Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/7768/17
Провадження № 2/644/739/18
26.12.2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Бугери О.В.,

за участю секретаря судового засідання Ступницького К.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

3-ї особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання незаконною та скасування реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, 3-я особа у справі ОСОБА_5, ПАТ «ОСОБА_8 Аваль», ПАТ «Комерційний Індустріальний банк», ТОВ «Фінансова компанія АНСУ», -

ВСТАНОВИВ:

04.12.2017 року до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова надійшла відповідна позовна заява. Позивачем заявлено вимогу про визнання незаконною та скасування реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки двокімнатної квартири АДРЕСА_1, що була проведена 26.10.2017 року приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу ОСОБА_7 на імя громадянина ОСОБА_6. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що між 3-ю особою, ОСОБА_5 та ПАТ «ОСОБА_8 Аваль» було укладено кредитний договір та в той же день між позивачем, 3-ю особою, померлою ОСОБА_9 та банком було укладено іпотечний договір. Предметом іпотеки виступила двокімнатна квартира, що належить на праві спільної сумісної власності позивачу, його дружині 3-й особі у справі та покійній ОСОБА_9. Всупереч вимогам закону відбулось укладання договорів уступки права вимоги між ПАТ «ОСОБА_8 Аваль» на користь ПАТ «Комерційний Індустріальний банк», який в свою чергу уступив право вимоги ТОВ «Фінансова компанія АНСУ», які в свою чергу уступили право вимоги відповідачу ОСОБА_6. Позивач зазначає, що договори про уступку право вимоги та реєстрація права власності іпотекодержателя є незаконними та підлягають скасуванню. Договори про уступку права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки оскаржені до суду окремим позовом.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова у справі від 06.12.2017 року була частково задоволена заява позивача та накладена заборона на відчуження квартири за адресою АДРЕСА_2.

За заявою відповідача було подано заяву про залучення у якості третіх осіб ТОВ «Фінансова компанія АНСУ», ПАТ «ОСОБА_8 Аваль», ПАТ «Комерційний Індустріальний банк», яка також була задоволена судом.

Позивач та його представник вимоги позову підтримали, наполягали на задоволенні позову, посилались на те, що за кредитним договором було стягнуто суму заборгованості відповідно до рішення суду, з моменту прийняття рішення банк не має права нараховувати проценти. На підставі рішення суду було видано виконавчий лист та відбувається виконання. Ними на виконання рішення було перераховано частково суму на погашення заборгованості. Про наявність договорів про відступлення права вимоги їй не було нічого відомо, вимоги від відповідача вони не отримували, окрім того ОСОБА_9, сторона іпотечного договору померла, та отримати вимогу не мала можливості. Також просили врахувати, що часткове погашення ними заборгованості відбувалось вже після укладання договору відступлення права вимоги саме на користь ПАТ «ОСОБА_8 Аваль», при цьому грошові кошти від банку не повертались, виконання відбувалось в межах відкритого виконавчого провадження, про заміну сторони державному виконавцю також нічого не було відомо.

Відповідачем, ОСОБА_6 подано відзив на позовну заяву (а.с.134) в якому відповідач проти позову заперечує з огляду на те, що за договором відступлення права вимоги від 30.06.2017 року, укладеному між ним та ТОВ «Фінансова компанія АНСУ він набув статус іпотекодержателя нерухомого майна двокімнатної квартири АДРЕСА_1. Станом на дату відступлення вимоги за кредитним договором заборгованість ОСОБА_5 становила 232010,88 грн., новим іпотекодержателем були направлені вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, які не були задоволені., відповідач, як новий іпотекодержатель звернув стягнення на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя та зареєстрував своє право власності на вказану квартиру. Порядок набуття ним права власності був дотриманий, відступлення права вимоги за Кердитним договором та Іпотечним договором були здійснені у відповідності до вимог чинного законодавства та підстави для визнання таких договорів недійсними - відсутні.

Представники відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні вимоги позову не визнав, заперечував проти задоволення позову, підтримав поданий відзив, посилався на те, що звернення стягнення на предмет іпотеки відбулось виключно в межах укладеного договору про задоволення вимог іпотеко держателя. Іпотекодавцям було направлено вимоги про погашення заборгованості, але внаслідок їх ухилення від отримання вимоги було надано оголошення в газеті. Тобто, процедура визначена в договорі іпотеки дотримана, підстав для скасування реєстрації не вбачається.

