Номер провадження 2/754/2818/18
РІШЕННЯ

Іменем України

27 червня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді - Галась І.А.

при секретарі - Дмитрієвій А.

розглянувши позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21.01.2016 р., близько 22 год. 45 хв. на бульварі Пероіва в м. Києві з вини відповідача ОСОБА_3, який керував автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1, сталася ДТП.

Вина відповідача підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2016 р.

На дату скоєння цієї пригоди водій, ОСОБА_3 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в єдиній централізованій базі даних МТСБУ

Так в результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» згідно Полісу № АІ/7930200, строк дії якого з 16.04.2015 р. по 15.04.2016 р.

Згідно звіту №58/01/16 від 25.01.2016 р., складеного спеціалістом ФОП ОСОБА_6 розмір завданих збитків визначений згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» склав суму 48 587 грн. 33 коп.

24.12.2016 р. потерпілий повідомив про страховий випадок та 04.02.2016 р. з метою отримання відшкодування звернувся в МТСБУ, що підтверджується копіями повідомлення та заяви.

Відповідальною особою за завдані збитки є відповідач по справі ОСОБА_3

Договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникло.

У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «А» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 03.10.2016 р. перерахувало потерпілому суму страхового відшкодування в розмірі 48 587 грн. 34 коп., що підтверджується наказом та платіжним дорученням.

Згідно п.38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб зазначених у п.13.1 ст. 13 цього Закону.

На підставі викладеного, представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат в сумі 48 587 грн. 34 коп., та судовий збір в розмірі 1 600 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27.12.2017 р. відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02.05.2018 р. відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання представник позивачаМоторного (транспортного) страхового бюро України не з'явився, подав до суду заяву відповідно до якої просить суд проводити розгляд справи у відсутності їх представникана підставі поданих суду доказів, вимоги позову підтримав в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві. Не заперечував проти розгляду справи в порядку заочного провадження.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, причину неявки суд не повідомляв. Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - "за закінченням встановленого строку зберігання".

Станом на 27.06.2018 р. Відзив на позовну заяву відповідачем подано не було.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 ст. 223 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як встановлено судом та вбачається з Довідки №82614707 про дорожньо-транспортну пригоду, в м. Києві, Дніпровському районі, б-р. Перова, 7, 21.12.2015 р. о 09:45 год. сталося дорожньо-транспортна пригода - зіткнення. Учасниками дорожньо-транспортної пригоди: ТЗ легковий, TOYOTA, LAND CRUISER номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, під керуванням водія ОСОБА_3 (відповідач); ТЗ легковий, KIA CARENS номерний знак НОМЕР_3, що належить ОСОБА_4, під керуванням водія ОСОБА_8; ТЗ легковий, HUNDAI, ACCENT номерний знак НОМЕР_4, що належить ОСОБА_9, під керуванням водія ОСОБА_10 та ТЗ легковий, SKODA, OCTAVIA, номерний знак НОМЕР_5, що належить ОСОБА_11, під керуванням водія ОСОБА_11. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_3 (відповідач) пункту 13.1 правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (а.с.11).

З постанови Апеляційного суду м. Києва від 15.04.2016 р. вбачається, що постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14.03.2016 р. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 340 грн.

Згідно із постановою судді, ОСОБА_3, 21.12.2015 р. о 09 год. 45 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_6 по б-ру. Перова, в м. Києві не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та виявивши стоячі на світлофорі на червоне світло автомобілі НОМЕР_7, НОМЕР_8 та «SKODA», д.н.з. НОМЕР_5, пізно застосував екстрене гальмування, внаслідок чого сталося зіткнення з цими транспортними засобами, яке призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків та порушення вимог п.13.1 ПДР.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 15.04.2016 р. постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 14.03.2016 р., якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 340 грн., залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_12, ОСОБА_4 - без задоволення.

Постанова суду є остаточна і оскарженню не підлягає (а.с.13).

