РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/5412/17

пр. № 2/759/1119/18

18 травня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді - П'ятничук І.В.,

за участі секретарів - Немировської А.М., Медвідчук В.В.,

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва в інтересах ОСОБА_2 з заявою до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП та просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 122 276,90 грн. з яких 115276,90 моральної шкоди та 7000,00 грн. моральної шкоди та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1222,77 грн.

В обґрунтування заявлених вимог посилаючись на те, що 17 вересня 2016 року о 00 год. 36 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул.. Стеценка 13/3 в м.Києві, під час руху не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, під керуванням водія ОСОБА_4, що призвело до механічного пошкодження зазначених транспортних засобів.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в матеріалах справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, причину неявки суд не повідомляв. Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - "за закінченням встановленого строку зберігання".

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

17 вересня 2016 року о 00 год. 36 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул.. Стеценка 13/3 в м.Києві, під час руху не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6, виданого 24 червня 2016 року Центром ДАІ 8001, під керуванням водія ОСОБА_4, що призвело до механічного пошкодження зазначених транспортних засобів, чим порушив пункт 13.1 ПДР.

Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 24 листопада 2016 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності №759/15181/16-п ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неопадаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.

Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу Hyundai Accent д.н.з. НОМЕР_3 за вих. №13292 від 10 жовтня 2016 року, виконаного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, на підставі виконаних досліджень, зроблено висновок, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу Hyundai Accent д.н.з. НОМЕР_3 станом на 10 жовтня 2016 року складає 163264,90 грн. Вартість проведення вищезазначеного авто товарознавчого дослідження становить 1000,00 грн., що підтверджується квитанцією №13292 від 29 вересня 2016 року. Крім того, у зв»язку із пошкодженням транспортного засобу та неможливістю його переміщення «своїм ходом», ОСОБА_2 була змушена оплачувати послуги евакуатора, вартість яких склала 512,00 грн., що підтверджується квитанцією №005709.

Тобто, загальний розмір матеріальної шкоди, яку зазнала позивач внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди становить 163 264,90 грн., крім того 1000,00 грн. в якості вартості проведення автотоварознавчого дослідження, 512,00 грн - послуги евакуатора.

27 лютого 2017 року до Страхової компанії «Еталон», в якій застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_3, було надано заяву щодо видачі страхового відшкодування, яку було застраховано за вх.№ 01-02-160 від 27.02.2017 року, та отримано усі пояснення співробітника страхової, що позивачу ОСОБА_2було здійснено страхову виплату у розмірі 49 500,00 грн. до кінця березня.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України "шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку".

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Враховуючи, що з вини відповідача було пошкоджено в ДТП транспортний засіб позивача, а також недостатності здійсненої страхової виплати для відшкодування матеріальної шкоди позивачу, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача різниці між заподіяною матеріальною шкодою та здійсненою страховою виплатою в розмірі 115 276,90 грн.

Ч.2 п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року передбачає, що оскільки відповідно до ст. 3 Закону України № 1961-ІУ обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, так і захисту майнових прав страхувальника, враховуючи положення ст.1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, встановлюється залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах, передбаченого договором страхування страхового відшкодування.

Згідно правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду України від 10.02.2016р. у справі №6-2878цс15, відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При цьому за змістом ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону № 85/96-ВР до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом ст. 1194 ЦК України в системному зв'язку зі ст. 993 цього Кодексу та ст. 27 Закону № 85/96-ВР можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Також, як встановлено в судовому засіданні позивачу діями відповідача було завдано моральну шкоду, що виразилось в душевних стражданнях в зв'язку з пошкодженням належного позивачу автомобіля, порушення звичайного режиму життя позивача та виникненням певних незручностей в зв'язку з неможливістю користуватись автомобілем.

Відповідно до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Вирішуючи питання про стягнення на користь позивача завданої моральної шкоди суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".

Враховуючи характер та обсяг заподіяних потерпілому моральних страждань, враховуючи ступінь вини відповідача та інших обставин, зокрема характер та тривалість страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, суд вважає за необхідне задовольнити позов потерпілого в повному обсязі, а саме на суму 7000,00 грн.

Також відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1222 грн. 77 коп.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1166, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_5, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, грошові кошти в розмірі 122276,90 грн. в якості матеріальної та моральної шкоди та сплачений судовий збір в розмірі 1222,77 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя І.В.П'ятничук