Провадження № 2/522/5023/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А.Ю.,

за участю секретаря Іскрич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 по якому просила стягнути з останнього, аліменти на її користь на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 11000 грн. щомісячно з дня подання позову до суду та до дня досягнення дитиною повноліття, тобто до 09 червня 2021 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 31.03.2017 року шлюб між нею та ОСОБА_2 був розірваний. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач зазначила, що після розірвання шлюбу, син постійно проживає з нею та знаходиться повністю на її утриманні. Разом з тим зазначила, що відповідач, який проживає окремо від них, ухиляється від виконання свого обовязку щодо утримання дитини, участі в його вихованні не приймає та не виконує жодного з обовязків, які покладені на нього як на батька дитини, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідач, ОСОБА_2, надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнав частково, а саме: аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. щомісячно з дня подання позову до суду та до дня досягнення дитиною повноліття, тобто до 09 червня 2021 року. При цьому посилаючись на те, що відповідач є ФОП та у середньому його місячний дохід складає 22 783,33 гривень. Також вказує, що сплачує аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та утримує своїх непрацездатних батьків, зокрема батька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, який потребує стороннього догляду та медичних препаратів для підтримання його життєдіяльності.

27 грудня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 та відповідно до позовних вимог просила суд стягувати з останнього на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5 247 гривень щомісячно на весь період навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23 років, тобто до 24 грудня 2022 року.

При цьому посилаючись на те, що ОСОБА_2 є батьком повнолітньої ОСОБА_3, студентки першого курсу денної платної форми навчання Одеського національного медичного університету. У звязку з навчанням ОСОБА_3 не має можливості працювати та самостійно себе утримувати, перебуває на повному матеріальному утриманні своєї матері ОСОБА_1, яка в тому числі утримує неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач, ОСОБА_2, надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнав частково, а саме: аліменти на користь ОСОБА_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. щомісячно на весь період навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23 років, тобто до 24 грудня 2022 року.

Ухвалою Приморського районного суду від 01.03.2018 року вказані цивільні справи було обєднано в одне провадження.

Позивач, ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Позивач, ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. .

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, відповідно до раніше наданих відзивів на позовні заяви..

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 02 серпня 1997 року між ОСОБА_1 та відповідачем, ОСОБА_2, був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис № 790.

За час перебування в шлюбі, мають спільних дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження Серії І-ЖД № 302217 від 19 січня 2000 року, видане Відділом державної реєстрації актів громадянського стану Приморської райадміністрації виконкому Одеської міської ради, копія якого наявна в матеріалах справи) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження Серії І-ЖД № 180127 від 01 липня 2003 року, видане Другим відділом державної реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції в м. Одесі, копія якого наявна в матеріалах справи).

31.03.2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі Рішенням Приморського районного суду м. Одеси, був розірваний.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання в Одеському національному медичному університеті, що підтверджується договором про надання освітніх послуг фізичній особі №364.

З копії довідки Головного управління ДФС в Одеській області Державної фіскальної служби України №982/13-06 від 29.08.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на обліку як субєкт підприємницької діяльності у ДПІ у Приморському районі м. Одеси та сума одержаного ним доходу за перше півріччя 2017 року складає 137700,00 гривень.

З копії довідки Головного управління ДФС в Одеській області Державної фіскальної служби України №30/П/15-53-13-06 від 22.01.2018 року вбачається, що сума одержаного ОСОБА_2 доходу за 2017 року складає 257900,00 гривень.

Позивачі зазначили, що відповідач, який проживає окремо від них, ухиляється від виконання свого обовязку щодо утримання дітей, не приймає та не виконує жодного з обовязків, які покладені на нього як на батька дитини.

Відповідачем до відзиву на позовні заяви надано копію свідоцтва про народження його доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про народження серії І-ЖД №370022, видане 16.11.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції).

Щодо позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Наведені норми імперативно закріплюють обов'язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд вбачає, що відповідач є працездатною людиною за станом здоров'я та спроможний платити аліменти на утримання дитини. Судом також приймається до уваги те, що на утриманні у відповідача знаходиться його непрацездатний батько ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 та довідкою КУ «Міський психічний диспансер» від 30.01.2018 року, відповідно до якої ОСОБА_6 потребує постійного стороннього догляду (копії наявні в матеріалах справи).

Враховуюче викладене та з огляду на часткове визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе частково задовольнити позов та стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини, у розмірі 3000,00 грн. щомісячно.

Щодо позовних вимог ОСОБА_3 щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3ст.199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

При цьому суд звертає увагу на ту обставину, що обовязок утримувати повнолітню дитину у період навчання лежить на обох батьках, а не лише на матері.

Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому обовязком особистим, індивідуальним. Проживання окремо не звільняє від виконання цього обовязку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання повязане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобовязаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п.20 Постанови Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо.

Зважаючи на те, що батьки мають рівні права по відношенню до дитини, в тому числі і по її утриманню, та з огляду на часткове визнання позову відповідачем, суд вбачає підстави для задоволення позову частково та стягнути аліменти на утримання повнолітньої дитини, у розмірі 3000,00 грн. щомісячно.

Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

При цьому суд враховує положення ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», згідно якої об'єктом індексації є також розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Статтею 5 даного Закону встановляється, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 258-259, 263 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, адреса: 65058, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2, 65000, м. Одеса, пр-т. Шевченка, 10АДРЕСА_2) про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2, 65000, м. Одеса, пр-т. Шевченка, 10АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, адреса: 65058, АДРЕСА_1) аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 гривень, щомісячно з дня подання позову до суду, а саме з 22.11.2017 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 09 червня 2021 року.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Позов ОСОБА_3 (65058, АДРЕСА_3) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2, 65000, м. Одеса, пр-т. Шевченка, 10АДРЕСА_2) про стягнення аліментів на навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2, 65000, м. Одеса, пр-т. Шевченка, 10АДРЕСА_2) на користь його повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання в розмірі 3 000,00 гривень щомісячно на весь період навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23 років, тобто до 24 грудня 2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п. п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення суду буде складений протягом десяти днів.

Суддя А.Ю. Бойчук