Справа № 523/9922/18
Провадження №2/523/4069/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2018 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

за участю секретаря Круглікова О.О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі , справу за позовом - ОСОБА_1 ( місце реєстрації :АДРЕСА_1) та ОСОБА_2 ( місце реєстрації АДРЕСА_2) до Філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» (65005, м. Одеса, вул. Басейна, буд. 5), про визнання донарахування боргу недійсним, зобов'язання зробити перерахунок плати за послуги, та визнання дій незаконними.

ВСТАНОВИВ

До суду з позовними вимогами звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зобов'язання ТОВ "Інфокс" Філії "Інфоксводоканал" управління водозбут поновити водопостачання у 51/200 частині домоволодіння за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога,265, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності,його особові рахунки НОМЕР_1 та НОМЕР_2, та визнання донарахування боргу Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфокс" Філією "Інфоксводоканал" управління водозбут незаконним і видалення відомості про борг з облікової картки споживача за особовими рахунками НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25.07.2018 р. вказану позовну заяву залишено без руху, ( подана без додержання вимог, викладених у статтях 175,176 ЦПК України) , головуючий Мурманова І.М.

Позивачі 03.08.2018 р. подали до суду заяву про усунення недоліків та уточнену позовну заяву, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06.08.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду та розгляд справи призначено суддею Мурмановою І.М. за правилами загального позовного провадження.

У зв'язку з закінченням терміну повноважень у судді Мурманової І. М., ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25.10.2018р. цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про визнання донарахування боргу недійсним, зобов'язання зробити перерахунок плати за послуги та визнання дій незаконними прийнято до провадження суддею Сувертак І.В. , призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Після надання відповідачем відзиву на позовну заяву, позивачі надали заяву про зміну позовних вимог від 10.09.2018р., в якій просили визнати дії по обмеженню (припиненню) водопостачання та водовідведення 51/100 частині домоволодіння за адресою АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_1, особові рахунки НОМЕР_7 та НОМЕР_8 незаконними; визнати нарахування боргу ОСОБА_1 за особовим рахунком НОМЕР_7 із розрахунку за нормами споживання на 4 особи та за особовим рахунком НОМЕР_8 із розрахунку за нормами споживання на 16 осіб недійсним; зобов'язати Філію "Інфоксводоканал" ТОВ "Інфокс" здійснити перерахунок плати за послуги водопостачання та водовідведення 51/100 частині домоволодіння за адресою АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_1 , починаючи з 01.07.2015 року за особовими рахунками НОМЕР_7 та НОМЕР_8 із розрахунку за нормами споживання на 1 особу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач ОСОБА_1 є власником 51/200 будинку за адресою АДРЕСА_2 та на його ім'я відкрито два особові рахунки водокористувача НОМЕР_1 та НОМЕР_2. 25.06.2018р. представником філії "Інфоксводоканал" було складено акти №2018, 2019 згідно з якими встановлено, що домоволодіння здається в оренду. Згодом на ці особові рахунки було здійснено донарахування на загальну суму 63 561,88грн. та потім відключено позивача від системи водопостачання та водовідведення. На думку ОСОБА_1, ОСОБА_2 дії відповідача з приводу обмеження (припинення) водопостачання та водовідведення 51/100 частині домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 та нарахування заборгованості з водоспоживання за особовим рахунком НОМЕР_7 із розрахунку за нормами споживання на 4 особи та за особовим рахунком НОМЕР_8 із розрахунку за нормами споживання на 16 осіб у розмірі 63 561,88грн. є незаконними. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні позивачі та їх представник пред'явлені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити,з відзивом не погодились.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, доповнення до відзиву, відзив на змінену позовну заяву, клопотання про долучення до матеріалів справи роздруківок з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на ОСОБА_1 та ОСОБА_2, письмові пояснення в яких зазначено, що пред'явлені позовні вимоги не визнаються повністю з наступних підстав. Так, уповноваженими працівниками відповідача при проведенні обстеження об'єктів позивача, на які надаються послуги з централізованого водопостачання та водовідведення було виявлено нецільове використання домоволодіння - використання будинку під міні-готель на 16 та на 4 спальних місць. У зв'язку з чим було проведено донарахування по особовим рахункам НОМЕР_7 та НОМЕР_8 та станом на 31.08.2018р. заборгованість складає 66465,98грн. Свої твердження відповідач ґрунтує на складених актах, отриманні інформації з профільних Інтернет-ресурсів, на яких здійснюється бронювання готелів, роздруківок з ЄДР на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо здійснення підприємницької діяльності за видами: діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. На думку відповідача ОСОБА_1 порушив умови укладеного між ними договору, що зумовило їх провести донарахування на суму зазначену вище. У наданому до суду відзиві відповідач виклав детальний розрахунок донарахувань.

