Справа № 342/265/17
Провадження № 22-ц/779/724/2018
Головуючий у 1 інстанції Федів Л. М.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах головуючого Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)

суддів: Девляшевського В.А., Малєєва А.Ю.

секретаря Турів О.М.

з участю ОСОБА_1 ОСОБА_2

представника прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, прокуратури Івано-Франківської області, Державної казначейської служби України, редакції газети «Факты и комментарии» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної незаконним кримінальним переслідуванням, про зобовязання виключити запис з реєстрації певної інформації щодо позивача із оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України, про зобовязання опублікувати судове рішення для спростування інформації проти позивача, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_5 на рішення Городенківського районного суду від 21 березня 2018 року, ухвалене суддею Федів Л.М. в м. Городенка, повний текст якого складено 30.03.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 9 розд. XIIІ «Перехідні положення» Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України» справи у судах першої та апеляційної інстанції провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 3 жовтня 2017 року.

21 березня 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, прокуратури Івано-Франківської області, Державної казначейської служби України, редакції газети «Факты и комментарии» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної незаконним кримінальним переслідуванням, про зобовязання виключити запис з реєстрації певної інформації щодо позивача із оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України, про зобовязання опублікувати судове рішення для спростування інформації проти позивача.

Позовні вимоги мотивовував тим, що позивача було притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.3 ст. 27, ч. 3 ст.187 КК та 25.10.2010 року притягнуто в статусі обвинуваченого за ч.3 ст. 27, ч. 3 ст.187 КК та оголошено в розшук на підставі п.1 ст. 206 КПК 1960 року і цього ж дня досудове слідство було зупинене. 18.12.2012 року матеріали кримінальної справи № 316964 було перереєстровано в ЄРДР за № 00000055. 11.12.2015 року прокурором Городенківського району постанову про притягнення ОСОБА_1 в якості обвинуваченого було скасовано як передчасну. В подальшому засуджені по кримінальній справі № 316950 за ч. 3 ст. 187 КК ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за розбійний напад від 25.09.2010 року на ОСОБА_9 дали покази, що до цього розбійного нападу позивач жодним чином непричетний, що позивача вони оговорили. В результаті кримінальна справа №316964 (кримінальне провадження № 00000055) постановою від 14.12.2015 року начальника СВ Городенківського ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_10 закрита за реабілітуючими обставинами. В той же час - з 25.10.2010 року позивач перебував на підписці про невиїзд. В подальшому досудові (попереднього слідства) процесуальні дії по кримінальній справі № 316964, порушеній 25.10.2010 року за ч.3 ст. 27, ч. 3 ст.187 КК щодо позивача, органами слідства не проводилися, проте підписка про невиїзд, яка була щодо позивача застосована в жовтні 2010 року, продовжує діяти, бо про припинення її дії позивачу неповідомлено. З 2011 року досудове (попереднє) слідство перестало цікавитися позивачем узагалі. В 2017 році позивач спробував виїхати на роботу за межі України, так як із-за інформації в газеті «Факты» від 14.10.2010 року «Заказчик сказал, что больше ждать нельзя: деньги для выборов нужны в понедельник», за результатом прочитання якої можливо ідентифікувати саме позивача, оскільки в т.ч. в цій статті голова міста Городенка ОСОБА_11, балотуючись на посаду голови міста Городенка, з метою здійснення піару, щоби вплинути на виборців, дав інтервю журналістам, за змістом якого позивач ніби-то організував розбійний напад на бізнесмена, ідентифікується однозначно, а він цей напад припиняв, тому-то його й слід обирати на голову міста Городенка як особу з активною громадською позицією, тому то для позивача й настали підстави для пошуку захисту від порушених прав, свобод та інтересів в суді. Тобто, інформація щодо позивача в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України (оперативно-довідковий і дактилоскопічний облік) та в газеті «Факты» є безпідставною, незаконною і необгрунтованою, цими інформаційними даними здійснюється обмеження прав позивача на виїзд за кордон, на нормальне працевлаштування в Україні. Позивачеві внаслідок невилучення з картотеки (ОДК) інформації про притягнення його до кримінальної відповідальності відомостей на 2017 рік, заподіюється шкода, яка розпочалася з дня незаконного кримінального переслідування та заподіюється з дня 25.10.2010 року по день вилучення відомостей з картотеки (ОДК) по особі позивача, бо з цієї картотеки (ОДК) щодо позивача поширюється недостовірна інформація, зокрема про підписку про невиїзд позивача, хоча за чинним КПК (2012 року) такого запобіжного заходу як підписка про невиїзд непередбачено узагалі, тобто, як встановлюється, має місце невжиття заходів щодо вилучення інформації по особі позивача з картотеки (ОДК), чим порушується презумпція невинуватості позивача, тим самим позивачу з 25.10.2010 року заподіюється шкода на протязі 6 років 5 місяців внаслідок незаконного переслідування позивача в кримінально-процесуальному порядку, яка виразилась у поширенні недостовірної інформації, щодо особи позивача, що негативно відбилось на нормальних життєвих зв'язках позивача, завдає позивачу труднощів, а то й неможливості працевлаштуватись на нормальну роботу з адекватною заробітною платою та щодо свободи пересування. Зазначав, що має право на відшкодування моральної та майнової шкоди з підстав, передбачених ст. 1176 ЦК України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

