АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 2-107/11 Головуючий у суді першої інстанції: Величко Т.О.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3412/18 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року Апеляційного суду міста Києва в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Панченка М.М., Слюсар Т.А.

при секретарі Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_4 про відмову від позову та закриття провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_5 - представника ОСОБА_6 на заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06 грудня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська Факторингова компанія розвитку», правонаступником якого є ОСОБА_4) до ОСОБА_7, ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 494Т-99 від 31.03.2008.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, наданий суду текст заяви, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 06 грудня 2011 року позов Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_7, ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_8 про дострокове погашення заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитними коштами задоволено.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року заяву відповідача ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06 грудня 2011 року залишено без задоволення (а.с. 90, 92-94 том 2).

Не погоджуючись з ухваленим заочним рішенням суду першої інстанції представник відповідача ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в загальному порядку.

У червні 2018 року представник позивача ПАТ «Брокбізнесбанк» - Янович -Бунь І.Б. подала письмове клопотання про залучення у справі нового кредитора, посилаючись на те, що Постановою Правління Національного банку України від 10.06.2014 № 339 відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11.06.2014 № 45 розпочато процедуру ліквідації Банку. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.06.2018 № 1587 продовжено строк здійснення ліквідації Банку по 10.06.2019. Частиною 1 статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) передбачено, що уповноважена особа Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження органів управління банку, приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та здійснює продаж активів банку шляхом проведення аукціонів (відкритих торгів). Між АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» 15.05.2017 укладено договір № 157 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитним договором № 494Т-99 від 31.03.2008, укладеним з ОСОБА_7. За умовами вищенаведеного договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», як до нового кредитора, перейшли усі права АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» за кредитним договором № 494Т-99 від 31.03.2008, укладеним з ОСОБА_7, а також договорами забезпечення виконання вищенаведеного кредитного договору. Отже, після укладання зазначеного договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги відбулась заміна кредитора у зобов'язанні, що відповідно має наслідки заміну сторони - позивача у справі (процесуальне правонаступництво) у відповідності до вимог статті 55 ЦПК України. Просила залучити до справи нового кредитора (у якості правонаступника позивача АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК») - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», код за , місцезнаходження: вул. Глибочицька. буд. 40-Х, м. Київ. 04050.

В свою чергу, ОСОБА_4 подав до суду апеляційної інстанції заяву про заміну позивача правонаступником у справі, у зв'язку з заміною кредитора у зобов'язанні, посилаючись на те, що відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.01.2017 № 247 було затверджено продаж право вимоги за кредитним договором № 494Т-99 від 31.03.2008, укладеним з ОСОБА_7 та договорами забезпечення. Згідно Договору № 157 відступлення права вимоги від 15 травня 2017 року, укладений між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» було відступлено Новому кредитору (ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку») право вимоги банку до позичальника, іпотекодавця та поручителя по кредитному договору № 494Т-99 від 31.03.2008 від 31.03.2008 та договорами забезпечення. В подальшому відповідно до договору відступлення права вимоги № В-06- 11/17 від 15.05.2017, укладеного між ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» та ОСОБА_4, було здійснено заміну кредитора у зобов'язанні, а саме: кредитному договорі № 494Т-99 від 31.03.2008, укладеного між АТ "Брокбізнесбанк" та ОСОБА_7 За даним договором ОСОБА_4 набув право вимоги по кредитному Договору № 494Т-99 від 31.03.2008 та право вимоги за договором забезпечення: договором іпотеки № 494Т-99-1 від 08.04.2008, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 15.05.2017 № 87103364 й договором поруки № 494-Т-99-2 від 08.04.2008, укладений між банком та ОСОБА_6. Оскільки згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу, просив суд апеляційної інстанції залучити його, ОСОБА_4, як правонаступника позивача, Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», у зв'язку з заміною кредитора у зобов'язанні до участі у справі № 2-107/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_7, ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 494Т-99 від 31.03.2008. Долучив до заяви: договір відступлення права вимоги № В-06-1/17 від 15 травня 2017 року, укладеним між ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» та ОСОБА_4, акт приймання-передачі документації від 15 травня 2017 року, акт заміни кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги) від 15 травня 2017 року, нотаріально посвідчений договір відступлення права вимоги за договором іпотеки від 15 травня 2017 року, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, договір № 157 про відступлення прав вимоги від 15 травня 2017 року, укладений між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» (а.с. 154-172 том 2).

Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог статті 55 ЦПК України (процесуальне правонаступництво) у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржникау зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

Отже, процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку з вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Протокольною ухвалою від 04 червня 2018 року колегією суддів залучено до участі у справі ОСОБА_4 як правонаступника правопопередника Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська Факторингова компанія розвитку», правонаступником якого є ОСОБА_4) - а.с. 179 том 2.

20 червня 2018 року новий кредитор ОСОБА_4 подав заяву про відмову позивача від позову та закриття провадження у справі, посилаючись на вимоги пункту 1 частини 2 статті 49, статті 206 ЦПК України, в якій визначено право позивача на будь-якій стадії судового процесу відмовитись від позову. Також просив скасувати арешт щодо заборони проводити будь-які дії з приводу відчуження ОСОБА_7, ОСОБА_6 стосовно земельних ділянок.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав заяву про відмову від позову та закриття провадження у справі. Представник відповідачів: ОСОБА_7 та ОСОБА_6 - ОСОБА_5 підтримав клопотання позивача. Третя особа - ОСОБА_8 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у його відсутності.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах - п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VІІІ .

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та причини відмови позивача від позову, судова колегія вважає, що заява позивача про відмову від позову підлягає задоволенню з наступних підстав:

У відповідно до вимог статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів учасників справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позовувідповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу - частина 1 статті 373 ЦПК України.

Згідно з вимогами статей 49, 206 ЦПК позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Повноваження апеляційного суду та підстави для визнання нечинним судове рішення суду першої інстанції із закриття провадження у справі передбачені статтями 373, 374 ЦПК України.

Так, рішення суду першої інстанції визнається нечинним в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, визначених статтями 206 ЦПК України.

У відповідності до частини 3 статті 206 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Аналіз зазначених норм права вказує на те, що позивач має право відмовитись від позову в апеляційній інстанції відповідно до загальних правил незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Прийнявши відмову позивача від позову, суд апеляційної інстанції зобов?язаний визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закрити провадження у справі.

У письмовій заяві та в судовому засіданні позивач ОСОБА_4 підтвердив свою відмову від всіх позовних вимог до ОСОБА_7, ОСОБА_6, у зв'язку з мирним врегулюванням спору.

Перевіривши законність та причини відмови позивача ОСОБА_4 від позову, роз'яснивши процесуальні наслідки відмови від позову, визначені статтею 206 ЦПК України, а саме: неможливість повторного звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, колегія суддів приймає відмову позивача ОСОБА_4 від позову і закриває у зв'язку з цим провадження у цивільній справі.

Заява позивача ОСОБА_4 в частині скасування арешту щодо заборони провадити будь-які дії з приводу відчуження земельних ділянок задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, що ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 18 серпня 2009 року задоволено заяву Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про забезпечення позову та накладено арешт у виді заборони провадити будь-які дії з приводу відчуження 13 ( тринадцяти) земельних ділянок, розташованих на території Будянської та Березівської селищної ради Харківського району Харківської області (а.с. 54-56 том 1).

У випадку, зокрема, закриття провадження у справі, такі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідною ухвалою суду - частина 9, 10 статті 158 ЦПК України. З цього моменту забезпечення втрачає силу, однак автоматично не скасовується.

Порядок розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову визначений статтею 158 ЦПК України. У відповідності до вказаної норми заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який їх застосовував.

Тому суд апеляційної інстанції при залишенні позову без розгляду, закриття провадження у справіабо при ухваленні рішення щодо повної відмови у задоволенні позову в силу частини 9 статті 158 ЦПК України вправі безпосередньо в своєму судовому рішенні зазначити про скасування заходів забезпечення позову, якщо такі заходи були вжиті апеляційним судом при підготовці справи до апеляційного розгляду. В іншому випадку, вжиті заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом першої інстанції при зверненні до суду заінтересованої особи.

Керуючись ст. ст. 49, 373 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_4 про відмову від позову задовольнити частково.

Прийняти відмову від позову ОСОБА_4 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська Факторингова компанія розвитку», правонаступником якого є ОСОБА_4) до ОСОБА_7, ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 494Т-99 від 31.03.2008.

Визнати нечинним заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06 грудня 2011 року.

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська Факторингова компанія розвитку», правонаступником якого є ОСОБА_4) до ОСОБА_7, ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 494Т-99 від 31.03.2008 закрити.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12 липня 2018 року.

Головуючий:

Судді: