УХВАЛА

05 жовтня 2018 р. м. Кремінна

Справа № 414/218/17

Провадження № 4-с/414/8/2018

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Безкровного І.Г.,

за участю секретаря с/з ОСОБА_1,

представників посадових осіб ДВС: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна Луганської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 та начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_6,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до Кремінського районного суду Луганської області зі скаргою на бездіяльність посадових осіб органу державної виконавчої служби, в обґрунтування якої послалася на наступні обставини. На виконанні у Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області знаходився виконавчий лист, виданий Кремінським районним судом Луганської області 29.08.2017 у справі № 414/218/17 про стягнення з боржника ПАТ КБ «ПриватБанк» суми депозиту у розмірі 101227 грн, з приводу чого відкрито виконавче провадження № 54703911. В подальшому це виконавче провадження було передано до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

На момент зверненні зі скаргою рішення не виконано. Як зазначено у постанові про прийняття виконавчого провадження від 15.03.2018, що винесена державним виконавцем ВПВР ДДВС, ще 01.12.2017 директором Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято постанову про передачу виконавчого провадження до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для подальшого виконання. Водночас граничний термін винесення постанови про прийняття виконавчого провадження (з урахуванням максимальних строків поштового обігу) сплив ще 20.12.2017, тобто посадовими особами ДВС допущена затримка прийняття виконавчого провадження на строк майже трьох календарних місяців, що, в свою чергу, потягло за собою затримку у виконанні рішення суду.

Таким чином, державним виконавцем через його неправомірну бездіяльність, на думку скаржника, порушені розумні строки провадження.

З цього приводу скаржником була надіслана скарга на імя начальника ВПВР ДДВС від 05.03.2018, яка була отримана 12.03.2018, однак останнім також була допущена неправомірна бездіяльність, оскільки протягом розумного строку скарга розглянута не була, порушення не усунуті, відповідь на скаргу не надана.

Також скаржником зазначено, що ним не порушені строки подання скарги, оскільки порушення щодо бездіяльності посадових осіб носять триваючий характер, а конкретні строки вчинення оскаржуваних дій законом не визначені.

У звязку з цим ОСОБА_4 просила: 1) визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 з невиконання виконавчого листа, виданого Кремінським районним судом Луганської області 29 серпня 2017 року у справі № 414/218/17; 2) визнати неправомірною бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_6 з неналежного розгляду скарги ОСОБА_4 від 05.03.2018; 3) зобовязати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 негайно вчинити дії, необхідні для своєчасного і ефективного виконання рішення, зокрема накласти арешт на відповідні рахунки боржника, та здійснити з них примусове списання коштів у сумі стягнення за рішенням суду; 4) винести окрему ухвалу щодо ознак навмисних дій державного виконавця з невиконання судового рішення, якою повідомити про ці обставини правоохоронні органи та керівництво ДВС України.

У судове засідання ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_7 не зявилися, останній надав заяву, в якій просив розглянути справу за їх відсутності за наявними у справі матеріалами, в якій також вказав, що вимоги скарги вони підтримують у повному обсязі.