Відповідачем приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_10 подано до суду письмові заперечення проти позову та зазначено, що процедуру реєстрації проведено з дотриманням усіх вимог чинного законодавства, 26.10.2017 року до нього звернувся ОСОБА_6 із заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_3, на підстав застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке міститься в Іпотечному договорі, посвідченому ОСОБА_11. Після перевірки всіх необхідних документів, самого договору, статусу ОСОБА_6, як іпотеко держателя, 3 письмових вимог, 3 рекомендованих повідомлень паро вручення поштового відправлення, 2 описів вкладення, 3 квитанцій про оплату цінних листів, газета «Урядовий кур'єр» №164 від 05.09.2017 року, де містяться оголошення про вимогу іпотекодавців, сплати адміністративного збору, було прийнято рішення про реєстрацію прав власності.

В судове засідання відповідач не зявився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник 3-ї особи ТОВ «АНСУ» в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та повідомив, що з вимогами не згодні, просили відмовити, відступлення прав вимоги відбулось відповідно до вимог ст.ст.512-519, ч.3 ст.656 ЦК України та ст.24 Закону України «Про іпотеку».

Представник 3-ї особи ПАТ «Комерційний Індустріальний банк» в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та повідомив, що позов вважають таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, є безпідставним, відступлення прав вимоги відбулось відповідно до вимог ст.ст.512-519, ч.3 ст.656 ЦК України та ст.24 Закону України «Про іпотеку».

Представник 3-ї особи ПАТ «ОСОБА_8 Аваль» в судове засідання не зявився, будь-яких заяв не подавав, про час та дату розгляду справи був повідомлений.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Предметом справи є оскарження рішення нотаріуса, який в даному випадку здійснює функції державного реєстратора і прийняв рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Тобто на підставі рішення нотаріуса, право власності іпотекодавця на квартиру припинилося, а право власності іпотекодержателя виникло та було зареєстровано. Нотаріус не вчиняв нотаріальної дії повязаної з переходом права власності на спірну квартиру, проте зареєстрував право власності на це майно за іпотекодержателем на підставі іпотечного договору та повідомлення про намір зареєструвати право власності на предмет іпотеки на підставі ст. 37 ЗУ «Про іпотеку». Пункт 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Спірні правовідносини виникли у зв'язку із невиконанням умов цивільно-правової угоди, а саме основного боргового зобов'язання та похідного від нього у вигляді іпотеки, тому спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК.

У п.26 постанови Пленуму ВС «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6.11.2009 №9 зазначено: «Особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, якщо позивач обгрунтовує недійсність правочину посиланням на неправомірні дії нотаріуса».

У п.16 постанови пленуму ВССУ №3 зазначено: «Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ч.2 ст.50 закону №3425-XII). Спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства, як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства».

Тобто, суд приходить до висновку, що відповідач приватний нотаріус Харківського нотаріального округу ОСОБА_7 не є належним відповідачем в рамках даних правовідносин.

