Справа № 2-2799/11
Провадження № 2-в/185/90/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження заяву Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» про відновлення втраченого судового провадження по справі № 2-2799/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року, відповідно до статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернулося до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про відновлення втраченого судового провадження по справі № 2-2799/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить відновити рішення Київського районного суду міста Донецька від 07 грудня 2011року по справі № 2-2799/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що в провадженні Київського районного суду м. Донецька знаходилася цивільна справа № 2-2799/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2про стягнення заборгованості за кредитним договором. 07 грудня 2011року Київським районним судом м. Донецька було ухвалено рішення про задоволення позовних вимог, а саме про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 4344 доларів 67 центів США; пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 51 грн. 16 коп.; витрат по сплаті державного мита в сумі 294 грн. 12 коп.; витрат по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення позову в сумі 120 грн. 00 коп.На виконання вказаного рішення були видані виконавчі листи про стягнення з відповідачів на користь банку суми заборгованості за кредитним договором. У звязку з початком антитерористичної операції на тимчасово окупованій території України, функціонування Київського районного суду м. Донецька було тимчасово припинено, провадження по справі та виконавчі листи втрачені. Тому, для стягнення заборгованості з боржників, Банк змушений звернутися до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження.

У судове засідання представник Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» не з'явився, надав суду заяву про розгляд заяви за його відсутності на підставі наданих доказів та матеріалів.

У судове засідання ОСОБА_1, ОСОБА_2не з'явилися, не повідомили суд про причини не явки, хоча були належним чином повідомлені про день та час розгляду заяви.

Суд, перевіривши надані заявником матеріали справи, вважає, що зібраних матеріалів достатньо для відновлення втраченого судового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 грудня 2011 року Київським районним судом м. Донецька було ухвалено рішення про задоволення позовних вимог, а саме про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 4344 доларів 67 центів США; пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 51 грн. 16 коп.; витрат по сплаті державного мита в сумі 294 грн. 12 коп.; витрат по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення позову в сумі 120 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Зі статті 493 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо), документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів, матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень, дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень наявне рішення Київського районного суду м. Донецька від 07 грудня 2011 року по справі № 2-2799/11.

Також, суд при вирішенні даної заяви враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред'явленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

Згідно ст. 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне задовольнити заяву Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» про відновлення втраченого судового провадження по справі № 2-2799/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині рішення Київського районного суду м. Донецька від 07 грудня 2011 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 81, 247, 258, 260-261,488-489, 493-494 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» про відновлення втраченого судового провадження по справі № 2-2799/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Відновити втрачене судове провадження по цивільній справі № 2-2799/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині рішення Київського районного суду м. Донецька, згідно тексту якого:

" 07 грудня 2011 року Київський районний суд м. Донецька в складі:

головуючого - судді Гурідової Н.М.,

при секретарі Негрій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Донецьку справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 27 червня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №2203/26, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 5000,00 доларів США. Кредит надавався в строк до 26 червня 2010 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 25% річних без забезпечення. Згідно п.2.3.2 кредитного договору, позичальник зобовязаний сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно, не пізніше 10-го числа наступного місяця, а також в день закінчення строку.

27 червня 2008 року, в забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору між банком та відповідачем ОСОБА_2А був укладений договір поруки №2063/26/1, згідно умов якого відповідач ОСОБА_2А взяв на себе обовязок перед банком відповідати за зобовязання відповідача ОСОБА_2М, які виникають з умов кредитного договору. Згідно п.1.2. договору поруки, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання зобовязань по договору, а також відповідає за повернення заборгованості за договором.

Пунктом 2.2.5 кредитного договору встановлено, що банк має право на залишок простроченої заборгованості за простроченим кредитом проценти нарахувати, виходячи з 26% річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

Відповідно до п.4.3 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту або сплати відсотків за користування кредитом, позичальник зобовязаний сплатити банку проценти за користування кредитом в розмірі 0,1% від суми невиконаного зобовязання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої про строчки до повного погашення заборгованості. Позичальник свої зобовязання за кредитним договором не виконав, порушив графік, таким чином заборгованість станом на 06.04.2010 року становить: 833,40 доларів США за строковим кредитом; 1915,74 доларів США - за простроченим кредитом; 59,95 доларів США за нарахованими процентами за період з 01.03.2010 року по 31.03.2010 року; 538,05 доларів США за простроченими процентами; 2886,25 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів. Загальна сума заборгованості за кредитом становить 3347,14 доларів США та пеня за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 2886,25 доларів США. Відповідачам пропонувалось добровільно погасити заборгованість за кредитом, в звязку з чим на їх адресу надсилалися листи-вимоги, однак до теперішнього часу заборгованість за кредитним договором не погашена, тому просили суд стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитом та судові витрати, повязані з розглядом справи (а.с.3-7).