Представником посадових осіб ВПВР ДДВС МЮУОСОБА_8 було надано відзив на скаргу, в якій останній зазначає, що 15.03.2018 старшим державним виконавцем ВПВР ДДВС МЮУОСОБА_5 винесено постанову про прийняття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Кремінського районного суду Луганської області № 414/218/17 від 29.09.2017 про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 суми депозиту у розмірі 101227 грн на виконання постанови директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 01.12.2017 про передачу виконавчого провадження № 54703911 до ВПВР ДДВС МЮУдля подальшого виконання. В той же час, до ВПВР ДДВС МЮУна виконання вказаної постанови директора Департаменту від 01.12.2017 передано 484 виконавчих провадження про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових сум. Скаржник обґрунтовує затримку прийняття виконавчого провадження лише строками відповідно до чинного законодавства у сфері виконавчого провадження, проте не доводить доказами фактичної бездіяльності посадових осіб Департаменту. Так, ОСОБА_4 у своїй скарзі не наголошує, що головним державним виконавцем Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ України у Дніпропетровській області на виконання зазначеної постанови директора Департаменту від 01.12.2017 лише 15.02.2018 винесено постанову про передачу виконавчого провадження № 54703911 до ДДВС МЮУ. Крім того, скаржник не враховує строки пересилання процесуальних документів офіційною поштовою кореспонденцією, яка після того, як надійшла до МУЮ, підлягає обовязковому попередньому розгляду з метою розподілення та реєстрації, після якої ВПВР ДДВС МЮУотримав усі 484 виконавчих провадження, боржником за якими є ПАТ КБ «ПриватБанк». В той же час, реєстраційно-контрольні картки МУЮ містять обовязкові до виконання резолюції, відповідно до останньої з яких безпосередній відповідальній особі та/або кінцевому виконавцю документа стає відомо про той чи інший документ. ВПВР ДВВС є структурним підрозділом МЮУ і вся кореспонденція, що надходить до Міністерства, може бути отримана лише уповноваженою за довіреністю особою Департаменту комунікації, документообігу та контролю Міністерства юстиції України, проходить там попереднє опрацювання документів, їх реєстрацію та лише тоді передається керівним особам Департаменту для розгляду та проставлення резолюцій. Також листом ВПВР ДДВС МЮУвід 16.04.2018 № Г-6014/20.1/20 скаржнику було надано відповідь на її скаргу від 05.03.2018, яка була надіслана простою кореспонденцією, оскільки інше не передбачено законодавством. Скарга, в свою чергу, також спочатку була отримана уповноваженою особою МУЮ, а не безпосередньо посадовими особами Відділу, зареєстрована та передана для подальшої роботи ДДВС. Скаргу було розглянуто у строки, визначені законодавством, крім того, остання не відповідала вимогам ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». Також у відзиві зазначається, що в рамках зведеного виконавчого провадження про стягнення грошових коштів з ПАТ КБ «ПриватБанк» 03.05.2018 підготовлено розпорядження про перерахування суми боргу за виконавчим документом № 414/218/17 від 29.08.2017 в розмірі 101227 грн., однак станом на 14.05.2018 платіжне доручення Державної казначейської служби України про перерахування суми депозиту стягувачу до ДДВС не надходило. В той же час, державним виконавцем вжито всіх заходів для повного виконання судового рішення. У звязку з цим представник вважав доводи скарги необґрунтованими, дії посадових осіб ВПВР ДДВС МЮУтакими, що вчинялися у строки та порядку, встановленими законом, у звязку з чим просив відмовити у задоволенні скарги та винесенні окремої ухвали.

Представник посадових осіб ВПВР ДДВС МЮУ ОСОБА_2 у судовому засіданні надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у відзиві на скаргу, і також просила відмовити у її задоволенні, наголошуючи на тому, що державним виконавцем 03.05.2018 в рамках зведеного виконавчого провадження було видане розпорядження про перерахування суми депозиту на рахунок стягувача за вказаним виконавчим листом, яке передано до Державної казначейської служби України, а тому фактично рішення суду виконане.

Представник посадових осіб ВПВР ДДВС МЮУ ОСОБА_3 у судовому засіданні додатково пояснив, що зазначене виконавче провадження надійшло до Міністерства юстиції України 26.02.2018. Після цього 27.02.2018 Міністром юстиції України було проставлено візу про передання виконавчого провадження № 54703911 директору Департамента державної виконавчої служби Міністерства юстиції УкраїниОСОБА_9, а наступного дня, тобто 28.02.2018 останнім було проставлено візу про передання цього виконавчого провадження начальнику Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_6 Винесення державним виконавцем Мурихіним С.В. постанови про прийняття виконавчого провадження лише 15.03.2018 обумовлюється необхідністю у виконанні певних резолюцій на реєстраційно-контрольних картках МУЮ та попереднім опрацюванням вхідної кореспонденції згідно з відповідною інструкцією. Щодо неналежного розгляду скарги стягувача начальником ВПВР ДДВС МУЮ ОСОБА_6 представник зазначив, що надати будь-які інші документи на підтвердження відправлення відповіді на скаргу, крім тих, що вже містяться в матеріалах справи, не вбачається можливим, наголосовши при цьому, що чинне законодавство не містить вимог щодо направлення такої відповіді рекомендованим листом.

Заслухавши представників посадових осіб ВПВР ДДВС МЮУ, повно, всебічно і обєктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані суду докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 451 Цивільного процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з виконавчим листом Кремінського районного суду Луганської області № 414/218/17, виданого 29 серпня 2017 року за рішенням цього суду від 12 червня 2017 року про визнання блокування рахунку неправомірним, розірвання договору та стягнення грошових коштів, з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 було стягнуто суму депозиту у розмірі 101227 грн (а.с. 42).

05 вересня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області із заявою про примусове виконання зазначеного виконавчого листа (а.с. 41).

15 вересня 2017 року головним державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_10 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54703911 за виконавчим листом Кремінського районного суду Луганської області № 414/218/17 від 29.08.2017 про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 суми депозиту у розмірі 101227 грн (а.с. 45-46).

15 вересня 2017 року головним державним виконавцем Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_10 було винесено постанову про приєднання виконавчого провадження № 54703911 до зведеного виконавчого провадження № 11355726, яке веде Сороний ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області (а.с. 49).

04 грудня 2017 року головним державним виконавцем Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_10 було винесено постанову про виведення виконавчого провадження № 54703911 із зведеного виконавчого провадження № 11355726 у звязку із відкриттям апеляційного провадження (а.с. 50-51).

