Справа № 449/844/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2018 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

судді Гуняк О.Я.,

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення та збільшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3, аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 1000 грн, щомісячно на дитину, починаючи з дня подання заяви та до досягнення нею повноліття, а також збільшити розмір аліментів, утримуваних з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в її користь на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, до 1200 грн, на дитину щомісячно до її повноліття.

Зазначає, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем до 24.01.2013 року, відповідно до рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 24.01.2013 р. (а.с.6).

Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі(а.с.15).

Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про місце, час та дату проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи (а.с.14).

Тому суд, вважав за можливе проводити розгляд справи, відповідно до ст. 223 ЦПК України у відсутності сторін на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно копій свідоцтв про народження серії 1-СГ № 442792 від 03.03.2015 року та 1-СГ №204889 від 17.09.2009 р., вбачається, що батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.9).

Відповідно до рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 24.01.2013 р., шлюб між ОСОБА_2 до ОСОБА_3 було розірвано та вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 450 грн., на дитину, щомісячно, починаючи з 02.11.2012 р., до досягнення дитиною повноліття (а.с.6).

Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ст. 184 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути визначені у твердій грошовій сумі.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України).

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № З "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням законної сили. Зміна стану здоров'я, матеріального або сімейного стану сторін автоматично не припиняють виплату аліментів у попередньому розмірі. Вказані обставини є тільки підставами для зміни розміру аліментів. На підставі цих обставин заінтересована особа може звернутися з відповідною вимогою до суду. Однак їх наявність має встановити суд. У випадку задоволення позову аліменти виплачуються в новому розмірі від дня набрання рішенням законної сили, а не подання позову. До набрання рішенням про зміну розміру аліментів законної сили вони сплачуються в попередньому розмірі.

Відповідно до положень ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сімї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку дитини, збереження її здоров'я, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не надає дітям належного матеріального утримання. Тому, суд вважає, що відповідач неналежним чином виконує обовязки з утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Отже, оцінивши в сукупності представлені у справі докази, суд дійшов висновку що вимоги позивача є підставними, оскільки діти проживають разом з позивачем, відповідач не надає їм матеріального утримання, чим ухиляється від виконання обовязку по утриманню. Враховуючи вік дітей, матеріальний стан відповідача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень на дитину щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття,а також збільшення розміру аліментів, утримуваних з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в її користь на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, до 1200 грн, на дитину щомісячно до її повноліття, оскільки обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком, як матері так і батька.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення та збільшення розміру аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини, доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 31.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1409, 60 (одна тисяча чотириста девять) гривень 60 копійок судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць, в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_2, паспорт серії КС №3726586 від 16.09.2009 р., місце проживання вул. Дорошенка, 16 м. Перемишляни Львівської області.

Відповідач: ОСОБА_3, місце проживання с. Мерещів Перемишлянського району Львівської області.

Суддя ОСОБА_6