Відповідно до вимог ст.15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Правовідносини сторін стосуються прав власності на нерухоме майно та виникли в звязку із укладенням між третьою особою ОСОБА_5 та ПАТ «ОСОБА_8 Аваль» кредитного договору №014/1422/82/89715 від 20.07.2007 року та укладеного в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №014/1422/82/89715 від 20.07.2007 року договору іпотеки №014/1422/82/89715/1 від 20.07.2007 року. Судом встановлено, що відповідно до копій паспортів позивач у справі ОСОБА_1 та 3-я особа ОСОБА_5 є подружжям та є зареєстрованими у квартирі №71 у місті Харкові по вулиці Дванадцятого Квітня, будинок № 36. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_1 є співвласниками квартири №71 у місті Харкові по вулиці Дванадцятого Квітня, будинок № 36, що належить їм на праві спільної сумісної власності. 20.07.2007 року між ВАТ «ОСОБА_8 Аваль», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_8 Аваль» та третьою особою ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 014/1422/82/89715 згідно якого позивач зобовязався надати третій особі кредитні кошти у розмірі 154530,00 грн. строком до 20.07.2017 року, а ОСОБА_5 прийняла на себе зобовязання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 17 % річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку згідно з додатком. З 10.11.2014 року процентна ставка за користування кредитом становила 22 % річних. 15.04.2009 року до кредитного договору було укладено додаткову угоду № 014/1422/82/89715/1, відповідно до умов якої, сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість позичальника за кредитним договором, строк сплати якої настав. Також, 20.07.2007 року з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ВАТ «ОСОБА_8 Аваль» та ОСОБА_9, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № 014/1422/82/89715/1. Згідно п. 1.1 договору іпотеки, іпотека забезпечує вимоги, що витікають з кредитного договору № 014/1422/82/89715 від 20.07.2007 року укладеного між позивачем та відповідачами, а також додаткових угод до неї, що можуть бути укладені в подальшому до закінчення строку його дії, за умовами якого позичальник зобовязується перед іпотекодержателем повернути кредитні кошти, сплатити відсотки за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штраф), в розмірі, строки та у випадках передбачених за кредитним договором, відшкодувати збитки, завдані неналежними виконанням зобовязань за кредитним договором, а також виконати інші умови кредитного договору та відшкодувати іпотекодержателю витрати, повязані із зверненням стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 1.2 договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира № 71, яка знаходиться в місті Харкові по вулиці Дванадцятого Квітня, будинок № 36, яка розташована та третьому поверсі пятиповерхового будинку, житловою площею 28,2 кв.м., загальною площею 46,4 кв.м. Вказаний предмет іпотеки належить іпотекодавцям на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Центром (відділом) приватизації Державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради 26.01.1999 року за реєстровим № 7-99-139108 та зареєстрованого у Харківському міському бюро технічної інвентаризації 09.02.1999 року, номер запису № 11-7-14843 за реєстровим № 19630222. Згідно договору іпотеки іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобовязання на момент звернення стягнення, у тому числі суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями, комісійною винагородою незалежно від настання строку виконання основного зобовязання, який зазначено у кредитному договорі, якщо в момент настання строку виконання зобовязань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту, або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів, комісійної винагороди, сум неустойки (пені, штрафних санкцій). Згідно пункту 5.5 договору іпотеки у випадку невиконання іпотекодавцем або позичальником письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушення зобовязання за цим або кредитним договором у встановлений іпотекодержателем строк, такі вимоги іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки. Згідно пункту 5.5.1 договору іпотеки у відповідності до статті 36 Закону України Про іпотеку цей договір є договором про задоволення вимог іпотекодержателя на підставі якого іпотекодержатель на власний розсуд може набути право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязання позичальника за кредитним договором. В цьому випадку цей договір (застереження п.5.5.1) є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Також судом встановлено що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.05.2016 року у справі №644/ 12184 /15-ц був задоволений позов ПАТ «ОСОБА_8 Аваль» до ОСОБА_9, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнуто з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_8 Аваль» суму заборгованості за кредитним договором № 014/1422/82/89715 від 20.07.2007 року у розмірі 60967,87 грн.. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/1422/82/89715 від 20.07.2007 року, яка станом на 01.12.2015 року, становить 60967,87 грн., та складається з: 6078,07 заборгованість за процентами (в тому числі прострочена заборгованість за процентами 5511,21 грн.) 54889,80 грн. поточної заборгованості за кредитом, яка підлягає достроковому стягненню (у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 8630,76 грн.) звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру №71 у місті Харкові по вулиці Дванадцятого Квітня, будинок № 36, яка розташована та третьому поверсі пятиповерхового будинку, житловою площею 28,2 кв.