Також 04 грудня 2017 року головним державним виконавцем Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_10 було винесено постанову про повернення виконавчого листа № 414/218/17 від 29.08.2017 до суду, що його видав у звязку із відкриттям за ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 20.10.2017 апеляційного провадження за скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк». Зазначена постанова була скасована постановою начальника Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_11, оскільки ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 28.11.2017 у справі № 414/218/17 апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» було відхилено, а заочне рішення Кремінського районного суду Луганської області від 12.06.2017 залишено без змін (а.с. 52-53, 55, 57-60, 62-63).

15 лютого 2018 року головним державним виконавцем Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_10 було винесено постанову про передачу виконавчого листа Кремінського районного суду Луганської області № 414/218/17 від 29.08.2017 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у строк до 15.02.2018. В цей же день відповідно до супровідного листа державного виконавця постанова разом з матеріалами виконавчого провадження були направлені за належністю. У цій постанові зазначається, що згідно з постановою про передачу виконавчого провадження від 01.12.2017 директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у відповідно до вимог ст.ст. 24, 25 Закону України «Про виконавче провадження», розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, виконавчі провадженні необхідно передати до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. Також згідно з дорученням Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 12.12.2017 № 471/20.5-13/17 в разі надходження до підпорядкованих органів державної виконавчої служби виконавчих документів про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» вжити заходів щодо передачі відповідних виконавчих документів до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (а.с. 64, 65-66, 68).

15 березня 2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 було винесено постанову про прийняття виконавчого провадження № 54703911. У цій постанові зазначається, що 01.12.2017 Директором Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято постанову про передачу цього виконавчого провадження до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для подальшого виконання (а.с. 3, 16, 69).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчення провадження здійснюється, зокрема, з дотриманням засади розумності строків виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 05 серпня 2016 року № 2432/5, вхідна кореспонденція, в тому числі виконавчі документи, приймається й опрацьовується відповідальною особою (приватним виконавцем або його помічником) і реєструється у Системі в день її надходження. У разі наявності технічних підстав, що унеможливлюють роботу Системи, реєстрація вхідної кореспонденції здійснюється невідкладно після відновлення функціонування Системи.

У пункті 9 розділу V «Порядок передачі виконавчих документів та виконавчих проваджень» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 2832/5 від 29.09.2016, про передачу виконавчого провадження іншому органу державної виконавчої служби або до виконавчої групи державний виконавець виносить відповідну постанову, яку разом з матеріалами виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення надсилає до органу державної виконавчої служби, до якого передається виконавче провадження. Державний виконавець, якому передано виконавче провадження, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження матеріалів виконавчого провадження зобовязаний винести постанову про прийняття виконавчого провадження, яку надсилає сторонам виконавчого провадження.

З реєстраційно-контрольної картки виконавчого провадження (а.с. 224) та пояснень, наданих у судовому засіданні представником посадових осіб ДВС ОСОБА_3 вбачається, що зазначене виконавче провадження надійшло до Міністерства юстиції України 26.02.2018. Після цього 27.02.2018 Міністром юстиції України було проставлено візу про передання виконавчого провадження № 54703911 директору Департамента державної виконавчої служби Міністерства юстиції УкраїниОСОБА_9, а наступного дня, тобто 28.02.2018 останнім було проставлено візу про передання цього виконавчого провадження начальнику Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_6

Таким чином, суд дійшов висновку, що постанова про прийняття виконавчого провадження була винесена державним виконавцем Мурихіним С.В. з порушенням строків, визначених діючим законодавством, що, в свою чергу, потягло за собою відповідну затримку у проведенні необхідних виконавчих дій, а отжедержавним виконавцем Мурихіним С.В. під час примусового виконання рішення суду у передбачені законом та розумні строки не були вжиті необхідні та достатні заходи для виконання вищевказаного судового рішення.

За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 щодо невиконання судового рішення за виконавчим листом, виданим Кремінським районним судом Луганської області у справі № 414/218/17 від 29.08.2017.

05 березня 2018 року ОСОБА_4 звернулася до начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Мурихіна С.В., який, на думку скаржника, допустив значну затримку списання коштів з рахунків боржника на виконання рішення суду. Зазначена скарга була отримана Міністерством юстиції України 15.03.2018 відповідно до вхідного штампу (а.с. 4, 5-6, 17, 18, 70).

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

16 квітня 2018 року на цю скаргу начальником ВПВР ДВВС МЮУ ОСОБА_6 було надано відповідь за № Г-6014/20.1/20, в якій наголошується на черговості задоволення вимог стягувачів, а також зазначається, що на даний час державним виконавцем здійснюється розподіл коштів між стягувачами у відповідності до вимог ст. 46 Закону країни «Про виконавче провадження». Також у листі вказувалося на недотримання скаржником вимог п. 4 ч. 4 ст. 74 цього Закону (а.с. 71).

