Справа № 360/1789/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді - Унятицького Д.Є.

за участю секретарів - Буларги Д.О., Бурак Т.С., Щербакової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві про виділ частки в натурі,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року задоволено його позов до ОСОБА_2 про стягнення боргу та звернення стягнення на заставне майно. На підставі цього рішення був виданий виконавчий лист на стягнення з ОСОБА_2 на його користь боргу у розмірі 3 490 009,00 грн., 1 078 412,78 грн. пені, 88 636,66 грн. річних, 219 800,76 грн. інфляційних втрат та 6 890,00 грн. судового збору. 06 червня 2017 року виконавчий лист поданий на виконання до відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 07 червня 2017 року накладено арешт на майно боржника та заборона його відчуження. Пунктом 12 договору позики укладеним з ОСОБА_2 29 серпня 2011 року передбачено, що якщо позичальник не поверне позичену суму грошей до вказаного строку, позикодавець має право, починаючи з наступного дня після цього строку пред'явити цей договір до стягнення та звернути стягнення на будь-яке майно позичальника на яке згідно законодавства України може бути звернене стягнення. ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності володіють земельною ділянкою площею 18.0001 га (кадастровий номер :05:001:0096) на території Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області. Згідно зі ст.366 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Тому просив виділити ОСОБА_2 в натурі ? частку земельної ділянки загальною площею 18.0001 га, яка знаходиться за адресою Київська область, Бородянський район, Микулицька сільська рада (кадастровий номер :05:001:0096, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позов підтримав, викладене підтвердив.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 проти позову заперечували, вважали, що кредитор має право звернути стягнення на частку, що є спільній власності, лише за відсутності або недостатності у боржника іншого майна, достатнього для задоволення вимог кредиторів. При зверненні до суду позивач не надав жодних доказів недостатності або відсутності майна відповідача на яке може бути звернене стягнення. Крім цього, якщо у боржника відсутнє майно на яке може бути звернене стягнення, заходи державного виконавця щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними, державний виконавець не може виконати рішення суду і повертає виконавчий лист стягувачу без виконання. Оскільки виконавче провадження не закінчене і не припинене, то відсутні обставини, які б свідчили про обґрунтованість позовних вимог та підстав на які посилається позивач. Тому твердження позивача про відсутність та недостатність майна боржника свідчить про його зловживання процесуальними правами. Крім цього в рахунок погашення боргу ОСОБА_2, ухвалою Солом'янського районного суду м.Києва вирішено передати у власність ОСОБА_1 транспортні засоби: PORSCE р.н. НОМЕР_1 та МЕRCEDES-BENZ р.н. НОМЕР_2, належні ОСОБА_2, тому позивач фактично задовольнив свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням, шляхом набуття права власності на транспортні засоби, як предмет забезпечувального обтяження. Також в матеріалах виконавчого провадження маються докази про наявність у ОСОБА_2 іншого майна, яке він запропонував для реалізації та спрямування отриманих від його реалізації коштів на задоволення вимог позивача. Однак будь-яких дій щодо оцінки та реалізації вказаного мана не вчинено. Звернення позивача з вказаним позовом порушує права ОСОБА_2, оскільки подане за наявності майна боржника та права ОСОБА_3, як безпосереднього власника спірного майна, оскільки рішенням суду від 12 жовтня 1990 року шлюб між подружжям ОСОБА_3 розірвано, що спростовує твердження позивача про перебування майна у спільній сумісній власності.

Представник відповідачки ОСОБА_3, ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позову заперечував, оскільки спірне майно придбане ОСОБА_3 за власні кошти, не в шлюбі з ОСОБА_2, тому до вказаного майна не можуть застосовуватись норми законодавства, які регулюють відносини, пов'язані зі спільною власністю подружжя.

Третя особа - Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві в судове засідання представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_2 та його представника, представника відповідачки ОСОБА_3, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що на підставі рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 07 лютого 2017 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та звернення стягнення на заставне майно, 24 лютого 2017 року виданий виконавчий лист на стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу, пені, річних, інфляційних втрат та судового збору, що підтверджується копіями рішення суду та виконавчого листа (т.1 а.с.4-7, 12-13).

В провадженні Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 ГТУЮ у місті Києві перебуває виконавче провадження №54086798 щодо виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 боргу в сумі 4 883749,20 грн. (т.1 а.с.68-160).

