Справа №705/1699/18
2/705/1429/18

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 липня 2018 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:
головуючого судді Коваля А.Б.
секретаря судового засідання Остропольської О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Уманської райдержадміністрації Черкаської області, в інтересах малолітнього ОСОБА_1, до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Уманської райдержадміністрації Черкаської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
Позивач звернулася до суду з позовом про те, що до органу опіки та піклування райдержадміністрації надійшли документи щодо позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, як таку, що злісно ухиляється від виконання батьківських обовязків. Мати дитини, ОСОБА_2 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_3, проте за місцем реєстрації не проживає. Часто змінює співмешканців, а з ними і місце проживання. Останній час, до лютого 2018 р. проживала у ІНФОРМАЦІЯ_4, із співмешканцем у якого відсутні будь-які документи.
Крім того, обстеживши умови проживання малолітнього встановлено, що у житловому будинку холодно, панує антисанітарія, відсутнє дитяче харчування, засоби гігієни, обмаль дитячих речей. Малолітній хворіє. Крім того, брудний, має неприємний запах.
На даний час, із 20.02.2018 р. малолітній ОСОБА_1 перебуває у дитячому відділенні Уманської ЦРЛ. Проте, з моменту його влаштування мати жодного разу не навідала його, засоби гігієни, продукти харчування не передавала.
Також, рішенням Уманського міськрайонного суду від 15.11.2017 р. ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, яких залишила у КЗ «Уманський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради» з 1 класу.
Працівниками служби у справах дітей райдержадміністрації, ювенальної превенції неодноразово проводилась профілактична робота з матірю щодо виховання малолітнього, проте ОСОБА_2 так і не змінила способу життя.
Батько дітей записаний відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.
Крім того, відповідний мінімальний розмір аліментів у 2018 році на дітей віком до 6 років становить з 1 січня 2018 року 746 грн., з 1 липня 779,50 грн. Тому, сукупність виплат за шість місяців становить 4576,50 грн.
Просить суд ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення із дня предявлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття; Малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, передати органу опіки та піклування Уманської райдержадміністрації.
Представник позивача органу опіки та піклування Уманської райдержадміністрації Черкаської області ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задоволити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, від неї також не надходило заяв про розгляд справу у її відсутність
Представник третьої особи служби у справах дітей Уманської райдержадміністрації ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задоволити.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу.
На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч. 1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову та позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно свідоцтва про народження серії І-СР № 241490, батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є: батьком ОСОБА_1, матір'ю ОСОБА_2, актовий запис № 1.(а.с.12)
Відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.11.2017 р. № 705/430/17 було позбавлено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.11)
Згідно довідки Коржовокутської сільської ради Уманський району Черкаської області про те, що житловий будинок № 45 по вул. Молодіжній в с. Коржовий Кут, в якому зареєстровані ОСОБА_2 та її діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, належить ОСОБА_7 Будинок знаходиться в аварійному стані та не придатний для проживання. (а.с.17)
Згідно висновку органу опіки та піклування Уманської райдержадміністрації, складеного 16.03.2018 р. № 3-2018, діючи в інтересах малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, вбачають за доцільне порушити клопотання перед Уманським міськрайонним судом про позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права, суд виходив з такого.
Згідно ст.ст. 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної ОСОБА_7 України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов'язок матері і батька це обов'язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків.
Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).
В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.
Приписами вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції про здійснення прав дітей, ратифікованої Україною 03 серпня 2006 року, гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимога ст. 150 СК України.
Зі змісту ст. 150 СК України вбачається, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.
Застосовуючи зазначенні в рішенні нормативно-правові акти, беручи до уваги письмові докази, задовольняючи позов суд виходить з таких мотивів.
Виходячи з системного аналізу наведених в рішенні норм СК України, Закону України «Про охорону дитинства», суд констатує, що наявність обставин порушення прав дитини та невиконання батьківських обов'язків має бути підставою для позбавлення батьківських прав відповідача.
Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню своєї дитини, що виражається у відсутності забезпечення її матеріально, з дитиною не спілкується, турботи та уваги до неї не проявляє.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідача слід позбавити батьківських прав.
Судом встановлено, що в свідоцтві про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, матірю вказана ОСОБА_2.(а.с.12)
На даний час, а саме із 20.02.2018 р. малолітній ОСОБА_1 перебуває у дитячому відділенні Уманської ЦРЛ. Проте, з моменту його влаштування мати жодного разу не навідала його, засоби гігієни, продукти харчування не передавала.
Як встановлено судом, мати дитини матеріальну допомогу на її утримання не надає, тим самим не виконує свого батьківського обовязку щодо утримання дитини.
При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дітей; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.
Так, судом встановлено той факт, що неповнолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває у дитячому відділенні Уманської ЦРЛ, мати дитини у добровільному порядку відмовляється надавати допомогу, тому, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини.
Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України.
У зв'язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 1409 гривень 60 копійок, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись ст.ст. 4, 76, 81, 89, 206, 247, 264, 265, 280-289, 352-354 ЦПК України, ст.ст. 141, 150, 155, 160, 161, 164 СК України, суд -
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, передати органу опіки та піклування Уманської райдержадміністрації.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду 23 травня 2018 року.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, на користь держави судовий збір у розмірі 1409,60 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз'яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб'єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя А.Б. Коваль