Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року м. Волноваха

Волноваський районний суду Донецької області в складі:

головуючого судді Писанець Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Метьолкіної Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волноваха цивільній справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Волноваський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

27.06.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою. Посилалася на те, що 004.12.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис № 113939, щодо стягнення з неї на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у сумі 103 315 гривень 82 копійки. відповідно цього 01.02.2018 року за завою банку було відкрито виконавче провадження № 55678483. Про вчиненні виконавчого напису позивачка дізналася 05.05.2018 року. Вважає, що вказаний виконавчий напис, вчинений нотаріусом із порушенням законодавства та порушує її прав. Тому просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір.

У судове засідання позивач не зявилася. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, у своєму відзиві зазначив, що оспорюваний виконавчий напис вчинений із суворим дотриманням законодавства. а тому вчинений без порушень . Тому просить відмовити у задоволення позову.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник Волноваського ВДВС у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що 04.12.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис № 13739, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» не сплачену у строк за Кредитним договором б/н від 17.09.2010 року заборгованість у сумі 103315 гривень 82 копійок з яких: залишок заборгованості за кредитом 7899 гривень 56 копійок; залишок заборгованості за відсотками 86470 гривень 27 копійок, пеня та комісія 3550,00 гривень, штраф фіксована частина 500 гривень, штраф у сумі 4895 гривень 99 копійок та 1800 гривень 00 копійок витрати, повязані з виконанням виконавчого напису.

Позивач вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, так як виданий з порушенням вимог цивільного законодавства. Кредитна заборгованість не є безспірною і нарахована одноособово закладом банку, при цьому без ознайомлення з розрахунком позичальника.

Згідно ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених

ч. 1ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1ст. 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Відповідно до ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердж. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172- для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором подаються :а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Згідно ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року . Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992р. №2 "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені" п.13 розяснено, що відповідно до ст.ст.34,36,87,88 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальними нормативними актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк.

Відповідно до виконавчого напису право відповідача на примусове стягнення виникло з 17 вересня 2010 року по 31 липня 2017 року .

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на

підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотеко держателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов'язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 50,87,88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Таким чином, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, перевірці підлягає не лише додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87,88 Закону "Про нотаріат" у такому спорі перевірці підлягають також і доводи боржника в повному обсязі, установлення та зазначення чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, ці обставини встановлюються відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час винесення оскаржуваного виконавчого напису була безспірною.

Суд погоджується з доводами позивача, що виконавчий напис вчинено на підставі розрахунку банку, який є одностороннім арифметичним розрахунком і не може вважатися безспірним.

Отже, оспорюваний виконавчий напис, приватним нотаріусом вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат та пункту 284 Інструкції, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною.

За таких обставин, суд приходить до висновку , що вимога відповідача не є безспірною, а отже не підлягає задоволенню в порядку вчинення нотаріального напису. Саме з цих підстав виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - покладається на відповідача.

Таким чином, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, документально підтверджені, у виді судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. .

Керуючись ст.ст. 5, 76, 133, 141, 258, 264,265, 280-284 ЦПК , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: Приватний нотаріус Чернігівського

міського нотаріального округу ОСОБА_2, Волноваський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким,що не підлягає виконанню виконавчий напис від 04 грудня 2017 року, зареєстрований в реєстрі № 13939, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, ОСОБА_2, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договору б/н від 17. вересня 2010 року грошових коштів у сумі 103315 гривень 82 копійки.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , МФО 305299, р/р №3111 на користь ОСОБА_1, судові витрати у виді судового збору в сумі 704 гривня 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області, шляхом подачі апеляції протягом 30-ти днів після проголошення рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.В. Писанець