В судовому засіданні представник відповідача викладені обставини у відзиві на позовну заяву, доповненнях до відзиву, у відзиві на змінену позовну заяву, поясненнях підтримала, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши сторін по справі, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, встановив наступне .

Як вбачається з матеріалів справи встановлено та сторонами не оспорюється, що 02.03.2015р. між ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» та ОСОБА_1 укладено договір №23014/1, за яким відповідач зобов'язався надавати послуги з водопостачання та водовідведення, а позивач зобов'язався сплачувати за отримані послуги в порядку та на умовах визначених договором. З метою обліку наданих послуг був відкритий особовий рахунок НОМЕР_8.

Правовідносини, що виникли між сторонами по справі врегульовані положеннями ЦК України, Законами України "Про житлово-комунальні послуги", "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Кабінетом Міністрів України від 21.07.2005р. №630.

Згідно ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов,язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що у відповідності до п.4.4.5 договору, який був укладений між відповідачем та позивачем ОСОБА_1 про надання послуг з водопостачання та водовідведення №23014/1 від 02.03.2015р. у разі придбання або відчуження домоволодіння, зміни благоустрою житлового будинку, кількості мешканців, розміру поливної площі, а також у разі інших змін, що вплинуть на об'єм послуг, Споживач зобов'язаний у місячний строк з моменту виникнення змін, повідомити про це відповідача - «Водоканал» та переоформити Договір. При цьому , позивач - споживач повинен подати підтверджуючі документи: домову книгу, технічний паспорт на жилий будинок, проектну документацію на водопровідний ввід або каналізаційні стоки, довідки тощо. Пунктом 5.2 цього ж договору передбачено, що у випадку несвоєчасного надання даних за умовами Договору, Споживач зобов'язаний відшкодувати Водоканалу заподіяні таким ненаданням збитки.

Згідно ч.1, п.1 ч.2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами.

Так, в матеріалах справи є надані відповідачем фотографії, відеозаписи, веб-сайти (сторінки), текстові повідомлення, які свідчать про здавання кімнат для відпочинку та відповідно здійснення нераціонального водокористування позивачем з липня 2013р. (розміщені рекламні данні міні-готелю за адресою: м.Одеса, АДРЕСА_2). Відеозапис з екрану комп'ютеру, який послідовно відображує усі дії та зображення, фото кімнат, які міг побачити будь-який користувач та бажав забронювати кімнату у готелі. З відеозапису також вбачається, що загалом може бути розміщено мінімум 20 осіб. Крім того, на усіх наведених сайтах зазначено один чи обидва телефони позивачів, які вказані у позовній заяві: НОМЕР_3 - ОСОБА_1, НОМЕР_4 - ОСОБА_2 Згідно з отриманої відповідачем бази з липня 2013р. по травень 2018р. з приводу даного готеля, за даною адресою готельна діяльність здійснювалася з 2013р. Відповідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у спірному періоді були та є фізичними особами-підприємцями за видами підприємницької діяльності код КВЕД 55.10 - діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування; код КВЕД 68.20 - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. В цих даних по ОСОБА_2 зазначена адреса АДРЕСА_2, здійснення зв'язку за телефоном: НОМЕР_4. В актах відповідача №2018 (о/р НОМЕР_8), №2019 (о/р НОМЕР_2) зазначається, що в результаті обстеження встановлено, що на території даної ділянки розміщена двоповерхова жила домобудівля, яка використовується під здачу кімнат як міні-готель. За послуги водокористування абоненти сплачують за нормою на 1 особу. Прибор обліку - відсутній. Водовідведення - міські мережі. У зв'язку зі змінами цільового призначення домоволодіння та порушенням договору водокористування необхідно з'явитися у 5-денний строк за адресою: вул. Михайлівська, 25, каб. 3 або каб. 5 (управління "Водозбут"). Відеозапис та фото об'єктів (домоволодінь), які спростовують зворотнє, позивачем до суду не надавалися.

