Справа № 738/1541/18
№ провадження 2/738/515/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi
в складi судді Парфененко О.Я.,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування,

В С Т А H О В И В:

У вересні 2018 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. Позов обґрунтовано тим, що 29 жовтня 2016 року о 02 годині по вулиці Шевченка в місті Мена Чернігівської області сталась дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Ауді», державний номерний знак НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам були заподіяні механічні пошкодження, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження. Згідно з постановою Менського районного суду Чернігівської області від 15 травня 2017 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП було закрито у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації транспортного засобу автомобіля «Ауді», державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2 не була застрахована. 04 листопада 2016 року власник транспортного засобу «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_2 - ОСОБА_3 направив позивачу повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. 14 листопада 2016 року позивачем видано ФОП ОСОБА_5 доручення щодо надання послуг по врегулюванню та послуг аварійного комісара, на виконання якого ФОП ОСОБА_5 визначив вартість відновлювального ремонту автомобіля «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_2 у сумі 50689,86 грн.. Позивач здійснив оплату послуг аварійного комісара у розмірі 963,20 грн. та відшкодував ОСОБА_3 С,В. шкоду з фонду захисту потерпілих у розмірі 48536,15 грн.. Позивач, посилаючись на ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст 38, 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просив стягнути на його користь з ОСОБА_2 кошти у розмірі понесених витрат 49499,35 грн. та 1762,00 грн. судових витрат.

Згідно з ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 18 вересня 2018 року до участі у справі в якості третьої особи залучено ОСОБА_3.

Згідно з ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 25 жовтня 2018 року витребувано матеріали досудового розслідування, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000659 від 01 листопада 2016 року, а також витребувано матеріали адміністративної справи №738/633/17, провадження №3/738/116/2017 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП.

Представник позивача, відповідач, третя особа у судове засідання не зявились, третьою особою подано письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29 жовтня 2016 року о 02 годині по вулиці Шевченка в місті Мена Чернігівської області з вини ОСОБА_2 сталась дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки Audi моделі 80 1.8 S, державний номерний знак НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем Daewoo моделі Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам були заподіяні механічні пошкодження. Зазначене підтверджується матеріалами досудового розслідування, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000659 від 01 листопада 2016 року, матеріалами адміністративної справи №738/633/17, провадження №3/738/116/2017 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП. Зокрема, згідно з постановою Менського районного суду Чернігівської області від 15 травня 2017 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП було закрито у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно із свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль НОМЕР_3 належить ОСОБА_3; автомобіль марки Audi моделі 80 1.8 S, державний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_2.

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу автомобіля марки Audi моделі 80 1.8 S, державний номерний знак НОМЕР_1, на час заподіяння шкоди, тобто станом на 29 жовтня 2016 року, не була застрахована.

ОСОБА_3 повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду, направивши 04 листопада 2016 року на його адресу письмове повідомлення.

Також ОСОБА_3 27 квітня 2017 року звернувся до позивача із заявою про здійснення відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач 14 листопада 2016 року надав доручення ФОП ОСОБА_5 на виконання робіт, зокрема, з проведення огляду транспортного засобу та визначення вартості відновлювального ремонту.

Згідно із Звітом № 86, складеним 14 грудня 2016 року ФОП ОСОБА_5, визначено, що ринкова вартість автомобіля НОМЕР_3 станом на 29 жовтня 2016 року складає 81264,21 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_3, необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у дорожньо-транспортній пригоді 29 жовтня 2016 року з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, включно з сумою податку на додану вартість, складає 50689,86 грн..

За складання Звіту № 86 від 14 грудня 2016 року позивач сплатив ФОП ОСОБА_5 963,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 541рв від 21 грудня 2016 року.

Моторне (транспортне) страхове бюро України 22 червня 2017 року сплатило ОСОБА_3 48536,15 грн. у відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 29 жовтня 2016 року, що підтверджується довідкою №1 від 08 червня 2017 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, Наказом № 5233 від 22 червня 2017 року Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_3, платіжним дорученням № 5233рв від 22 червня 2017 року.

Позивач 22 червня 2017 року надіслав ОСОБА_2 повідомлення № 3.1-05/14919, в якому просив у добровільному порядку компенсувати Моторному (транспортному) страховому бюро України понесені витрати у сумі 49499,35 грн.

Докази, які б підтверджували добровільне відшкодування ОСОБА_2 витрат, понесених позивачем у відшкодування ОСОБА_3 шкоди, завданої ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 29 жовтня 2016 року відсутні.

Отже, судом встановлено, що між ОСОБА_2, як заподіювачем шкоди та ОСОБА_3, як потерпілим виникло деліктне зобовязання внаслідок заподіяння ОСОБА_2 майнової шкоди майну, що належить ОСОБА_3

Сторонами деліктного зобовязання виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобовязань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обовязок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала.

При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Позивач, не являючись безпосереднім заподіювачем шкоди, відшкодував завдану потерпілому ОСОБА_3 шкоду.

Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

За змістом цього Закону страхове відшкодування, яке за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності страховик виплатив третій особі, а не своєму страхувальнику, є одночасно й відшкодуванням шкоди третій особі (потерпілому) в деліктному зобовязанні, оскільки страховик у договірних правовідносинах обовязкового страхування відповідальності є одночасно боржником у цьому деліктному зобовязанні.

У статті 22 Закону зазначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Статтею 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено порядок прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) страховиком та порядок його виплати.

Статтею 41 цього ж Закону передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно зі статтею 38 цього Закону визначено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов.

Під час розгляду справи встановлено, що позивач, відповідно до положень статтей 22, 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснив відшкодування шкоди, яка була заподіяна ОСОБА_2 майну ОСОБА_3 під час дорожньо-транспортної пригоди, а відтак має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 38, 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 12, 13, 77-82, 263-265 ЦПК України,

В И Р I Ш И В:

Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України (місцезнаходження місто Київ, Русанівський бульвар, 8, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21647131) до ОСОБА_2 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1), третя особа ОСОБА_3 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4) про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 48536,15 грн. страхового відшкодування, 963,20 грн. витрат на послуги аварійного комісара та 1762,00 грн. у відшкодування судових витрат, повязаних зі сплатою судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено 04 січня 2019 року.

Суддя О.Я. Парфененко