Справа № 214/4662/16-ц
6/214/195/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Чернової Н.В.,

при секретарі Звади Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі подання державного виконавця Саксаганського відділу ДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1, погоджене з начальником Саксаганського відділу міста Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області ОСОБА_2, про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3, у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

05 жовтня 2018 року до суду надійшло подання державного виконавця про вирішення питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 . В обґрунтування подання державний виконавець вказує, що в Саксаганському відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження № 56426117 про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди та судового збору у розмірі 3538,58 грн. на користь ОСОБА_4. Державним виконавцем на підставі виконавчого документу 18 травня 2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії були направлені сторонам. Після отримання даної постанови боржник до державного виконавця не зявився. 07 червня 2018 року державним виконавцем на адресу боржника було направлено виклик. Після отримання виклику боржник до відділу державної виконавчої служби не зявився. 18.05.2018 року та 02.08.2018 року державним виконавцем було отримано відповіді на запити ДФС та ПФУ, відповідно до яких боржник доходів не отримує, офіційно не працює, не має відкритих рахунків у банківських установах, його діяльність як ФРП припинена. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отримано державним виконавцем, у боржника відсутнє майно,Ю на яке можливо звернуте стягнення. Також 02.07.2018 року державним виконавцем було особисто залишено виклик боржнику у поштовій скринці за його адресою мікрорайон Сонячний, 58/115, місто Кривий Ріг, так як двері ніхто не відчиняв , про що було складено акт. Після цього на прийом боржник не зявився. 04 вересня 2018 року стягувачем булло особисто предявлено до Саксаганського районного відділу державної виконавчої міграційної служби м. Кривий ріг запит від 07.06.2018 року за вих..№13.13-32/17228, та отримано відповідь від 10.08.2018 за №1229/3934 про те, що за обліковими Саксаганського РВ у місті Кривому Розі ГУ ДМВС України в Дніпропетровської області, громадянин ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в 2009 році був документований паспортом громадянин України для виїзду за кордон. Станом на 25.09.2018 року рішення суду боржником не виконано.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Суд, дослідивши матеріали подання та виконавче провадження, вважає необхідним у його задоволені відмовити з наступних підстав.

Статтею 33 Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно з п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець зобовязаний звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 (зі змінами та доповненнями), регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» особи, які звертаються за отриманням паспорта, для виїзду за кордон сповіщають дані про себе, відомості про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон.

Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених п. 1-9 ч. 1 ст. 6 зазначеного Закону.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Факт ухилення повинен підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

Форма і зміст вищевказаного подання врегульовані Інструкцією з організації примусового виконання рішень (затверджена наказом Мінюсту України № 512/5 від 02.04.2012 року із змінами та доповненнями), зокрема розділом ХІ «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборони вїзду в Україну», де визначено, що серед іншого, подання повинно містити: підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх обовязків, у поданні мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити, про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

Згідно ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно і свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Аналізуючи зазначені вище фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства, суд приходить до переконання, що в задоволенні подання слід відмовити, оскільки з копій документів, що додані заявником до подання не вбачається належного повідомлення боржника ОСОБА_3 про примусове виконання рішення суду та умисного ухилення від виконання покладених на неї обовязків, тому суд вважає застосування такого заходу впливу на боржника, як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України передчасним.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.353, 441 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Саксаганського відділу ДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1, погоджене з начальником Саксаганського відділу міста Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області ОСОБА_2, про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3, у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпровської області, шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.В.Чернова