Зазначені вище обставини, що встановлені судом, не спростовуються наданими позивачами копіями технічного паспорту від 12.06.2008р., листом КП "БТІ" ОМР від 11.09.2018р. №497305.36, довідкою від 24.07.2018р. №1063, оскільки, технічний паспорт складений у червні 2008р. та не відображає сучасний стан та стан житлових будинків позивач з липня 2015р. У листі КП "БТІ" ОМР від 11.09.2018р. №497305.36 йдеться посилання на матеріали інвентаризаційної справи, які затверджені розпорядженням управління житлово-комунального господарства Одеського міськвиконкому від 08.11.2001р. №1424 домоволодіння АДРЕСА_2 та розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеського міськвиконкому 23.10.2001р. №1250р щодо затвердження розрахунку часток у домоволодінні АДРЕСА_2. З цієї інформації знов таки вбачається, що вона стосується лише матеріалів інвентаризаційної справи, які затверджені 23.10.2001р. та 08.11.2001р., коли предметом розгляду є правовідносини, які виникли у періоді, починаючи з липня 2015р. та не відображає сучасний стан та стан житлових будинків позивача з липня 2015р.

Надана позивачами довідка щодо кількості зареєстрованих осіб за адресою АДРЕСА_2 також не може бути прийнята судом до уваги, оскільки, при здійсненні підприємницької діяльності щодо готелів і подібних засобів тимчасового розміщування, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна реєстрація та зняття з реєстрації у домовій книзі осіб, які наймають тимчасово на декілька днів чи тижнів кімнати для відпочинку, діючим законодавством не передбачена.

Як вбачається з матеріалів справи та судом встановлено, що особовий рахунок НОМЕР_7 на користування послугами водокористування було відкрито на ОСОБА_3 та укладено з нею договір на послуги водопостачання та водовідведення від 25.03.2009 №13672а-630.

Відповідно до наданої позивачами копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 січня 2011 року, виданого державним нотаріусом Четвертої державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1-136, спадкоємцем майна ОСОБА_3 є її рідний брат ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 померла. Таким чином, договірні відносини між відповідачем та ОСОБА_3 припинилися ІНФОРМАЦІЯ_1. За змістом пп.1 п.2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов'язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом (в діючій редакції Закону). Редакція цього закону, що діяла після ІНФОРМАЦІЯ_1. також передбачала такий обов'язок споживача - 1 ч. 1 ст. 20 Закону. Обов'язковість укладення договору з надання послуг з водопостачання та водовідведення передбачена і статтею 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання".

За положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Ст. 17 закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику з прав людини як джерело права.

У пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», зазначив, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

За таких обставин саме на позивача покладається обов'язок довести, що його права є порушеними та саме відповідачі по справі допустили вказані порушення.

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачі не зверталися до відповідача із заявою щодо переоформлення особового рахунку НОМЕР_7 та укладення договору. Договірні відносини за даним особовим рахунком з позивачами відсутні.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В силу частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами першою другою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Зважаючи на викладене, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред'явлені позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними , відповідно не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 4-7, 11-13, 17-18, 109, 131, 137, 211, 223, 263-265, 274, 268, 352, 354 ЦПК України, ст. ст.12-16 ЦК України -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1, паспорт громадянина України НОМЕР_5 від 09 квітня 1997р. виданий Київським РВ ОМУ ГУМС України в Одеській області) та ОСОБА_2 ( місце реєстрації АДРЕСА_2, паспорт громадянина України НОМЕР_6 від 11 травня 1998 року виданий Київським РВ ОМУ ГУМС України в Одеській області) до Філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» (65005, м. Одеса, вул. Басейна, буд. 5), про визнання дії по обмеженню(припиненню) водопостачання та водовідведення 51/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_2 - особові рахунки НОМЕР_7 і НОМЕР_8, визнання нарахування боргу за особовими рахунками НОМЕР_7 і НОМЕР_8, зобов,язання здійснити перерахунок за послуги водопостачання за особовими рахунками НОМЕР_7 і НОМЕР_8 - залишити без задоволення.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складно повне рішення.

Складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів (ч.6ст259 ЦПК України).

Повний текст рішення складено 26 грудня 2018 року.

Суддя -