07 червня 2017 року здійснено приймання-передачу транспортного засобу МЕRCEDES-BENZ р.н. АА 00651 ІО, відповідно до якого ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_1 прийняв вказаний транспортний засіб, що підтверджується копією акту (т.1 а.с.107).

Ухвалою Солом'янського районного суду м.Києва від 22 вересня 2017 року змінений спосіб та виконання рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 07 лютого 2017 року. В рахунок погашення боргу ОСОБА_2 передане майно: транспортний засіб марки PORSCE модель САRRЕRА S тип: легковий купе, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) WР0АD 29928S783960, якій належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ААС592915, виданого ВРЕР-6 УДАІ в м.Києві 14.03.2009 року; транспортний засіб марки МЕRCEDES-BENZ, модель СL 65 AMG, тип легковий купе-В, реєстраційний номер АА 0065ІО, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) WDDEJ79Х18А017168, який належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ААС50942, виданого ВРЕВ-6 УДАІ м.Києва 27.05.2010 року, у власність ОСОБА_1 (т.1 а.с.111-113).

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що боржник повідомив державного виконавця про передачу стягувачу запчастин в рахунок погашення боргу (т.1 а.с.124-155).

Із звіту про оцінку вартості транспортного засобу №406/06-17 вбачається, що станом на 06 червня 2017 року вартість автомобіля МЕRCEDES-BENZ СL 65 AMG, реєстраційний номер АА 0065ІО становить 3 117 701,28 грн. (т.2 а.с.37-47). При цьому, судом не приймається до уваги звіт про оцінку транспортного засобу від 19 березня 2018 року (т.2 а.с.57-67), оскільки в ньому визначена вартість транспортного засобу без урахування тюнингування та не встановлена його вартість на момент передачі цього транспортного засобу позивачу 06 червня 2017 року, що було враховано при проведенні експертизи №406/06-17 станом на 06 червня 2017 року (т.2 а.с.37-47) (враховано тюнинг, пошкодження, встановлена вартість транспортного засобу на момент передачі).

ОСОБА_3 являється власником земельної ділянки загальною площею 18 га, розташованої в адміністративних межах Микулицької сільської ради Бородянського району, що набута нею відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 листопада 2007 року (т.2 а.с.15, т.1 а.с.14-15).

Висновком експерта №57/08-2018 від 06 вересня 2018 року передбачено два варіанти поділу зазначеної земельної ділянки в натурі (а.с.68-81).

Згідно ст. 366 ЦК України, кредитор, співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї.

Таким чином при розгляді справи підлягає доведенню факт недостатності у боржника іншого майна на яке може бути звернене стягнення та належність боржнику майна.

Враховуючи те, що ухвалою Солом'янського районного суду м.Києва вирішено передати у власність позивача в рахунок заборгованості два належні відповідачу транспортні засоби, вартість яких в ухвалі суду не вказана, в матеріалах виконавчого провадження міститься заява боржника з переліком майна, що належить боржнику на яке може бути звернене стягнення, щодо якого також відсутні дані про його вартість, то позивачем не доведено факт недостатності у боржника іншого майна крім спірної земельної ділянки, на яке може бути звернене стягнення.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Києва від 12 жовтня 1990 року (т.1 а.с.170-172) шлюб між відповідачами розірвано, однак в актовому записі про шлюб від 12 січня 1986 року відмітка про розірвання шлюбу відсутня, що підтверджується листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану (т.2 а.с.1).

Статтею 44 Кодексу про шлюб та сім'ю України (в редакції, що діяла на момент винесення рішення про розірвання шлюбу) передбачено, що шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану.

Статтею 114 СК України (набрав чинності 1 січня 2003 року), передбачено, що у разі розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану шлюб припиняється у день реєстрації розірвання шлюбу. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Таким чином шлюб між відповідачами припинено з набранням чинності Сімейним кодексом України, тобто з 1 січня 2003 року.

Враховуючи, що земельна ділянка відповідачкою набута за договором купівлі-продажу від 21 листопада 2007 року доказів того, що вона набута відповідачкою під час проживання однією сім'єю з відповідачем суду не надано, то підстав вважати, що вона належить відповідачам на праві спільної сумісної власності не вбачається.

За таких обставин, оскільки в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження належність земельної ділянки відповідачам на праві спільної сумісної власності, та недостатність у боржника іншого майна на яке може бути звернене стягнення підстав для задоволення позову не вбачається.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві про виділ частки в натурі відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 05 жовтня 2018 року.

Головуючий-суддяОСОБА_7