Справа № 476/721/18
Провадження № 2/476/255/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2018 року с.м.т. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Минаєвої Н.П.

розглянувши у відкритому підготовчому провадженні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В :

27.08.2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що 18.06.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між ними розірвано, син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

Посилаючись на викладене, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітного сина у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою від 29.08.2018 року суддя прийняв вказану позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та вирішив проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого провадження.

Позивачка в підготовче засідання не з'явилася, до суду надала заяву про слухання справи в її відстуність, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити.

Відповідач в підготовче засідання не з'явився, просив провести розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечував.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

У ст. 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 18.06.2011 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Єланецького районного управління юстиції Миколаївської області. Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 27.12.2013 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 7).

З матеріалів справи слідує, що відповідач являється батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 6).

Неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою за адресою: с.м.т. Єланець, вул. Паркова, 41 А АДРЕСА_1 (а. с. 9).

Як слідує з довідки виданої ТОВ "Альянс" за вих. № 59 від 06.09.2018 року відповідач з 06.03.2018 року працює у вказаному товаристві, посадовий оклад становить 3723,00 грн.

Оскільки, відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати свого неповнолітнього сина, суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, суд враховує, що ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн.

На підставі ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005 року, № 2037-VIII від 17.05.2017 року, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка несе витрати на утримання сина, що зумовлені потребами в одязі, продуктами харчування, засобами гігієни, а також розвитку.

Суд вважає, що відповідач нарівні з позивачкою зобов'язаний нести витрати на утримання сина та забезпечувати його гідний рівень життя.

Тому враховуючи те, що відповідач не надав відомості щодо свого стану здоров'я, а також беручи до уваги виникнення у позивачки витрат на утримання сина, що зумовлені потребами в одязі, продуктами харчування, засобами гігієни, розвитку, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше 50% від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 27.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Під час подачі позовної заяви позивачка звільнена від сплати судового збору, відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір". Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше 50% від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 27.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотирьох) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В. Чернякова