Справа № 157/721/18
Провадження №2-о/157/23/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2018 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю секретаря Фесь Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Камінь-Каширський районний військовий комісаріат, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

25 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту його участі в бойових діях та забезпеченні бойової діяльності військ на території Демократичної Республіки Афганістан в період проходження строкової військової служби у лавах ЗС СРСР у складі в/ч п/п 74578 з травня 1980 року по листопад 1981 року.

Свої вимоги обґрунтував тим, що він з листопада 1979 року по листопад 1981 року проходив строкову військову службу в лавах Збройних Сил СРСР, зокрема, спочатку у військовій частині (далі по тексту - в/ч) НОМЕР_1 , а згодом з 13 травня 1980 року до моменту закінчення військової служби у в/ч польова пошта НОМЕР_2 НОМЕР_3 на посаді механіка-водія середніх танків у військовому званні єфрейтор. Його військова частина польова пошта 74578 дислокувалась у передмісті Термеза у пос. Джунджангаль Узбецької PCP поблизу кордону з Демократичною Республікою Афганістан (далі по тексту ДРА). Варто зазначити, що командуванням військової частини їм заборонялось розголошувати будь-які відомості про їх бойові «операції» та їх наслідки на території ДРА. І лише згодом після спливу кількох років «Афганської кампанії» окремі фрагментарні відомості про війну в Афганістані стали відомі громадськості.

Цілком ймовірно, що саме зважаючи на зазначене, при звільненні з лав Збройних Сил СРСР, йому не було видано посвідчення про право на пільги як учаснику бойових дій, адже до моменту здобуття Україною незалежності зазначені факти були під грифом «Таємно».

Після здобуття незалежності Україна в числі перших пострадянських республік прийняла відповідне законодавство, яке надало відповідні соціальні та правові гарантії особам, що брали участь в бойових діях (забезпеченні бойової діяльності військ), в тому числі й на території інших держав. Це, насамперед, стосується Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» й прийнятої на його виконання постанови Кабінету міністрів України № 63 від 08.02.1994 року «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Вказаною постановою Кабінету Міністрів України затверджено Перелік держав і періодів бойових дій на їх території, серед яких знаходиться й Демократична Республіка Афганістан, де в період з квітня 1978 року по грудень 1989 року велися бойові дії (в розумінні вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»).

Командуванням в/ч п/п НОМЕР_2 у військових квитках записів про проведення підпорядкованими військовослужбовцями бойових спецоперацій на території ДРА протягом травня 1980 року листопада 1981 року (період проходження ним служби у в/ч п/п НОМЕР_2 ) вчинено не було, натомість, лише вказано було номер військової частини та період проходження військової служби у ній. Жодних записів про Афганістан там не було. Як наслідок, він втратив останню надію на встановлення справедливості та полишив будь-які спроби добитись належного йому по праву статусу учасника бойових дій за службу в Афганістані.

Він зробив ще одну спробу добитись статусу учасника бойових дій та звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою на здійснення офіційного запиту до архівних установ Міністерства оборони Російської Федерації з метою фактичного підтвердження його безпосередньої участі в бойових діях на території ДРА. Згодом на його поштову адресу надійшов лист за вих. №2746/1 від 27.06.2014 року, в якому, окрім іншого повідомлялось, що працівниками Волинського ОВК будуть підготовані відповідні запити до архівних установ Російської Федерації та, разом з тим, роз`яснювалось, що у відповідності до вимог керівних документів Міністерства оборони України у сфері встановлення статусу учасників бойових дій, у разі звернення особи до суду стосовно встановлення факту участі в бойових діях чи інших подіях, які дають право на визнання його учасником бойових дій, і прийняття судом відповідного позитивного рішення, таке рішення суду визнається як документ, що підтверджує право громадянина на визнання його учасником бойових дій.

Посилаючись на викладені вище обставини, просить встановити факт участі його в бойових діях та забезпеченні бойової діяльності військ на території Демократичної Республіки Афганістан в період проходження строкової військової служби у лавах ЗС СРСР у складі в/ч п/п 74578 з травня 1980 року по листопад 1981 року.

