справа № 361/2554/18
провадження № 2/361/1988/18
РІШЕННЯ

Іменем України

30 серпня 2018 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
за участю секретаря ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Броварського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 14 червня 2004 року, і матері ОСОБА_6, яка померла 27 лютого 2008 року, право власності на житловий будинок А, загальною площею 46,7 м2, житловою площею 30,8 м2 із господарськими спорудами: огорожа №1, хвіртка №2, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, село Княжичі, вулиця Київська, 13, вказуючи на те, що у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті кожного із батьків ОСОБА_7 районною державною нотаріальною конторою Київської області йому відмовлено, через відсутність належним чином оформлених за життя спадкодавцями правовстановлюючих документів на належне їм нерухоме майно.

Позивач ОСОБА_3і його представник ОСОБА_8 у судове засідання не зявилися, остання подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за відсутності сторони позивача, позов підтримують, просять суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання теж не зявилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути дану справу за відсутності їхнього представника.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У ч. 3 ст. 1268, ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Судом встановлено, що 14 червня 2004 року помер батько позивача ОСОБА_5, 27 лютого 2008 року померла мати позивача ОСОБА_6, із 05 січня 1974 року вони перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвами про смерть, свідоцтвом про укладення шлюбу, свідоцтвом про народження позивача. Проживали вони за адресою: село Княжичі Броварського району Київської області, вулиця Київська, буд. 13.

Із спадкової справи№ 511/2010 до майна померлого 14 червня 2004 року ОСОБА_5 та спадкової справи№ 512/2010 до майна померлої 27 лютого 2008 року ОСОБА_6 видно, що 10 серпня 2010 року із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті цих осіб до ОСОБА_7 районної державної нотаріальної контори Київської області звернувся їхній син ОСОБА_3, позивач у справі, який постійно проживав та був зареєстрованим разом із батьками за зазначеною вище адресою.

Із довідки № 299 від 21 лютого 2018 року, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_4 сільської ради Броварського району Київської області, вбачається, що відповідно до записів у погосподарській книзі № 6 за 2001-2005 роки, особовий рахунок № 432, власником житлового будинку, 1956 року побудови, у селі Княжичі Броварського району Київської області по вулиці Київській, 13, до дня смерті 14 червня 2004 року був ОСОБА_5. Рішення про оформлення права власності на вказаний житловий будинок на його імя сільською радою не приймалося. За цією адресою в користуванні ОСОБА_5 знаходилася земельна ділянка площею 0,10 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Із копії витягу з погосподарської книги № 6 за 2001-2005 роки, особовий рахунок № 432, видно, що ОСОБА_5 значився головою домогосподарства за адресою: село Княжичі Броварського району Київської області, вулиця Київська, 13. Разом із ним за даною адресою проживали та були зареєстрованими його дружина ОСОБА_6 та син ОСОБА_3 зі своєю сімєю: дружиною і двома дітьми.

Відповідно до технічного паспорта на спірний садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: Київська область, Броварський район, село Княжичі, вулиця Київська, 13, знаходяться: житловий будинок, позначений на плані А, 1956 року побудови, загальною площею 46,7 м2, житловою площею 30,8 м2, із господарськими спорудами: огорожа №1 та хвіртка №2.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що на день смерті 14 червня 2004 року ОСОБА_5 належав зазначений житловий будинок із господарськими спорудами, тому після його смерті відкрилася спадщина на вказане, належне йому нерухоме майно.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 згідно із ст. 1261 ЦК України були його дружина ОСОБА_6 та син ОСОБА_3, які вважаються такими, що прийняли спадщину після його смерті відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від її прийняття вони не відмовилися. До нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися.

Згідно із ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Враховуючи викладене, суд вважає, що після смерті ОСОБА_5, який помер 14 червня 2004 року, його дружина ОСОБА_6 та син ОСОБА_3 у рівних частках, кожний по ? частки, успадкували належний померлому житловий будинок із господарськими спорудами: огорожа та хвіртка, тому кожному з них на праві спільної часткової власності в порядку спадкування за законом стало належати по ? частки цього нерухомого майна.

27 лютого 2008 року після смерті матері позивача ОСОБА_6 відкрилася спадщина на належну їй ? частку вказаного житлового будинку із господарськими спорудами, належну їй після смерті чоловіка ОСОБА_5, яку вона прийняла, але своїх спадкових прав не оформила.

Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є її син ОСОБА_3, який прийняв спадщину після смерті матері згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, проживаючи разом із спадкодавцем у спірному спадковому житловому будинку.

Виходячи з наведеного вище, суд вважає, що позивач ОСОБА_3 після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 27 лютого 2008 року, успадкував ? частку житлового будинку із господарськими спорудами за адресою: село Княжичі Броварського району Київської області, вулиця Київська, 13, що належала їй після смерті 14 червня 2004 року чоловіка ОСОБА_5, яку вона прийняла, проте належним чином своїх спадкових прав юридично не оформила.

10 серпня 2010 року позивач ОСОБА_3 як єдиний спадкоємець за законом, який прийняв спадщину після смерті своїх батьків, звернувся до ОСОБА_7 районної державної нотаріальної контори Київської області із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на ? частку спірного житлового будинку після смерті батька ОСОБА_5 та ? частку цього нерухомого майна після смерті матері ОСОБА_6, вказуючи про те, що спадщину він прийняв, оскільки постійно проживав разом зі своїми батьками на день їх смерті.

Листамивід 19 липня 2017 року за вих. № 2456/02-14 і № 2457/02-14 зазначеною нотаріальною конторою позивачу ОСОБА_3 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на ? і ? частки спірного спадкового житлового будинку із господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 та матері ОСОБА_6 відмовлено, оскільки ним не надано нотаріусу належним чином оформлених документів, що посвідчують право власності спадкодавців на спірне нерухоме майно.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав є визнання права.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач ОСОБА_3 є спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_5 (? частку) та матері ОСОБА_6 (? частку) спірного спадкового житлового будинку із господарськими спорудами, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 89, 259, 263 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок А, загальною площею 46,7 м2, житловою площею 30,8 м2 із господарськими спорудами: огорожа №1, хвіртка №2, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, село Княжичі, вулиця Київська, 13.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.