справа № 361/4204/18
провадження № 2-з/361/70/18
У Х В А Л А

20 липня 2018 року суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сердинський В.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову,

установив:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своїй заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилаються на те, що мають наміри подати до Броварського міськрайонного суду Київської області позов про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно в десятиденний термін, згідно ст. 153 ЦПК України.

Зазначали, що 16 липня 2018 року ОСОБА_1 випадково дізналася про той факт, що 29 травня 2018 року право власності на спільне часткове майно, яке належить заявникам і знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, передано у одноособову власність ОСОБА_3 Державну реєстрацію зміни права власності на вказане приміщення вчинила державний реєстратор ОСОБА_4

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна зазначений номер запису про право власності: 26421724, де ОСОБА_4, як державний реєстратор визначила підстави виникнення права власності, як договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором з актом прийомупередачі, серія та номер: 430, виданий 20.06.2017 р., видавник: ПАТ «ВіЕйБі Банк», ОСОБА_3, посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_5; договір про відступлення прав вимоги, серія та номер 4583, виданий 20.06.2017 р. , видавник: ПАТ «ВіЕйБі Банк», ОСОБА_3, акт прийому-передачі за договором відступлення права вимоги, серія та номер б/н, виданий 20.06.2017 р., видавник: ПАТ «ВіЕйБі Банк», ОСОБА_3 Підставою внесення запису визначено, як рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 41391967 від 01.06.2017 р. прийняте одноособово державним реєстратором ОСОБА_4

Є підстави вважати, що дане нежитлове приміщення, що є спільною частковою власністю позивачів, права власності на яке було зареєстровано з порушенням без згоди позивача може бути відчужено на користь третіх осіб, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Рішенням Апеляційного суду Київської області по справі № 361/ 1489/17 від 20.06.2017 р. було відмовлено в задоволенні позову ПАТ «ВіЕйБі Банка» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та визнано ПАТ «ВіЕйБі Банк» таким, що втратив право вимоги за договором іпотеки 07/І-07 від 03.04.2008 р.

20.06.2017 р. ОСОБА_3 уклав договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки з ПАТ «ВіЕйБі Банка» після того, як банк це право втратив. Таким чином, ОСОБА_3 отримав право вимоги в тому обємі, який існував на момент укладання договору, тобто втрачене право вимоги за договором від ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Вказана вимога дійсна тільки при наявності основного зобовязання, але виконавче провадження за рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області по справі № 2-2600/10 закрито, відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 15.12.2017 р. по ВП № 29252715.

ОСОБА_3 21.07.2017 р. подав заяву про заміну сторони у справі № 2-2600/10, де просив замінити стягувача у справі № 2-2600/10 та мати, на його думку, законні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Заява прийнята до розгляду по справі 361/4357/17, але станом на сьогодні рішення по цій справі ще не прийнято та не визнано ОСОБА_3 стягувачем відповідно до договору відступлення права вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Таким чином, враховуючи вищенаведене, ОСОБА_4, як державний реєстратор, вчинила реєстраційні дії всупереч встановленому порядку та на підставі документів, які не мають правових підстав для реєстрації права власності. ОСОБА_3 не надав належних документів, де визначені правові підстави для набуття права власності як стягувача, всупереч рішення суду.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на спірне майно буде співмірним із заявленими в подальшому позовними вимогами про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 р., ст.ст. 149, 153 ЦПК, ст.ст. 260, 261, 354 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3.

Дані про сторони:

Позивач: ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач: ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач: ОСОБА_4, державний реєстратор виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області місцезнаходження: Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, 18.

Відповідач: ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Копію ухвали направити для виконання Броварському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в порушення заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк предявлення ухвали до виконання три роки.

Суддя В.С.Сердинський