Заявник ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, подав до суду клопотання, де просить справу розглянути без його участі, заявлені вимоги задовольнити.

Представник заінтересованої особи Рушук С.М. у судове засідання не з`явився, подав письмові пояснення, де зазначив, що в зв`язку з необхідністю підтвердження періоду участі в бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан, заявник звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою щодо оформлення архівного запиту до Центрального архіву Міністерства оборони РФ. Відповідний архівний запит за вих № 2749 був надісланий на адресу архівної установи Міністерства оборони РФ. Як наслідок з Центрального архіву МО РФ надійшла архівна довідка за вих. № 5/П-22896 від 27.02.2015 року, яка підтвердила участь заявника в бойових діях та їх період. Зі слів заявника його військовий квиток був втрачений у військовому комісаріаті в 2014 році під час проведення чергових хвиль часткової мобілізації людських і транспортних ресурсів разом із обліковою карткою при підготовці архівного запиту. Листом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно вказувалось на можливість отримання заявником статусу учасника бойових дій шляхом встановлення факту, що має юридичне значення встановлення факту участі особи в бойових діях, у даному випадку на території ДРА. В даний час ця норма знайшла своє застосування у Положенні про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, яке затверджене наказом Міністерства оборони України 07.05.2015 року № 200 та зареєстровано у Міністерстві юстиції України 14.05.2015 року за №531/26976. Просить суд прийняти законне та зважене рішення на підставі наданих підтверджуючих документів.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Судом установлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема, з паспорта громадянина України (а.с. 5), що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Звірів Ківерцівського району Волинської області.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на письмове звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 №2746 від 27 червня 2014 року (а.с. 8) Центральним архівом Міністерства оборони Російської Федерації за №5/П-22896 від 27 лютого 2015 року надано архівну довідку (а.с. 9), відповідно до якої в наказі командира військової частини польова пошта 74578 від 13 травня 1980 року № 109 значиться: вважати прибулими для подальшого проходження служби прикомандирований особовий склад в кількості 17 чоловік (звідки прибули не вказано, на який період не вказано) в поіменному списку значиться єфр. ОСОБА_1 (вказані ініціали). Військова частина польова пошта НОМЕР_2 із 09 січня 1980 року по 01 вересня 1985 року приймала участь в бойових діях на території Республіки Афганістан в складі діючої 40 армії. В алфавітній книзі обліку рядового і сержантського складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 за 1980 рік значиться: механік-водій 2-классу єфрейтор ОСОБА_1 (ініціали не розкриті так в документі), 1961 року народження.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що факт участі ОСОБА_1 в бойових діях в Республіці Афганістан у складі військової частини НОМЕР_2 є належним чином підтверджений.

У відповідності до п. 2 ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії, у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються: учасники бойових дій на території інших країн військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів). Перелік держав, зазначених в цьому пункті, періоди бойових дій в них, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року № 63 «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» затверджено перелік держав, яким надавалася допомога за участю військовослужбовців Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу і військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, і періодів бойових дій на їх території.

У вищевказаному переліку країн та періодів бойових дій на їх території вказано: Афганістан в період з квітня 1978 року по грудень 1989 року.

Обов`язковою умовою для надання статусу учасника бойових дій є встановлення факту участі особи у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ на території Республіки Афганістан у зазначений період.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявником надано достатньо доказів на підтвердження факту його участі в бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан в період строкової служби з травня 1980 року по листопада 1981 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що в матеріалах справи знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_1 брав участі в бойових діях та забезпеченні бойової діяльності військ на території Демократичної Республіки Афганістан в період проходження строкової військової служби у лавах ЗС СРСР у складі в/ч п/п 74578 з травня 1980 року по листопад 1981 року.

Керуючись статтями 12, 76, 89, 141, 263-265, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Заяву задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 брав участь в бойових діях та забезпеченні бойової діяльності військ на території Демократичної Республіки Афганістан в період проходження строкової військової служби у лавах Збройних сил Союзу Радянських Соціалістичних Республік у складі військової частини польова пошта 74578 з травня 1980 року по листопад 1981 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5) п. 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий: Б. С. Гамула