Справа № 727/5907/18
Провадження № 2/727/1263/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:
головуючого судді Семенка О.В.
при секретарі Гончарук Н.Г.,
за участю: представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України дитини без згоди та супроводу батька,-
07 червня 2018 року позивачка ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 звернулась до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до відповідача ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України дитини без згоди та супроводу батька.
Позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 1998 року.
30 вересня 1998 року у них народилася донька ОСОБА_5, яка на даний час є повнолітньою, а 27 серпня 2009 року народилася донька ОСОБА_5 Валерія-Сільва.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 червня 2016 року шлюб між нею та ОСОБА_4 був розірваний.

Батько дітей з нами не проживає, участі у вихованні малолітньої дитини не приймає, не цікавиться її життям, навчанням, здоров'ям та розвитком. Аліментів на утримання доньки Валерії-Сільви він не сплачує, оскільки постійного заробітку немає і заява про стягнення аліментів нею до суду не подавалася.

Вданий час вона вирішила оформити документи на виїзд із донькою Валерією- Сільвою на літні канікули для її відпочинку та оздоровлення за кордон, а саме країну Італія.

Однак, відповідач, як батько дитини, відмовляється піти з нею до нотаріуса надати таку згоду, яка відповідно до закону є необхідною умовою оформлення виїзних документів.

Зазначає, що зверталася в усній формі, а також з допомогою програми Вайбер до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд дитини що підтверджується копією скріншоту. Відповідач всі її дзвінки і переписку ігнорує, що також підтверджується копією скріншоту від 29.05.2018р., яка відповідачем переглянута, проте залишена останнім без реагування.

Саме така ситуація і стала підставою для звернення до суду із вказаним позовом, оскільки вона має намір забезпечити повноцінний відпочинок доньці Валерії-Сільві в країні Італія для підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану її здоров'я, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов'язків.

На підставі наведеного просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на виїзд за межі України, а саме Італії, без згоди та супроводу батька ОСОБА_4, в супроводі - ОСОБА_2, на період з 15.08.2018р. по 15.09.2018р., на оздоровлення та відпочинок.

В судове засідання представник позивача підтримала позов та просила його задовольнити.

Відповідач в судове засідання на зявився повторно, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, відомостей про поважність причини неявки суду не надав.

Представник служби у справах дітей Чернівецької міської ради в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню а по справі слід винести заочне рішення.

Судом встановлено, що позивачка з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 1998 року.

30 вересня 1998 року у них народилася донька ОСОБА_5, яка на даний час є повнолітньою, а 27 серпня 2009 року народилася донька ОСОБА_5 Валерія-Сільва, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 червня 2016 року шлюб між сторонами розірваний (а.с.11).

Батько дітей проживає окремо від позивачки та дітей, участі у вихованні малолітньої дитини не приймає, не цікавиться її життям, навчанням, здоров'ям та розвитком. Аліментів на утримання доньки Валерії-Сільви відповідач не сплачує.

Позивачка належним чином піклується про здоров'я дітей, фізичний стан, духовний та моральний розвиток. З метою створення доньки умов для забезпечення відпочинку, оздоровлення, фізичного, духовного та морального розвитку, позивачка має намір тимчасово вивезти неповнолітню дитину на оздоровлення та відпочинок за межі України, а саме: до республіки Італії.

Однак, отримати дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини за кордон для відпочинку чи оздоровлення у позивачки немає можливості, так як з відповідач ігнорує її прохання.

Відповідно до ст. 18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 р.,ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. №789-ХІІ, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-ІІІ від 26.04.2001, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно п.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України » та п. 16.21 Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітньої дитини за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. ст. 2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови КМУ від 27.01.1995 р. «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Суд визнає таким, що відповідає інтересам неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 виїзд з матірю за межі України, а саме: до республіки Італії на відпочинок та оздоровлення в період часу з 15.08.2018 р. рпо 15.09.2018 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст.ст. 19, 89, 95, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на виїзд за межі України, а саме: Італії, без згоди та супроводу батька ОСОБА_4, в супроводі матері - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на період з 15.08.2018р. по 15.09.2018р., на оздоровлення та відпочинок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Шевченківського

районного суду м. Чернівці ОСОБА_6