Провадження № 2/727/1854/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Вальчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

Встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом, уточнивши позовні вимоги в жовтні 2018 року, до відповідача про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, посилаючись на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.07.2016 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано.

28 травня 2004 року під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16.12.2016 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, в розмірі 900 грн. щомісячно і до повноліття дитини.

Відповідач оплачує аліменти регулярно, однак вказаних коштів не вистачає на придбання одягу, взуття, навчання та оздоровлення дитини, оскільки син росте, навчається у компютерній академії, відвідує курси англійської мови та заняття у школі, де приймає участь в різноманітних змаганнях.

Відповідач працює не офіційно, він займається встановленням сантехніки у квартирах та будинках, проводить ремонт. Також, відповідач у 2017 році виїжджав до Франції на роботу, де знаходився більше 6 місяців та повернувся в Україну 31.12.2017 року.

З моменту визначення розміру аліментів, а саме: з 2016 року змінилися матеріальні умови проживання її сімї, а також значно зросли витрати на утримання дитини у звязку із збільшенням її віку. Визначений судом розмір аліментів не задовольняє вимоги щодо належного утримання та догляду за дитиною, не сприяє її гармонійному розвитку.

Крім того, вона несе додаткові витрати на дитину, а саме: один місяць навчання в англійській школі становить 240 грн., один місяць навчання в компютерній академії становить 450 грн., кожного дня на харчування син витрачає 20-25 грн., дитина хворіє і вона несе витрати на лікування. Також, вона оплачує комунальні послуги.

А тому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини. Визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі по 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання сина в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю і підтвердили обставини, викладені в позовній заяві. Просили задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково і підтвердила обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Доповнила, що відповідач має нерегулярний та мінливий дохід, в нього є інша сімя, а тому не заперечує щодо стягнення з відповідача на утримання сина аліменти в розмірі 1000 грн., в задоволенні вимог щодо стягнення додаткових витрат просила відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

- стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.ст. 263, 265 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 264 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення, повинен вирішити такі питання:

- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи у сторін під час перебування їх в шлюбі 28 травня 2004 року народився син ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7).

Шлюб між сторонами було розірвано 26 липня 2016 року, що підтверджується копією рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці (а.с.3).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 грудня 2016 року (а.с.4-6) стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 900,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач є здоровим, працездатним, хоча на даний час не працює, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. На утриманні у відповідача інших неповнолітніх дітей немає, хоча є інша сімя. Враховуючи інфляційні процеси, які відбулися в нашій державі протягом останнього року, значне подорожання продуктів харчування, одягу, взуття тощо, суд вважає, що матеріальний стан позивачки щодо утримання неповнолітньої дитини змінився, тобто зменшився.

Отже, необхідно збільшити розмір присуджених аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання дитини згідно з рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 грудня 2016 року з твердої грошової суми в розмірі 900 грн. на іншу тверду грошову суму 1400 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У даній справі суд не присуджує аліменти на дитину, а змінює їх розмір, тому аліменти у розмірі визначеному даним рішенням суду підлягають стягненню з дня набрання цим рішенням законної сили.

Визначаючи розмір твердої грошової суми, яку відповідач має сплачувати, суд враховує також те, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років з 01.01.2018 року складає - 1860 грн., а з 01.07.2018 року складає 1944 грн., а з 01.12.2018 року складає 2027 грн., а також те, що у відповідача є інша сімя, а тому розмір аліментів необхідно збільшити до 1400 грн. щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття, задовольнивши частково в цій частині позовні вимоги.

Що стосується вимоги позивачки про стягнення додаткових витрат з відповідача на утримання сина в розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Згідно з ч.2 ст.185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у звязку з розвитком певних її здібностей.

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобовязаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У абзаці 1 п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-1489цс17.

Відповідно до довідки (а.с.16), ОСОБА_3 починаючи з грудня 2017 року навчається на компютерних курсах, оплата за місяць становить 450 грн.

Згідно з довідкою від 17.09.2018 року (а.с.17) ОСОБА_3 навчається на курсах іноземних мов «Cool School», вартість навчання становить 240 грн.

Як встановлено в судовому засіданні, оплату за навчання ОСОБА_3 на компютерних та іноземних курсах в розмірі 690 грн. (450 грн.+240 грн.) здійснює позивачка ОСОБА_1

Що стосується інших додаткових витрат, вартість яких позивачка просить стягнути з відповідача, то в матеріалах справи відсутні підтверджуючі документи про їх фінансування.

Посилання позивачки та її представника про здійснення оплати комунальних послуг є безпідставним, оскільки оплата комунальних послуг не відноситься до додаткових витрат на дитину.

Суд вважає, що для розвитку здібностей неповнолітньої дитини ОСОБА_3, необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки додаткові витрати в сумі 345 грн., а саме: половину вартості навчання на компютерних та іноземних курсах, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, задовольнивши частково в цій частині позовні вимоги.

Крім того, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн., оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191, 192, 185 СК України, ст.ст.7, 12, 76, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, згідно з рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 грудня 2016 року з твердої грошової суми в розмірі 900 грн. щомісячно на тверду грошову суму у розмірі по 1400 (одна тисяча чотириста) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, додаткові витрати в сумі 345 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, у твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. щомісячно з дня предявлення позову, а саме 25.10.2016 року до досягнення дитиною повноліття, виданий на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 грудня 2016 року (справа № 727/8313/16-ц) відкликати.

З повним рішенням суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 28 грудня 2018 року.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: