ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року

м. Харків

Справа № 644/7693/17

Провадження № 22-ц/818/699/18

Категорія: земельні

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1,

суддів: Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу заапеляційною скаргою Прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради

на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 липня 2018 року у складі судді Шевченка С.В.

у цивільній справі (644/7693/17) за позовом Харківської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3

про стягнення коштів, безпідставно збережених внаслідок користування земельною ділянкою без оплати оренди, -

встановив:

29.11.2017 року Харківська місцева прокуратура № 3 в інтересах Харківської міської ради подала до суду позов, який в подальшому уточнила та просила: стягнути з ОСОБА_4 на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 44116,25 грн., з ОСОБА_2 на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 46398, 06 грн., та з ОСОБА_3 (ОСОБА_2) на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 106487, 48 грн.

В обґрунтування позовної заяви Харківська місцева прокуратура № 3, в інтересах ХМР, посилалась на те, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру право власності на нерухоме майно від 01.11.2017 № 102299596 право спільної часткової власності на нежитлові будівлі 4, 5, 6, 7, 8 літ. «А-1» загальною площею 56,3 кв.м. по вул. Генерала Момота, 1 у м. Харкові з 30.09.2010 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 15.07.2007 № 578.

Відповідно до листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 25.10.2017 №15088/0/226-17 речові права відповідачів на земельну ділянку по вул. Генерала Момота, 1 у м. Харкові не зареєстровані.

Крім того, відповідно до інформації КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» №1555 від 02.02.2018 встановлено, що згідно наявних архівних матеріалів щодо реєстрації права власності на нежитлову будівлю, розташовану по вул. Генерала Момота, 1, фактична площа якої складає 259 кв.м., в тому числі зареєстровано право власності на нежитлову будівлю літ. «А-1» загальною площею 135, 7 кв.м., реєстраційна адреса якої значиться по вул. Миру 20 у м. Харкові, та яка складає єдиний майновий комплекс з нежитловими приміщеннями ОСОБА_4 та ОСОБА_2, станом на 31.12.2012 року проведено реєстрацію права власності КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 03.07.2001 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 №2066.

Спеціалістами Департаменту територіального контролю Харківської міської ради здійснено заходи самоврядного контролю щодо дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки, яка розташована за адресою: м.Харків, вул. Генерала Момота, 1 та вул. Миру, 20.

За результатами вищевказаного заходу складено акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки по вул. Генерала Момота, 1 та вул. Миру, 20 в м. Харкові, в якому зазначено, що ОСОБА_4 з 15.07.2007 року, ОСОБА_2 з 24.04.2012 року по 31.07.2017 року, ОСОБА_5 з 03.07.2001 року використовують земельну ділянку загальною площею 0,0259 га по вул. Генерала Момота, 1, вул. Миру, 20 у м. Харкові без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.125 Земельного кодексу України.

Отже, враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав та з урахуванням ст.ст. 12, 80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка площею 0,0259 га перебуває у власності територіальної громади міста Харкова.

Відповідачі у період з 01.01.2015 року по 31.07.2017 року не сплачували за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегли у себе майно - грошові кошти, у звязку з чим Харківська місцева прокуратура №3 в інтересах Харківської міської ради змушено було звернутись до суду з позовом.

Представником прокуратури до суду подано клопотання про закриття провадження відносно ОСОБА_4 в звязку із сплатою коштів. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова провадження відносно стягнення з ОСОБА_4 на користь Харківської міської ради безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 44116,25 грн. закрито.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 липня 2018 року у задоволені позовних вимог Прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради відмолено.

В апеляційній скарзі Прокуратура Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради просить рішення суду від 06.07.2018 року скасувати і задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи скаргу, Прокуратура Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради вказує, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, посилаючись на відсутність підстав у застосуванні до спірних правовідносин ст.ст. 1212-1214 ЦК України.

Оскільки, судом першої інстанції застосовано до спірних правовідносин закон, який не підлягає застосуванню (ст. 1166 ЦК України), оскільки відсутні підстави застосовувати до спірних правовідносин приписи про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок, тому Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 за № 284, у даному випадку також не застосовується.

Додатком 13 до рішення 1 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 7 скликання» від 20.11.2015 № 7/15 (в редакції рішення 20 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 20.06.2018 р. № 1115/18) Положення про Департамент територіального контролю Харківської міської ради (далі - Департамент) п.3.1 та п. 3.1.9 вказано, що Департамент відповідно до покладених на нього функцій і завдань: розраховує розмір безпідставно збережених коштів (у розмірі орендної плати) за використання земель комунальної форми власності з порушенням вимог законодавства.

Таким чином, розмір безпідставно збережених коштів відповідачів у період з 01.01.2015 по 31.07.2017 розраховано Харківською міською радою як розмір плати за земельні ділянки комунальної власності у формі орендної плати за землю, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою органом місцевого самоврядування.

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що суд першої інстанції ухвалив законне рішення, прокуратурою та позивачем не доведено та не обґрунтовано складу цивільного правопорушення відповідача у зв'язку з використанням земельної ділянки в період з 01.01.2015р. по 31.07.2017 р. без договору оренди.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскарженого судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції посилався на те, що правовою підставою заявлених вимог позивач визначає статті 1212 - 1214 ЦК України, однак районний суд не погодився із застосування до спірних правовідносин вказаних статей ЦК України, які здійснюють правове регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна, вважаючи, що в даному випадку, неодержана орендна плата є упущеною вигодою, яку особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду.

Судовим розглядом встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру право власності на нерухоме майно від 01.11.2017 № 102299596 право спільної часткової власності на нежитлові будівлі 1, 2, 3 літ. «А-1» загальною площею 62,0 кв.м. по вул. Генерала Момота, 1 у м. Харкові з 30.12.2012 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.04.2012 у справі №2029/3534/2012.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру право власності на нерухоме майно від 01.11.2017 № 102299596 право спільної часткової власності на нежитлові будівлі 4, 5, 6, 7, 8 літ. «А-1» загальною площею 56,3 кв.м. по вул. Генерала Момота, 1 у м. Харкові з 30.09.2010 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 15.07.2007 № 578.

Відповідно до листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 25.10.2017 №15088/0/226-17 речові права відповідачів на земельну ділянку по вул. Генерала Момота, 1 у м. Харкові не зареєстровані.

Крім того, відповідно до інформації КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» №1555 від 02.02.2018 встановлено, що згідно наявних архівних матеріалів щодо реєстрації права власності на нежитлову будівлю, розташовану по вул. Генерала Момота, 1, фактична площа якої складає 259 кв.м., в тому числі зареєстровано право власності на нежитлову будівлю літ. «А-1» загальною площею 135, 7 кв.м., реєстраційна адреса якої значиться по вул. Миру 20 у м. Харкові, та яка складає єдиний майновий комплекс з нежитловими приміщеннями ОСОБА_4 та ОСОБА_2, станом на 31.12.2012 проведено реєстрацію права власності Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 03.07.2001 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 №2066.

Спеціалістами Департаменту територіального контролю Харківської міської ради здійснено заходи самоврядного контролю щодо дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки, яка розташована за адресою: м.Харків, вул. Генерала Момота, 1 та вул. Миру, 20.

За результатами вищевказаного заходу складено акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки по вул. Генерала Момота, 1 та вул. Миру, 20 в м. Харкові, в якому зазначено, що ОСОБА_2 з 24.04.2012 року по 31.07.2017 року, ОСОБА_5 з 03.07.2001 року використовують земельну ділянку загальною площею 0,0259 га по вул. Генерала Момота, 1, вул. Миру, 20 у м. Харкові без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.125 Земельного кодексу України.

Отже, враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав та з урахуванням ст.ст. 12, 80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка площею 0,0259 га перебуває у власності територіальної громади міста Харкова.