м., загальною площею 46,4 кв.м. та належить ОСОБА_9, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Центром (відділом) приватизації Державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради 26.01.1999 року за реєстровим № 7-99-139108 та зареєстрованого у Харківському міському бюро технічної інвентаризації 09.02.1999 року, номер запису № 11-7-14843 за реєстровим № 19630222, шляхом продажу Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_8 Аваль» предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, з укладанням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем за ціною не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням Публічному акціонерному товариству «ОСОБА_8 Аваль» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.05.2016 року у справі №644/12184/15-ц набрало законної сили, за цим рішенням Міжрайонним відділом ДВС по Індустріальному та Немишлянському районам м.Харкова відкриті виконавчі провадження №52570245 та 52569893. Триває виконання рішення, боржниками перераховувались суми на погашення заборгованості на суму 8090,91 грн, 13181,82 грн, в тому числі й після укладання договору про відступлення права вимоги, а саме відповідно до платіжного доручення №197 від 11.10.2017 року МВДВС по Андустріальному та Немишлянському районах в м.Харкову ГТУЮ було перераховано на рахунок ПАТ «ОСОБА_8 Аваль» 13181,82 гривні, зазначені кошти не повертались. Заборгованість в рамках виконавчого провадження складає 39695,14 грн.. 30.06.2017 року ПАТ «ОСОБА_8 Аваль» та ТОВ АНСУ уклали договір про відступлення права вимоги за кредитним договором № 014/1422/82/89715 від 20.07.2007 року, відповідно до умов якого ТОВ АНСУ набув всі права вимоги за кредитним договором та набув статусу нового іпотекодержателя. 30.06.2017 року ТОВ АНСУ та громадянин ОСОБА_6, відповідач у справі, уклали договір про відступлення права вимоги за кредитним договором № 014/1422/82/89715 від 20.07.2007 року, відповідно до умов якого ТОВ АНСУ відступив, а ОСОБА_6 набув всі права вимоги за кредитним договором та набув статусу нового іпотекодержателя. За відповідними договорами, що були предметом дослідженні в судовому засіданні відповідачу ОСОБА_6 було відомо про наявність судового рішення, яким стягнуто суму заборгованості з боржників, визначену суму боргу. П.3.1. було визначено вартість прав Вимоги за договором, що становить 61000 гривень, а з розрахунку заборгованості за кредитним договором, що є додатком до договору відступлення права вимоги визначено розмір заборгованості за кредитним договором в 232010, 88 копійок, яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом 2698,75 грн, заборгованості по процентах 423,11 грн, простроченої заборгованості за кредитом 44100,14 грн, простроченої заборгованості по процентах 24229,75 грн, заборгованості за пенями 140559,13 грн, заборгованість за штрафами 20000 грн.. Вимог про визнання їх недійсними до суду в рамках даного провадження не заявлялось. 26.10.2017 року ОСОБА_6 звернувся із заявою про реєстрацію права власності на квартиру №71 у місті Харкові по вулиці Дванадцятого Квітня, будинок № 36 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10, до заяви ним було додано копію письмової вимоги про усуненні порушень, документи, що підтверджуються наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання Іпотекодавцями вищезазначеної письмової вимоги. Як вбачається із змісту досліджених в ході розгляду справи копій письмових вимог на імя ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_9, від 23.08.2017 року рекомендовано боржникам протягом 30 днів з моменту отримання вказаної вимоги погасити заборгованість за кредитним договором в розмірі 232010, 88 копійок. За даними ПАТ «Укрпошта» вимоги для відправлення надійшли до поштового відділення (індекс 61001 ) 23.08.2017 року о 13.20 годині, в той же день були доставлені до ЦОП Харків (індекс 61399), 25.08.2017 року були доставлені до поштового відділення (індекс 61089), 29.08.2017 року та 25.09.2017 року невдала спроба вручення, закінчено термін зберігання на поштовому відділенні та повернення до ЦОП Харків (індекс 61399), 26.09.2017 року доставка до поштового відділення (індекс 61098), та 12.10.2017 року вручення особисто на поштовому відділенні (індекс 61098). Всі три листи на імя ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_9 були повернуті на зворотню адресу та вручені ОСОБА_6 Тобто, відповідачем ОСОБА_6 дійсно було направлено на адресу позивача, третьої особи та померлої громадянки ОСОБА_9 вимоги про погашення заборгованості, але зазначені вимоги отримані не були та повернуті відправнику 12.10.2017 року. Також встановлено, що 04.09.2017 року відповідачем ОСОБА_6 було дано оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» для боржників, рекомендовано боржникам протягом 30 днів з моменту отримання вказаної вимоги погасити заборгованість за кредитним договором в розмірі 232010, 88 копійок. В ході розгляду справи було встановлено, що 23.12.2016 року ОСОБА_9 померла, про що свідчить копія відповідного свідоцтва про смерть. Тобто, на момент укладання договорів про відступлення права вимоги, направлення вимог про погашення заборгованості ОСОБА_9 вже померла та не мала можливості отримати вимогу ані в спосіб шляхом поштового відправлення, ані бути ознайомленою із оголошенням в газеті. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Досліджений в ході розгляду справи договір містить в собі застереження щодо можливості задоволення вимог іпотеко держателя шляхом визнання за ним права власності. За змістом ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом щодо врегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення ст. 17 цього Закону містять виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленими підставами у статті 593 ЦК України. Смерть іпотекодавця не визначена Законом як підстава для припинення іпотеки. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Як передбачено ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. У висловленій Верховним Судом України правовій позиції в справі №6-31цс16 від 17.02.2016 року зазначено, що правила статті 1281 ЦК України регулюють порядок предявлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців щодо виконання зобовязань спадкодавця перед своїм кредитором, а не порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Строк, в межах якого іпотекодержатель може звернутися з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлюється загальними положеннями про позовну давність (глава 19 ЦК України). Будь-яких даних щодо визначення спадкоємця після смерті ОСОБА_9 сторонами у якості доказу не надавалось. Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. За п.5.5.1. договору про іпотеку, який є договором про задоволення вимог іпотеко держателя визначено, що іпотеко держатель має право набути право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязань відповідно до вимог ст.37 Закону України «Про іпотеку». Статтею 37 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобовязаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. В даному випадку в ході розгляду справи не заперечувалось стороною відповідача, що така оцінка не проводилась. Тобто, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд вважає, що під час проведення реєстрації права власності не було дотримано вимог умов договору іпотеки, іпотеко давці не отримували вимогу про погашення суми заборгованості, іпотекодавець ОСОБА_9 не могла отримати відповідну вимогу, оскільки померла ще в 2016 році, даних про оформлення спадкових прав, та направлення вимоги до спадкоємців в ході розгляду справи не отримано, також було порушено вимоги передбачені ст.37 Закону України «Про іпотеку», та не проведено оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності на момент її набуття, відсутні дані про погодження ціни іпотеки між сторонами употечного договора на момент набуття права. Що є підставою для задоволення вимог позивача та скасування реєстрації права власності. Окрім того, згідно правової позиції, висловленої у Постанові Верховного суду у справі 202/4494/16-ц ОСОБА_12 Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Крім того, саме такі висновки містяться у постановах ОСОБА_12 Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18). Отже, предявлення вимоги до позичальника, отримання кредитором - ПАТ «ОСОБА_8 Аваль» рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.05.2016 року у справі №644/ 12184 /15-ц, яким була встановлена та стягнута на користь кредитора сума заборгованості за кредитним договором, припинило право кредитора на нарахування відсотків за самим кредитним договором в подальшому. Про існування даного рішення було відомо відповідачу ОСОБА_6, але при укладанні договору відступлення права вимоги розрахунок суми заборгованості був проведений без врахування вищенаведених висновків. Відповідно до вимог ст.142 ЦПК України з відповідача ОСОБА_6 підлягає стягненню на користь держави судовий збір за вимогу немайнового характеру, враховуючи, що позивач від сплати судового збору звільнений.

Керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 11, 12, 81, 142, 264-268, 354, п.9, 15.5. Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, Законом України «Про іпотеку», суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсною та скасувати реєстрацію права власності на нерухоме майно, що є предметом іпотеки двокімнатну квартиру АДРЕСА_3, що проведена 26.10.2017 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за іпотекодержателем ОСОБА_6, номер запису про право власності 23081584.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Повний текст рішення виготовлений 26.12.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова.

Відповідно до вимог п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України: Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрований та проживає ІНФОРМАЦІЯ_2. Представник позивача ОСОБА_2,вул..Миру, 46Б/7, м.Харків. 3-я особа на боці позивача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_2, зареєстрована та проживає ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код НОМЕР_3, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_5. Представники відповідача ОСОБА_4, проживає ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_3, проживає ІНФОРМАЦІЯ_7. 3-і особи на боці відповідача ПАТ «ОСОБА_8 Аваль», що розташовано за адресою м.Київ вулиця Лєскова, 9; ТОВ «Фінансова компанія АНСУ», що розташовано за адресою м.Київ вулиця Лейпцігська, будинок 3-А; ПАТ «Комерційний індустріальний ОСОБА_8», що розташовано за адресою м.Київ вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 6.

Головуючий: суддя О.В. Бугера