15 листопада 2017 року представник позивача ОСОБА_6 подав до суду заяву про уточнення підстав позовної заяви та про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив відшкодувати моральну шкоду, яка заподіювалась з 25.10.2010 року та тривала 62 місяця часу, що дорівнює 45384 години, унаслідок чого зобовязати Державну казначейську службу України списати з єдиного казначейського рахунку 877 726,56 грн на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому незаконним кримінальним переслідуванням, на відшкодування цієї шкоди; зобовязати Управління національної поліції України в Івано-Франківській області вилучити та знищити матеріали, які зберігаються в даних картотеки оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку, що стосуються ОСОБА_1 (раніше Срайчука) І.М. та зобовязати Управління національної поліції України в Івано-Франківській області видати ОСОБА_1 довідку (форма ІП-1), відомості якої не мають містити інформації, що ОСОБА_1 (раніше Срайчук) І.М. є особою, яка з 25.10.2010 року Городенківським РВ УМВС України в Івано-Франківській області притягується до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст. 27, ч. 3 ст.187 КК; зобовязати газету «Факты» на спростування статті від 14.10.2010 року «Заказчик сказал, что больше ждать нельзя: деньги для выборов нужны в понедельник» опублікувати рішення за цим позовом в повному обсязі на тій же сторінці газети і таким же шрифтом.

14 лютого 2018 року представник позивача ОСОБА_6 подав до суду заяву про збільшення позовних вимог унаслідок здобуття доказу, що позивача досі розшукують як небезпечного злочинця, а також з підстав нового розміру мінімальної заробітної плати, в якій просив зобовязати Державну казначейську службу України списати з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконним кримінальним переслідуванням, 22,41 х 45384 = 1 017 055,44 грн 44 коп.; зобовязати Управління національної поліції України в Івано-Франківській області вилучити та знищити матеріали, які зберігаються в картотеці оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку, що стосуються ОСОБА_1 (раніше Срайчука) І.М. та знищити розповсюджені в Україні орієнтовки щодо затримання ОСОБА_1 (раніше - Срайчука) І.М. як особливо небезпечного злочинця; зобовязати газету «Факты» на спростування статті від 14.10.2010 року «Заказчик сказал, что больше ждать нельзя: деньги для выборов нужны в понедельник» опублікувати рішення за цим позовом в повному обсязі на тій же сторінці газети і таким же шрифтом.

Рішенням Городенківського районного суду від 21 березня 2018 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 230 826 грн відшкодування моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено. Судові витрати компенсовано за рахунок держави.

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 ставиться питання про зміну оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог, вказуючи на те, що суд неповно зясував обставин справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права й ухвалив незаконне рішення. На думку апелянта, суд не врахував того, що позивачу внаслідок невилучення з картотеки (ОДК) інформації про притягнення його до кримінальної відповідальності на 2017 рік, хоча на той час з дня закриття кримінальної справи щодо позивача з реабілітуючих підстав минуло понад рік часу, продовжувала заподіюватися шкода, яка розпочала заподіюватися з дня незаконного кримінального переслідування, тобто з 25.10.2010 року. З наведених підстав, на думку апелянта, позивач має право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди з підстав, передбачених ст.. 1176 ЦК Україн та ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Зазначає, що відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом, тобто за 1876 днів розмір такої шкоди буде становити 1 008 987,84 грн. Незаконне порушення кримінального провадження відносно позивача привело до необхідності прикладання ним додаткових зусиль для організації свого життя та відстоювання свого чесного імені, оскільки інкримінованого кримінального правопорушення він не скоював. За весь цей час позивач зазнав моральних страждань, які призвели до його душевних страждань, порушення нормальних життєвих звязків. Щодо спростування інформації в газеті, то суд не вірно вважав, що інформація газетної публікації на папері не є новим доказом, а на сайті газети розміщуються самостійні електронні публікації, які не публікувалися на паперовій версії газети.

Інші учасники справи рішення суду не оскаржують.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 доводи апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити цю скаргу.