В подальшому представником позивача суду були надані уточнення позовних вимог, у яких вказано, що враховуючи час з моменту подання позовної заяви та нарахування за цей час пені, виникнення нової прострочки виконання зобовязань відповідачем за кредитним договором, Донецька філія АБ «Укргазбанк» вважає за необхідне уточнити свої позовні вимоги, так станом на 23.08.2011 року заборгованість за кредитним договором № 2203/26 від 27.06.2008 року ОСОБА_3 складає : 4 344,67 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів 51,16 гривень. Представник позивача просив стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості у розмірі 4 344,67 доларів США та понесені судові витрати 401,99 грн. судовий збір та 120,00 гривень інформаційно-технічне забезпечення (а.с.94).

В попередніх судових засіданнях представник позивача позов та уточнення до нього підтримав у повному обсязі, надав аналогічні пояснення викладеним в позовній заяві та уточненнях до неї. В подальшому представник позивача належним чином повідомлений про день та час розгляду справи до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення рішення за його відсутності (а.с.152).

В попередніх судових засіданнях відповідач ОСОБА_3 позов визначала частково, не заперечувала проти того, що дійсно 27 червня 2008 року між позивачем та нею був укладений кредитний договір №2203/26, відповідно до умов якого банк надав їй кредит у сумі 5000,00 доларів США. Кредит надавався в строк до 26 червня 2010 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 25% річних без забезпечення. 27 червня 2008 року, в забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору між банком та відповідачем ОСОБА_2А був укладений договір поруки №2063/26/1, згідно умов якого відповідач ОСОБА_2А взяв на себе обовязок перед банком відповідати за її зобовязання які виникають з умов кредитного договору. Не заперечувала, що дійсно деякий час вона сплачувала за кредитним договором, але в подальшому погашення кредиту не здійснювалось у звязку з тяжким матеріальним становищем її та її родини. З залишком по кредитному договору згодна, але не згодна з штрафними санкціями, оскільки вважає, що банк повинен враховувати тяжкий матеріальний стан клієнтів свого банку. В подальшому відповідач ОСОБА_3 належним чином повідомлялась про день та час розгляду справи в судове засідання не зявилась, не повідомила суд про причини своєї не явки, тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю ОСОБА_3 на підставі наявних у справі доказів.

В попередніх судових засіданнях ОСОБА_4 позов визнав частково та надав аналогічні пояснення наданим ОСОБА_3, та не заперечував, що дійсно між ним та позивачем був укладений договір поруки №2063/26/1, згідно умов якого він взяв на себе обовязок перед банком відповідати за зобовязання ОСОБА_3 які виникають з умов кредитного договору. Не заперечував, що дійсно деякий час ОСОБА_5 сплачувала за кредитним договором, але в подальшому погашення кредиту не здійснювалось у звязку з тяжким матеріальним становищем її та її родини. В подальшому відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не зявився, про причини не явки суд не повідомив, тому суд вважає можливим розглянути справи за його відсутністю на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача належним чином повідомлений про день та час розгляду справи у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.153) та надав письмові заперечення проти збільшення позовних вимог (а.с.150) згідно яких вказав, що відповідно до п.5.4 Кредитного договору, який було укладено між позивачем і відповідачем, його строк дії припинився 26 червня 2011 року. Відповідно до п.1 ч2 ст.11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші право чини. У звязку з тим, що після 26 червня 2011 року термін дії договору Кредитор по кредитному договору не має право посилаючись на цей договір нараховувати відсотки та або штрафні санкції за цим договором, а позичальник не є зобовязаним в цієї частині. На підставі викладеного, просив суд відмовити позивачу у стягненні з відповідачів суми відсотків за користування кредитом в період з 26 червня 2011 року.

Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, що є в матеріалах справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа забов»язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник забов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України та процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового забов»язання.

Суд встановив, що 27.06.2008 р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_2М був укладений кредитний договір №2203/26 (а.с.8-10). Згідно договору та кредитної заяви позичальник отримав 5000 доларів США, про що в попередніх судових засіданнях не заперечували сторони.

