Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Мохова Є.І.,

за участю секретаря судового засідання Бридні О.Л.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха в порядку загального позовного провадження цивільну справу 221/456/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

01 лютого 2018 року позивач звернулась до суду з позовом, вказуючи, що 09 червня 2017 року приблизно о 19-00 год. відповідач ОСОБА_2, на території подвіря біля будинку №3 квартири №1 по вул. Пушкіна, с. Пільне, Волноваського району, Донецької області намагалась відкрити двері будинку, які вона закривала, та відпустила двері, що привело до защемлення її правої руки дверима. За даним фактом відповідач притягнута до кримінальної відповідальності та 27.12.2017 року засуджена Волноваським районним судом Донецької області за ст. 128 КК України до покарання у вигляді 160 годин громадських робіт. На досудовому слідстві та в суді першої інстанції вона, як потерпіла, цивільний позов про відшкодування спричиненого їй матеріального збитку та моральної шкоди не заявляла. Також зазначає, що діями відповідача їй було спричинено моральну шкоду, оскільки порушився її звичайний уклад життя, вона мешкає одна, допомагати по господарству та огороді нікому, отримавши травму руки відчувала дискомфорт, не могла одягатись, займатися особистою гігієною, доглядати за земельною ділянкою, а відповідач у добровільному порядку відмовляється відшкодувати спричинену їй шкоду. Моральну шкоду, спричинену неправомірними діями відповідача, вона оцінює в розмірі 15000,00 грн. Матеріальну шкоду вона оцінює у 1052,73 грн., у цю суму входить вартість ліків 693,65грн. та вартість квитків до лікарні - 359,08грн. Також просить стягнути з відповідача 600грн. витрат на правову допомогу.

Позивач ОСОБА_1 під час судового розгляду справи позовні вимоги по підставам, викладеним у позовній заяві, підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, у встановленому законом порядку надала відзив на позовну заяву, під час судового розгляду справи пояснила, що предявлені до неї позовні вимоги позивача не визнає. Позивачем не надано підтвердження та обґрунтування матеріальної та моральної шкоди.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_3 підтримав відповідача та пояснив, що позивачем не надано підтвердження придбання нею гіпсової повязки, раптену, рапіду, нормовену, фастумгелю, а довідка з лікарні не є належним доказом розрахунковим документом, а в чеках придбання хворого таких медичних препаратів не має. Витрати на проїзд до слідчого та суду не відносяться до даного цивільного провадження. Моральна шкода у сумі 15000грн. не обґрунтована, оскільки стан здоровя позивача дозволяв їй доглядати за собою, рослинами та вести звичайний спосіб життя.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, 09 червня 2017 року, приблизно о 19 годині, ОСОБА_2, знаходилась на території подвір'я, біля будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який належить потерпілій ОСОБА_1 В ході конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних стосунків, проявивши злочинну недбалість, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_1, проте в силу свого розвитку маючи реальну можливість передбачити їх настання, внаслідок своєї поведінки, і, не дивлячись на це, ОСОБА_2 намагалась відкрити двері будинку, які закривала ОСОБА_1, та відпустила двері будинку, в результаті чого, остання защемила дверми будинку руку та, при цьому, отримала тілесні ушкодження, у вигляді перелому шийки правої променевої кістки, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинило довготривалий розлад здоров'я, за що ОСОБА_2 притягнуто до кримінальної відповідальності за ст. 128КК України та призначено покарання у вигляді 160 годин громадських робіт, що не заперечується сторонами та підтверджується вироком Волноваського районного суду Донецької області від 27 грудня 2017 року, який набув чинності.

Також відповідно ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Позивачем заявлена вимога про відшкодування майнової шкоди у розмірі 1052,73 грн., яка складається з 693,65грн. витрат на ліки та 359,08грн. за проїзд, при цьому на підтвердження понесених на лікування витрат, до матеріалів справи позивач залучила ксерокопії чеків на придбання ліків, які не назначались лікарем, тому в частині позовних вимог про стягнення вартосты ліків варто відмовити. Що стосується стягнення вартості на проїзд до лікарні, то суд зазначає наступне, що згідно записів з картки хворої ОСОБА_1 вона була на огляді у лікаря в Волноваській ЦРЛ 12.06.2018р., 13.06.2018р., 19.06.2017р., 17.07.2017р. та 08.09.2017р., тому стягненню підлягають вартість проїзду до лікарні за ці дні ( 17,34грн. х 5 = 86,70грн.), оскільки підтвердження інших, наданих квитків на проїзд позивачем не надано, тому ця частина позовних вимоги підлягає частковому задоволенню.

Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає про наступне.

У відповідності до ч. 1ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна, а також у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. (з наступними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, які зазнав позивач, характеру немайнових витрат та урахуванням інших обставин. При цьому суд має право виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Згідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Суд вважає доведеним, що діями відповідача позивачу було спричинено моральну шкоду, яка виразилася у порушенні її звичайного укладу життя, фізичних і душевних стражданнях, яких позивач зазнала у звязку із протиправною поведінкою відповідача щодо неї.

Проте, враховуючи характер та обсяг душевних страждань позивача, які вона зазнала в звязку з переломом правої руки, а також усі обставини справи у їх сукупності та співставленні, виходячи з принципів розумності та справедливості, а також враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення та його наслідків, беручи до уваги доводи відповідача, яка скоїла злочин з необережності, не бажала спричинення тілесних ушкоджень, суд вважає за можливе відшкодувати позивачу спричинену їй неправомірними діями відповідача моральну шкоду в розмірі 1000 грн., що є розумним, достатнім і справедливим, задовольнивши позовні вимоги саме в цій частині.

Позивач просив стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 600 грн. згідно наданого розрахунку та довідки про оплату. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, тому суд стягує з відповідача 600грн. витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, позивачем було сплачено 704,80 грн. судового збору з позовних вимог немайнового характеру, враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, то суд стягує з відповідача плачений позивачем судовий збір.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-82, 141, 223, 258, 259, 263 - 265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 23, 1167, 1177 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 86,70 грн., моральну шкоду в сумі 1000грн., витрати на правничу допомогу в сумі 600грн. та судовий збір у сумі 704,80грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення подається до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29 грудня 2018 року.

Суддя Є.І. Мохов