Представник прокуратури Івано-Франкіської області апеляційну скаргу не визнав, вважає рішення суду законним та обгрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

За змістом п. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 вправі порушувати питання про відшкодування завданої йому шкоди. При визначенні розміру моральної шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури, суд повинен визначити страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру, при цьому суд зобов'язаний враховувати, що відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом (ст.13 вказаного вище Закону).

Завдана громадянинові шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду. Розмір відшкодування слід розраховувати, виходячи з установленого законодавством розміру мінімальної заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом. Перебуваючи під кримінальним переслідуванням по кримінальному провадженню № 00000055, ОСОБА_1 без законних на те підстав потерпав обмеження у звязку з незаконним порушенням відносно нього кримінального провадження за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 187 КК України, незаконність якого була встановлена постановою про закриття кримінального провадження від 14.12.2015 року.

При цьому, за весь цей час позивач зазнав моральних страждань, які призвели до його душевних страждань, порушення його нормальних життєвих звязків і вимагають від нього до теперішнього часу додаткових зусиль для організації свого життя. Незаконне порушення кримінального провадження відносно ОСОБА_1 призвело до необхідності прикладання ним додаткових зусиль для організації свого життя та відстоювання свого чесного імені, оскільки інкримінованого кримінального правопорушення він не скоював. Законом визначено мінімальний розмір компенсації за спричинення моральної шкоди виходячи з одного розміру мінімальної заробітної плати за один місяць перебування під слідством.

ОСОБА_1 перебував під слідством з 25 жовтня 2010 року (винесено постанова про притягнення в якості обвинуваченого) по 14 грудня 2015 року (винесено постанову про закриття кримінального провадження), тобто 62 місяці, то розмір відшкодування моральної шкоди становить 230 826 гривень 00 копійок (мінімальна заробітна плата * кількість місяців: 3723 грн х 62 міс. = 230826 гривень).

Щодо позовної вимоги про зобовязання Управління національної поліції України в Івано-Франківській області вилучити та знищити матеріали, які зберігаються в картотеці оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку, що стосуються ОСОБА_1 (раніше Срайчука) І.М. та знищити розповсюджені в Україні орієнтовки щодо затримання ОСОБА_1 (раніше - Срайчука) І.М. як особливо небезпечного злочинця, то у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено, у звязку з їх безпідставністю та недоведеністю, оскільки відомостей в ОСК ГУНП України в Івано-Франківськй області та в ОСК МВС України відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, немає.

Що стосується позовної вимоги про зобовязання газету «Факты» на спростування статті від 14.10.2010 року опублікувати рішення за цим позовом в повному обсязі на тій же сторінці газети і таким же шрифтом, то позивачем на підтвердження заявлених вимог не надано жодного доказу розміщення даної статті в газеті «Факты», матеріал, що є предметом позову було розміщено лише на інтернет-сайті fakty.ua.

Висновок суду в основному відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави.

Згідно ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожен, хто є потерпілим від арешту або затримання на порушення положень цієї статті, має захищене позовом право на відшкодування. Підстави виникнення права на відшкодування шкоди фізичній особі повязуються з незаконними діями посадових осіб незалежно від їх вини. Такими підставами є незаконне засудження, незаконне притягнення до кримінальної відповідальності, незаконне застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконне затримання, незаконне накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Відповідно до ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

У відповідності до ст.56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених законом.

У статті 1 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" (далі - Закон) передбачено, що підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою.

Згідно з статтею 2 Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Відповідно до статті 3 Закону у наведених в статті 1 Закону випадках громадянинові відшкодовуються моральна шкода.

Частинами 5, 6 статті 4 Закону визначено, що відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Судом установлено, що відносно ОСОБА_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 187 КК України, 25.10.2010 року слідчим СВ Городенківського РВ УМВС старшим лейтенантом міліції ОСОБА_10 винесено постанову про притягнення в якості обвинуваченого, якою притягнуто як обвинуваченого в кримінальній справі № 316964 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та предявлено йому обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 27 ч. 3, ст. 187 ч. 3 КК України. 25.10.2010 року слідчим СВ Городенківського РВ УМВС старшим лейтенантом міліції ОСОБА_10 винесено постанову про оголошення розшуку обвинуваченого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно копії постанови Городенківського районного суду від 09.11.2010 року, надано дозвіл на затримання та доставлення під вартою до суду ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Городенківським РВ УМВС в Івано-Франківській області в 2012 році було розіслано орієнтування про те, що за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, розшукується ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець і житель ІНФОРМАЦІЯ_4, К/С № 316950 від 25.10.2010 року, ОРС категорії «Розшук» № 22575 від 03.11.2010 року.

11.12.2015 року постанову про притягнення в якості обвинуваченого ОСОБА_1, винесену слідчим СВ Городенківського РВ УМВС України в області ОСОБА_10 скасовано, про що свідчить постанова про скасування постанови про притягнення в якості обвинуваченого, винесена в.о. заступника прокурора Городенківського району Івано-Франківської області юриста 2 класу ОСОБА_12

14.12.2015 року начальником СВ Городенківського ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області майором поліції ОСОБА_10 винесено постанову про закриття кримінального провадження, якою кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 18 грудня 2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 187 КК України відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Таким чином, суд першої інстанції на підставі вищевказаних положень Закону та встановлених обставин справи дійшов правильного висновку, що у звязку із характером пред'явленого позивачу обвинувачення, перебування позивача під тривалим кримінальним переслідуванням, ним перенесені моральні страждання, що призвело до змін в організації його життя та вимагало від нього додаткових зусиль для відновлення морального стану.

Судом встановлено, що загальний період перебування ОСОБА_1 під слідством і судом ставив 62 місяці, тобто з 25 жовтня 2010 року (винесено постанова про притягнення в якості обвинуваченого) по 14 грудня 2015 року (винесено постанову про закриття кримінального провадження), є підставою для відшкодування йому моральної шкоди в порядку, визначеному Законом України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" (частина друга та третя 13 Закону).

При визначенні розміру на відшкодування моральної шкоди, межі якого визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд першої інстанції виходив із розміру мінімальної заробітної плати, що був установлений на час розгляду справи (3723 грн х 62 міс. = 230826 гривень), урахувавши правову позицію, висловлену в постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року в справі N 6-2203цс15.

Таким чином, ураховуючи термін перебування позивача під слідством та судом, суд дійшов правильного висновку про стягнення моральної шкоди на користь позивача, розмір якої відповідає встановленим обставинам та вимогам закону.

При цьому суд урахував роз'яснення наведені у постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до яких під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування (стаття 23 ЦК України).

Суд врахував, що права позивача на протязі тривалого періоду часу були обмежені, були порушені його нормальні життєві зв'язки, внаслідок протиправного притягнення до кримінальної відповідальності. Позивач відчував несправедливість, яка була вчинена відносно нього та був змушений доводити у різних судових інстанціях свою невинуватість.

Разом із тим, при вирішенні питання про розмір завданої моральної шкоди, місцевий суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості та з урахуванням обставин справи та тяжкості страждань позивача, обґрунтовано вважав, що розмір моральної шкоди в розмірі 1 017 055,44 грн 44 коп., заявлений позивачем є завищений та не відповідає засадам розумності та справедливості, а також є недоведеним у такому розмірі та урахувавши всі обставини справи, дійшов до правильного висновку, що розмір моральної шкоди необхідно визначити у розмірі 230 826 грн, як такий, що відповідає характеру правопорушення, глибині фізичних та духовних страждань позивача, стягнення якої провадиться з Державної казначейської служби України за рахунок державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку у відповідності до вимог ст. ст. 23, 48 Бюджетного кодексу України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують визначений судом розмір моральної шкоди у бік збільшення, тому задоволенню не підлягають.

Також є правильним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в частині позовної вимоги про зобовязання Управління національної поліції України в Івано-Франківській області вилучити та знищити матеріали, які зберігаються в картотеці оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку, що стосуються ОСОБА_1 (раніше Срайчука) І.М. та знищити розповсюджені в Україні орієнтовки щодо затримання ОСОБА_1 (раніше - Срайчука) І.М. як особливо небезпечного злочинця, то у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено, у звязку з їх безпідставністю та недоведеністю, оскільки відомостей в ОСК ГУНП України в Івано-Франківськй області та в ОСК МВС України відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, немає.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його представник погодились з вказаним висновком суду і не наполягають щодо задоволення такої вимоги.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні вимоги щодо зобовязання газету «Факты» на спростування статті від 14.10.2010 року опублікувати рішення за цим позовом в повному обсязі на тій же сторінці газети і таким же шрифтом, оскільки в опублікованій статті «Заказчик сказал, что больше ждать нельзя: деньги для выборов нужны в понедельник» висвітлюються події, що мали місце 29 вересня 2010 року при вчинення злочину, за який ОСОБА_8 та ОСОБА_13 засуджені до семи років позбавлення волі. В цій же статті жодного разу не зазначене прізвище ОСОБА_1 і його причетність до вчинення цього злочину.

За змістом ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування оскаржуваного рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_5 залишити без задоволення. Рішення Городенківського районного суду від 21 березня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 12 липня 2018 року.

Головуючий В.Д.Фединяк

Судді: В.А.Девляшевський

ОСОБА_14