Відповідачі у період з 01.01.2015 року по 31.07.2017 року не сплачували за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегли у себе майно -грошові кошти.

Спеціалістами відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради проведено огляд вказаної земельної ділянки та встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 використовують земельну ділянку для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «А-1» загальною площею 0, 0259 га по вул. Генерала Момота, 1 в м. Харкові. Межі земельної ділянки визначені відповідно до зовнішніх меж будівель.

За результатами обстеження складено акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки за адресою: м.Харків, вул. Генерала Момота, 1, вул. Миру, 20.

З урахуванням комплексу вишукувальних топографо-геодезичних робіт щодо визначення меж землекористування/володіння земельної ділянки, Департаментом територіального контролю Харківської міської ради зроблено розрахунок плати за землю в розмірі орендної плати за використання ОСОБА_2 та ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,0259 га за адресою: м.Харків, вул. Генерала Момота, 1, вул. Миру, 20.

Відповідно до розрахунку ОСОБА_2 використанням земельної ділянки, на якій розташовані будівлі, що належать останній на праві власності у 2015 році не сплатила орендну плату в розмірі 14 767, 68 грн., у 2016 році - 21 162, 16 грн., за 7 місяців 2017 року - 10 468, 22 грн.

Відповідно до розрахунку ОСОБА_5 використанням земельної ділянки, на якій розташовані будівлі, що належать останньому на праві власності у 2015 році не сплатив орендну плату в розмірі 33 893, 12 грн., у 2016 році - 48 568, 88 грн., за 7 місяців 2017 року - 24 025, 48 грн.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частина перша статті 1166 ЦК України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. А згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За змістом вказаних приписів ЦК України та ЗК України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов'язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкода заподіяна не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов'язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (Постанова Верховного Суду України від 2 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15).

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 ЦК України (Постанова Верховного Суду України від 2 жовтня 2013 року у справі № 6-88цс13).

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов'язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов'язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов'язаннях. Натомість, для кондикційних зобов'язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов'язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов'язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 ЗК України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт «е» частини першої статті 141 ЗК України).

За змістом глави 15 ЗК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частина перша статті 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов'язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 ЗК України).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 ЗК України).

За змістом вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, враховуючи приписи частини другої статті 120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані.

До моменту оформлення власником об'єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об'єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

До моменту оформлення власником об'єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об'єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов'язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Таким чином, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права у звязку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 липня 2018 року скасуванню з ухваленням нового рішення апеляційним судом про задоволення позовних вимог.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості розрахунку та безпідставне застосування коефіцієнту 2,5, оскільки з матеріалів справи вбачається використання приміщення в комерційних цілях. Крім того, апелянтом не надано свого контррозрахунку з обгрунтуванням інших складових.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати повязані з розглядом справи покладаються на відповідачів.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 липня 2018 року скасувати.

Позов Харківської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів, безпідставно збережених внаслідок користування земельною ділянкою без оплати оренди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1) на користь Харківської міської ради (м-н Конституції, 7, м. Харків, 61003, код ЄДРПО - 37999649) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 46 398, 06 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_2) на користь Харківської міської ради (м-н Конституції, 7, м. Харків, 61003, код ЄДРПО - 37999649) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 106 487, 48 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1) на користь Прокуратури Харківської області (вул. Б. Хмельницького, 4, м. Харків, код. ЄДРПО - 02910108) судові витрати у розмірі 1477,51 понесених у звязку з розглядом справи у суді першої інстанції, також судові витрати у розмірі 2216, 27 грн. понесених у звязку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_2) на користь Прокуратури Харківської області (вул. Б. Хмельницького, 4, м. Харків, код. ЄДРПО - 02910108) судові витрати у розмірі 1477,51 понесених у звязку з розглядом справи у суді першої інстанції, також судові витрати у розмірі 2216, 27 грн. понесених у звязку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 грудня 2018 року.

Головуючий П.В. Кісь

Судді: І.В. Бурлака

ОСОБА_7