Відповідно до частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене та відповідно до положення частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Апеляційного суду м. Києва від 15.04.2016 р., згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, відповідно до якої відповідача ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні ДТП.

Отже, з огляду на викладене вина відповідача ОСОБА_3 у скоєній дорожньо транспортній пригоді є доведеною.

24.12.2015 р. ОСОБА_8 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Повідомлено, що транспортний засіб KIA CARENS з номерним знаком НОМЕР_3 за добровільним договором страхування майна КАСКО не застрахований (а.с.7).

Згідно Полісу №АІ/7930200 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечений ТЗ «KIA CARENS» номерний знак НОМЕР_3, страхувальник ОСОБА_8 застрахований в ПрАТ СК «ЮНІВЕС». Строк дії з 16.04.2015 р. до 15.04.2016 р. (а.с.14).

У відповідності до Звіту №58/01/16 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) від 25.01.2016 р., здійсненого ФОП ОСОБА_6, оцінювач ОСОБА_13 (свідоцтво №10100 від 25.07.2013 р.) встановлено, що величина вартості відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників КЗТ та допусків в межах яких відбулась оцінка, складає: 56 108,00 з урахуванням ПДВ №20 % на замінні складові та матеріали; 48 587,33 грн. без врахування ПДВ 20% на замінні складові та матеріали (а.с.15-18).

04.02.2016 р. ОСОБА_4 звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою відповідно до ст. 35 та п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про здійснення відшкодування шкоди заподіяної внаслідок в результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), що сталося 21.12.2015 р. в/на АДРЕСА_1 о 09 год.20 хв. за участю транспортного засобу KIA CARENS з номерним знаком НОМЕР_9 під керуванням водія ОСОБА_8 та транспортного засобу TOYOTA, LAND CRUISER PRADO, з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 (відповідач). Належне відшкодування просила здійснити шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ОСОБА_4. Повідомив, що транспортний засіб марки KIA CARENS з номерним знаком НОМЕР_9 за добровільним договором страхування майна КАСКО не застрахований (а.с.8).

Згідно Довідки №1 від 20.10.2016 р. про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, особа яка має право на відшкодування шкоди ОСОБА_4, сума до сплати 48 587,34 грн. (а.с.25).

У відповідності до Наказу №8288 від 27.10.2016 р. «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_4», відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», приймаючи до уваги довідку №1 від 20.10.2016 р. про розмір відшкодування шкоди та документи надані по справі МТСБУ, номер справи 30344, наказано Фінансовому управлінню сплатити на рахунок отримувача - ОСОБА_4 48 587,34 грн. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.25).

В зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у відповідності до платіжного доручення №8288рв від 28.10.2016 р., позивач МТСБУ сплатив страхове відшкодування згідно наказу №8288 від 27.10.2016 р. ОСОБА_4 в розмірі 48 587,34 грн. (а.с.24).

Таким чином, МТСБУ виконало покладені на нього Законом обов'язок з відшкодування шкоди з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників здійснюється обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п.п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Статтею 1187 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за завдання шкоди особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

З приписів частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України вбачається, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

З статті ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до підпункту «а» пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

На підставі ч. 1ст. 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» після сплати страхового відшкодування до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, винної у вчиненні ДТП, що стало причиною заподіяння збитків, тобто до відповідача.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Постанова Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» за № 6 від 27.03.1992 року (із змінами та доповненнями) роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до вимог ст. ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову МТСБУ у повному обсязі.

Згідност.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1600 грн.

На підставі вищевикладеного та ст.ст.1166,1187,1191 ЦК України,Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280, 281 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, (проживає за адресою - АДРЕСА_2) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (місцезнаходження - 02154, м. Київ, бул. Русанівський, 8) відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 48587 гривень 34 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2, (проживає за адресою - АДРЕСА_2) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (місцезнаходження - 02154, м. Київ, бул. Русанівський, 8) судовий збір в розмірі 1600 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: