Житомирське обласне управління «Державний ОСОБА_7 України», за підписом керуючого ОСОБА_6, вказано, що обєкт обтяження будинок № 8, що знаходиться за адресою: провулок Дружби, м. Новоград-Волинський, Житомирської області, власником якого було зазначено ОСОБА_5, ідентифікувати особу ОСОБА_2, банк не має можливості у звязку з відсутністю будь-яких відомостей про нього. В банку відсутня заборгованість по кредиту ОСОБА_2, а вище вказаний будинок та земельна ділянка не перебуває в іпотеці банку (а.с. 11).

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.ч.1 та 2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна та заборони його відчуження.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 237, 247, 263-265, 280-282, 268 ЦПК України, Конституції України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зняття накладеної заборони на відчудження майна -задовольнити.

Зняти арешт та заборону відчуження майна, а саме: на будинок № 8, що знаходиться за адресою: провулок Дружби, м. Новоград-Волинський, Житомирської області, що на час заборони рахувався за ОСОБА_2 Андрієвичем, який помер 23.05.2017 року, а на даний час належить на праві власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому судове рішення не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга буде подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий: О.М. Коцюба