Судом у відповідності до ч. 4 ст. 81 ЦПК України та з урахуванням постанови Апеляційного суду Луганської області від 23.07.2018 (а.с. 163-166) у судовому засіданні ухвалою суду на місці від 06.09.2018 було зобовязано представника посадових осіб ДВС надати належні та достатні докази надіслання цього листа-відповіді стягувачу, однак представник посадових осіб ДВС ОСОБА_3 у наступному судовому засіданні зазначив, що крім самого листа-відповіді, який міститься в матеріалах справи та виконавчого провадження, будь-які документи стосовно цього у ДВС відсутні, а отже, у звязку із ненаданням відповідних доказів, суд визнає обставину, що зазначений лист-відповідь стягувачу не направлявся, на чому наполягала стягувач.

За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати неправомірною бездіяльність начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_6 з неналежного розгляду скарги стягувача ОСОБА_4 від 05.03.2018.

Судом також встановлено, що 03 травня 2018 року державним виконавцем ДДВС МЮУ ОСОБА_5 було видано розпорядження № 54703911/20 про перерахування ОСОБА_4 грошових коштів в розмірі 101227 грн при примусовому виконанні виконавчого документа Кремінського районного суду Луганської області № 414/218/17 від 29.08.2017, зведеного виконавчого провадження від 19.03.2018, про стягнення грошових коштів з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 (а.с. 75).

03 травня 2018 року заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 було винесено постанову про стягнення з боржника ПАТ КБ «ПриватБанк» витрат виконавчого провадження № 54703911 (а.с. 73, 74).

Також з картки виконавчого провадження № 54703911 вбачається, що виконавче провадження було завершено 24.05.2018 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", тобто у звязку із фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (а.с. 223).

Крім того, постановою заступника начальника ВПВР ДДВС МУЮ ОСОБА_5 від 03.05.2018 виконавче провадження № 54703911 було приєднано до зведеного виконавчого провадження № 56010919 про стягнення з коштів з ПАТ КБ «ПриватБанк», в якому обєднані виконавчі листи, видані на виконання рішень, ухвалених в порядку цивільного судочинства (що підтверджується обліковою карткою на зведене виконавче провадження), однак постановою цього ж державного виконавця від 24.05.2018 виконавче провадження № 54703911 було виведено із цього зведеного виконавчеого провадження у звязку із виконанням відповідного рішення суду (а.с. 210-211, 213-219, 220-221).

Таким чином, з матеріалів справи судом було встановлено, що на даний час зазначене рішення суду виконане, а кошти отримані стягувачем 16.05.2018, що також підтверджує представник останнього у своїй апеляційній скарзі від 27.05.2018 (а.с. 98-99).

У звязку з цим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги стягувача щодо зобовязання державного виконавця негайно вчинити дії, необхідні для своєчасного виконання рішення, зокрема накладення арешту на відповідні рахунки боржника та здійснення з них примусового списання коштів у сумі стягнення за рішенням суду.

Щодо дотримання ОСОБА_4 строку оскарження бездіяльності посадових осіб ДВС суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

При цьому, в силу положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини («Delcourt v. Belgium»; «Bellet v. Fгаnсе»; «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії»; «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії»; «Ilhan v. Turkey»), правило встановлення обмежень доступу до суду у звязку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Згідно з абз. 5 п. 6 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-152/0/4-13 від 28.01.2013 якщо обовязок державного виконавця здійснити певну дію прямо передбачено законом, але строки її вчинення не зазначені, то бездіяльність державного виконавця може бути оскаржена в будь-який час, коли особа прийде до висновку, що ця бездіяльність порушує її права чи свободи, оскільки правопорушення є триваючим.

Враховуючи ті обставини, що оскарженню в даному випадку підлягала бездіяльність посадових осіб ДВС щодо вчинення останніми дій, строк вчинення яких діючим законодавством чітко не визначений, суд вважає обґрунтованими посилання скаржника на ті обставини, що строк звернення зі скаргою до суду нею пропущено не було.

Стосовно вимоги стягувача про винесення окремої ухвали суд зазначає, що відповідно до ст. 262 ЦПК України це є правому суду і в даному випадку суд не вважає за доцільне винесення відповідної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 89, 258-262, 447-451 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 та начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_6 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 щодо невиконання судового рішення за виконавчим листом, виданим Кремінським районним судом Луганської області у справі № 414/218/17 від 29.08.2017.

Визнати неправомірною бездіяльність начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_6 з неналежного розгляду скарги стягувача ОСОБА_4 від 05.03.2018.

У задоволенні вимог скарги в іншій частині відмовити.

Повний текст ухвали складено 05 жовтня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали до Апеляційного суду Луганської області через Кремінський районний суд Луганської області. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Г. Безкровний