Відповідно до п.2.3.2 кредитного договору банк надав відповідачу кредит у сумі 5000,0 доларів США строком погашення 26.06.2011 р., під 0,1% річних за користування кредитом за строковою заборгованістю та 25% річних за користування кредитом за простроченою заборгованістю. Згідно п.5.4. даного кредитного договору строк дії договору з моменту набрання ним юридичної сили по 26 червня 2011 року (такий строк має бути більший, ніж на рік, за строк, на який видано кредит). Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобовязань, що лишились невиконаними з будь-яких причин. Припинення (закінчення) строку дії договору не тягне за собою припинення зобовязань, що випливають з цього договору, також у випадку, якщо такі зобовязання виникли після припинення (закінчення) строку дії договору на підставі зобовязань, що лишились невиконаними на момент закінчення строку дії договору.

Відповідач свої зобовязання перед банком не виконав та 12.01.2010 р. йому надсилалася досудова вимога про дострокове повернення кредиту та відсотків за кредитним договором, але позичальник належну суму не повернув (а.с.29,30). Заборгованість позичальника за кредитом станом на 23.08.2011р. відповідно до розрахунків складає: за кредитом-2749,14 дол. США, з них прострочений-2749,14 дол. США, за простроченими відсотками-1250,87 дол. США, за нарахованими відсотками за період 01.03.2011р.-23.08.2011р.-344,66 дол. США. Загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 23.08.2011р. складає: 4344,67 дол. США, пеня 51,16 грн. (а.с.96,149).

Ці обставини відповідачами не спростовані. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено зобовязання за договором кредиту.

Згідно вимогам ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно вимогам ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Між позивачем та відповідачем ОСОБА_2А був укладений договір поруки №2063/26/1 (а.с.11), згідно умов якого відповідач ОСОБА_2А взяв на себе обовязок перед банком відповідати за зобовязання відповідача ОСОБА_2М, які виникають з умов кредитного договору. Згідно п.1.2. договору поруки, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання зобовязань по договору, а також відповідає за повернення заборгованості за договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України в редакції 2003 року зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»(далі Закон про банки) кошти гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

Статті 47 та 49 Закону про банки визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії.

Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Відповідно ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором у тій валюті, у якій кредит було надано відповідно до даного кредитного договору, тобто у доларах США.

Згідно вимогам ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Суд встановив, що зазначені вимоги закону та кредитного договору щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків відповідачами не виконані, внаслідок чого порушені законні права позивача, гарантовані ст.ст.526, 554, 1052, 1054 ЦК України в редакції 2003 року.

Посилання відповідачів на тяжкий матеріальний стан їхньої родини не може бути прийняти судом до уваги, оскільки дана обставина не є підставою для звільнення позичальника від виконання боргового зобовязання.

Відповідно до ч.3 ст.10, чч.1, 2 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлений цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі.

Крім того, згідно з ч.1 ст.131 ЦПК України сторони зобовязані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Докази подаються у строк, встановлений судом з урахуванням часу, необхідного для подання доказів.

Разом з тим, відповідачі не надали суду ніяких доказів на підтвердження своїх доводів про відсутність у них зобовязань по договору кредиту та погашення заборгованості кредиту.

За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом -2749,14 дол. США, з них прострочений-2749,14 дол. США, за простроченими відсотками-1250,87 дол. США, за нарахованими відсотками за період 01.03.2011р.-23.08.2011р.-344,66 дол. США. Загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 23.08.2011р. складає: 4344,67 дол. США, пеня 51,16 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно меморіальних ордерів №644/262, №643/262 (а.с.1,2) суд вважає за необхідне стягнути на його користь солідарно з відповідачів судові витрати, які були сплачені позивачем.

На підставі викладеного, ст.ст.2,47,49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст.ст.129, 526, 533, 553, 554, 1052, 1054 ЦК України в редакції 2003 року, ст.88 ЦПК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 4344 (чотири тисячі триста сорок чотири) доларів 67 центів США.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» пеню за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 51 (пятдесят одну) грн. 16 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» витрати по сплаті державного мита в сумі 294 (двісті девяносто чотири) гривні 12 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк»витрати по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення позову в сумі 120 (сто двадцять) гривень 00 коп.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Донецької області через Київський районний суд м. Донецька протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя "

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.М. Бондаренко