Ухвала

Іменем України

05 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 333/6324/16-ц

провадження № 61-42678ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 28 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 19 липня 2018 року в справі за скаргою ОСОБА_4 на рішення державних виконавців Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, заінтересована особа ? публічне акціонерне товариство «МетаБанк», про визнання протиправними та скасування постанов державних виконавців,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанови державних виконавців Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ, яку було уточнено 14 березня 2018 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_4 зазначив, що під час вивчення ним зведеного виконавчого провадження № 51443581 встановлено, що в ньому знаходяться незаконно відкриті виконавчі провадження, які протиправно об'єднані (приєднані) до цього зведеного виконавчого провадження, державним виконавцем незаконно вчинялись дії направлені на реалізацію майна в порушення вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Оскільки ОСОБА_4 ознайомився із зведеним виконавчим провадженням лише 22 вересня 2017 року, після чого стало відомо про порушення його прав як боржника, посилаючись на вказані обставини, вважав, що ним строк на оскарження рішень державного виконавця пропущений з поважних причин, просив його поновити та визнати протиправними та скасувати:

? постанову державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ ЩетинкіноїА. С. від 04 жовтня 2016 року та постанову від 04 жовтня

2016 року;

? постанову державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ Густенко О.Л. від 18 березня 2016 року, постанову від 18 березня 2016 року, постанову від 18 квітня 2016 року, постанову від 25 березня 2016 року, постанову від 01 квітня 2016 року, постанову від 24 травня 2016 року.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 28 березня

2018 року скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_4 оскаржив її в апеляційному порядку.

Постановою апеляційного суду Запорізької області від 19 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 28 березня

2018 року залишено без змін.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні скарги

ОСОБА_4, виходили з того, що при виконанні зведеного виконавчого провадження № 51443581 державні виконавці вживали всі необхідні заходи, спрямовані на виконання всіх виконавчих документів, які є його складовими, в межах, встановлених Законом України «Про виконавче провадження». Строки пред'явлення виконавчих листів до виконання не були пропущені, оскільки стягувачами подавались на виконання до органу виконавчої служби виконавчі листи неодноразово в межах річного строку, але у зв'язку з неможливістю виконання листи поверталися стягувачам, тобто строк пред'явлення виконавчих документів переривався. Відкривши виконавче провадження по виконавчому листу про звернення стягнення на предмет іпотеки державний виконавець діяв в межах закону, оскільки судом в рішенні обмеження щодо виконання цього рішення не встановлені, тому відповідність нерухомого майна вимогам Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» підлягала перевірці.

16 серпня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 28 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 19 липня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити скаргу, а саме скасувати:

? постанову державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ Густенко О.Л. від 18 квітня 2016 року про відкриття виконавчого провадження № 50853884;

? постанову державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ Густенко О. Л. від 01 квітня 2016 року про накладення арешту на майно боржника - квартиру АДРЕСА_1 та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню № 50512724;

?постанову державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ Густенко О.Л. від 25 березня 2016 року про приєднання виконавчого провадження № 50512724 до зведеного виконавчого провадження

№ 51443581;

? постанову державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ Густенко О. Л. від 24 травня 2016 року про призначення експерта

ОСОБА_7 ? суб'єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні, якій доручено надати письмовий висновок про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань визначення початкової вартості описаного майна, а саме квартири АДРЕСА_1 по виконавчому провадженню № 50512724;

? постанову державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ Щетинкіної А. С. від 04 жовтня 2016 року про відкриття виконавчого провадження № 52516736;

? постанову державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ Щетинкіної А. С. від 04 жовтня 2016 року про приєднання виконавчого провадження № 52516736 до зведеного виконавчого провадження

№ 51443581.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами.

ОСОБА_4 у касаційній скарзі, посилаючись на підпункти «а», «б», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, зазначає, що у касаційній скарзі порушено питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, а саме відкриття виконавчого провадження державними виконавцями поза строками пред'явлення виконавчих листів до виконання стягувачами та звернення до виконання виконавчих документів, термін дії яких закінчився. Справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, оскільки встановлення протиправності оскаржених постанов та дій державних виконавців безпосередньо впливає на розгляд питання щодо повернення заявнику та його неповнолітньому сину єдиного житла (у справі

№ 333/6353/16), а спростувати обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями, при розгляді іншої справи заявник позбавлений можливості.

Посилання заявника у касаційній скарзі на пункт 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України є безпідставними.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Враховуючи, що рішення касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 28 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 19 липня 2018 року в справі за скаргою

ОСОБА_4 на рішення державних виконавців Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ, заінтересована особа ? ПАТ «МетаБанк», про визнання протиправними та скасування постанов державних виконавців не матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики, на підставі частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 28 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 19 липня 2018 року в справі за скаргою ОСОБА_4 на рішення державних виконавців Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, заінтересована особа ? публічне акціонерне товариство «МетаБанк», про визнання протиправними та скасування постанов державних виконавців відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М. Коротун

М. Є. Червинська