Справа №705/5165/18
2-о/705/233/18

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2018 року Уманський міськрайонним суд Черкаської області, в складі:

головуючої судді Гудзенко В.Л.

секретар судового засідання Музичук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умані цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Дмитрушківська сільська рада Уманського району Черкаської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.01.2017 року померла її мати ОСОБА_2, яка залишила заповіти: на її імя та на імя її чоловіка ОСОБА_3 на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Уманський район, с. Дмитрушки, вул. Пирогова, 56; на імя її чоловіка ОСОБА_3 на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Уманський район, с. Дмитрушки, вул. Пирогова, 33 та на земельну ділянку на якій він розташований. Спадкове майно, крім того, на яке було складено вказані вище заповіти, складається з земельних ділянок площею 0,0982 га., площею 0,1534 га., наданих для ведення особистого селянського господарства, розташованих в с. Дмитрушки Уманського району Черкаської області.

Крім неї та її чоловіка інших спадкоємців не має.

ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті її матері ОСОБА_2, шляхом подачі заяви на імя приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу та 14.11.2017 року йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Уманський район, с.Дмитрушки, вул. Пирогова, 33.

При зверненні до приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу за видачею на її імя свідоцтв про право на спадщину на: земельну ділянку площею 0,0982 га. та земельну ділянку площею 0,1534 га., що розташовані в с. Дмитрушки Уманського району, їй було відмовлено у звязку з тим, що після смерті матері вона не прийняла спадщину у встановлений законом строк.

Враховуючи ту обставину, що до моменту відкриття спадщини, вона постійно проживала без реєстрації разом зі своєю матірю ОСОБА_2, тому фактично прийняла спадщину, однак не має змоги її оформити.

В судове засідання заявник не зявилася, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує повністю та просить задоволити.

Представник заінтересованої особи Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області, подав заяву, в якій вказав, що заперечень проти вимог заявника не має, просить розгляд справи провести за відсутності представника.

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що 20.01.2017 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 295297 від 20.01.2017 року (а.с. 6).

Заявник ОСОБА_1 є донькою померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-УР № 086821 від 03.11.1960 року (а.с.7).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-СР № 450325, виданого 07.06.1987 року Доброводівською сільською радою Уманського району Черкаської області, ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_3, після укладення шлюбу позивачка взяла прізвище «Новічкова»(а.с.8).

Постановою від 11 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, яка складається із земельної ділянки розташованої в с. Дмитрушки Уманського району Черкаської області, площею 0,0982 га., наданої для ведення особистого селянського господарства та земельної ділянки розташованої в с. Дмитрушки Уманського району Черкаської області, площею 0,1534 га., наданої для ведення особистого селянського господарства, у звязку з тим, що вона не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори на протязі шестимісячного строку (а.с.12).

Згідно довідки Дмитрушківської сільської ради № 1301 від 17.09.2018 року, вбачається, що ОСОБА_2, яка померла 20 січня 2017 року, проживала та була зареєстрована на день смерті в с. Дмитрушки Уманського району по вул. Пирогова, 33 . На день смерті разом із спадкодавцем в будинку проживала без реєстрації її дочка ОСОБА_1 (а.с.9).

З показів свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вбачається, що ОСОБА_2 дійсно проживала з 1996 року по день смерті 20.01.2017 року у с. Дмитрушки, вул. Пирогова, 33, разом зі своє донькою ОСОБА_1 Крім того, підтвердили, що ОСОБА_1 здійснювала догляд за своєю матірю ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Згідно п.211 Інструкції про вчинення нотаріальних дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5, діючої на час відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом із спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом і спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем.

Згідно з п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до абзацу другого пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 цієї ж Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що наявні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 13, 19, 76-81, 89, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-265, 293-294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Дмитрушківська сільська рада Уманського району Черкаської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом зі спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла 20.01.2017 року на час відкриття спадщини за адресою: Черкаська область, Уманський район, с. Дмитрушки, вул. Пирогова, 33.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий В.Л. Гудзенко