Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.08.18 р. м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

з участю секретаря судового засідання Гавриленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 в інтересах малолітньої ОСОБА_6 про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням, 3-тя особа: орган опіки та піклування Лисичанської міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати малолітню дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те, що з 2009 р. ОСОБА_5, разом із малолітньою донькою ОСОБА_6, за вказаною адресою не мешкають.

Позивачі в судове засідання не з'явились, у наданій суду письмовій заяві позов підтримали, просили справу розглядати за їх відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, у письмовій заяві позов визнала, попереджена про наслідки визнання позову, справу просила розглядати за її відсутності.

Представник 3-тої особи у судове засідання не з'явилась, справу просила розглядати за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, про що надала відповідну письмову заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1. на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_5 від 05.12.2006 р.

ОСОБА_3 був одружений з ОСОБА_5 та від спільного подружнього життя мають малолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішенням мирового судді судової дільниці №2 Пуровського району ЯНАО 17.12.2013 р. шлюб між ними було розірвано. У 2009 році відповідачка, разом із малолітньою донькою виїхали до РФ для постійного місця проживання, однак малолітня ОСОБА_6, залишилась зареєстрованою у вищевказаній квартирі, хоча фактично виїхала з матір'ю та по теперішній час не проживає за місцем своєї реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Суд вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачкою слід прийняти.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 206, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_4, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 до малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 в особі законного представника ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_10 про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати малолітню дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: