АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Макарова М.О.

при секретарі - Лященко С.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» за участю третьої особи Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про стягнення заробітної плати, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем у справі перебуває в трудових відносинах, працюючи на посаді гірничого майстра дільниці ВТБ-2 з повним робочим днем під землею.

У листопаді 2016 року він звернувся до керівника підприємства з заявою про надання йому інформації щодо розрахунку в частині оподаткування заробітку, а саме: утримання податку з доходів. Листом від 08 грудня 2016 року №5/2977 йому було повідомлено, що згідно Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI розмір податку на час звернення становить 18% з нарахованої заробітної плати, з чим він не погоджується, виходячи з наступного.

02 вересня 2008 року Верховною Радою України було прийнято спеціальний Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці», дія якого поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно - рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Вважає, що норми Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 № 2755-VI (із змінами) щодо розрахунку та утримання податку на доходи з фізичних осіб за ставкою 18 відсотків є загальними нормами щодо правовідносин в системі оподаткування податків. Податковим кодексом не скасовано та не змінено норми спеціального Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» щодо оподаткування доходів шахтарів за ставкою 10 відсотків, а відповідно до листа Міністерства юстиції України від 26 грудня 2008 року №758-0-2-08-19 «Щодо практики застосування норм права у випадку колізії» вбачається, що при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно - правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом. Дана позиція висвітлена у пунктах 55 та 56 рішення Європейського суду з прав людини у справі «ОСОБА_3 проти України» заяви № 23759/03 та №37943/06 14 жовтня 2010 року (остаточне 14 січня 2011 року) «щодо юридичної сили закону України де зазначені спеціальні норми для оподаткування певних видів доходів громадян».

Він працює на підприємстві по видобутку вугілля на підземних роботах повний робочий день, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, та відповідно до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №461 від 02 червня 2016 року займана ним посада відноситься до позиції «1» розділу «Гірничі роботи».

Зазначає, що ставка податку повинна становити 10 відсотків. Неправильне визначення відповідачем ставки податку з доходу призвело до того, що йому було виплачено заробітну плату в меншому розмірі, оскільки відрахування ставки податку із розрахунку 18 % у 2016 році та 15% у 2015 році від його заробітної плати нарахованої в 2016 та 2015 роках перевищували встановлений законом розмір, що підтверджується довідкою Західно - Донбаської ОДПІ.

Враховуючи викладене, просить суд зобов'язати ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в особі ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» нараховувати йому податок з доходів із заробітної плати згідно ставки 10 відсотків відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», стягнути з відповідача надмірно утримані суми податку з заробітної плати за період з січня 2015 року по листопад 2016 року.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у сфері справляння податків і зборів діють норми Податкового кодексу України, який прийнятий пізніше, тому твердження позивача про те, що відносно нього у питанні оподаткування діє норма статті 4 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», є безпідставним.

В апеляційній скарзі, поданій у лютому 2018 року, ОСОБА_2 посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що спеціальним законом, який визначає підстави для нарахування ставки податку, є Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці», тому саме цей Закон підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

16 квітня 2018 року ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» подало відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2

Відзив мотивовано тим, що п. 3 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового Кодексу України визначено, що в разі, якщо законодавчими актами передбачені інші правила справляння податків, зборів, що регулюються цим Кодексом, застосовуються правила цього Кодексу.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що позивач працює у виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправліня Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на посаді гірничого майстра дільниці ВТБ-2 на підземних роботах повний робочий день, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, та відповідно до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №461 від 02 червня 2016 року займана ним посада відноситься до позиції «1» розділу «Гірничі роботи».

02 вересня 2008 року Верховною Радою України було прийнято спеціальний Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 4 Закону України від 2 вересня 2008 року № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці», який спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв'язанні соціально-побутових проблем шахтарів, визначено, що ставка податку з доходів шахтарів становить 10 відсотків заробітної плати та інших доходів, що отримують за місцем основної роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів (п.1.1 ст. 1 Кодексу). Оподаткування доходів фізичних осіб передбачено розділом IV Кодексу. Відповідно до п.п. 164.2.1 п. 164.2 ст. 164 Кодексу До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку згідно з умовами трудового договору (контракту). З 01 січня 2011 року ставка податку становила 10 відсотків бази оподаткування щодо доходу у формі заробітної плати, визначеного згідно із п. 164.6 ст. 164 Кодексу, шахтарів працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день та 50 відсотків і більше робочого часу на рік, а також працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань), у тому числі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, у вугільній промисловості, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (п. 167.4 ст. 167 Кодексу). Проте Законом України від 28 грудня 2014 року № 71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (далі Закон № 71), який набрав чинності з 01 січня 2015 року, п. 167.4 ст. 167 Кодексу виключено.

Відповідно до внесених Законом № 71-VІІІ змін ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 167.6 ст. 167 Кодексу) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (п. 167.1 ст. 167 Кодексу).Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм п. 164.6 ст. 164 розділу IV Кодексу щодо доходів, зазначених в абзаці першому п. 167.1 ст. 167 Кодексу, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків. З 01 січня 2016 року набрав чинності Закон України від 24 грудня 2015 року № 909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році», яким внесено зміни до Кодексу, зокрема, в частині встановлення єдиної ставки податку на доходи фізичних осіб у розмірі 18 відсотків.

Згідно з п.п. 168.1.1. п. 168.1 ст. 168 Кодексу податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок.

Судом встановлено, і це підтверджується письмовими матеріалами справи, що дохід у вигляді заробітної плати, нарахований позивачу, як платнику податку шахтарю, що працює повний робочий день на підземних роботах, з 01 січня 2015 року оподатковувався податком на доходи фізичних осіб за ставкою 15/20 відсотків бази оподаткування щодо доходу у вигляді заробітної плати шахтарів, а з 01 січня 2016 року за ставкою 18 відсотків.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3, 5 п.3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу дійшов висновку, що відповідач, як податковий агент у своїй діяльності правомірно керувався положеннями Податкового Кодексу України, з урахуванням змін, внесених Законом України за № 71-VІІІ, правомірно, з дотриманням вимог чинного законодавства, утримав податок на доходифізичних осіб з доходів позивача у ставку податку у розмірі 18 відсотків.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх такими, що узгоджуються з письмовими доказами та відповідають нормам чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про залишення поза увагою судом першої інстанції дії нормативно-правового акту в часі, колегія суддів не приймає до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до висновків Конституційного суду України, викладених у рішенні у справі № 1-7/99 від 9 лютого 1999 року за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів): «дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто, до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце».

Оскільки у перехідних та прикінцевих положеннях Закону України № 71-VIII відсутні будь-які посилання щодо введення окремих норм закону в дію після офіційного опублікування закону, саме з 01 січня 2015 року, тобто з дня набрання чинності, вказаний закон є обовязковим до застосування.

Доводи апеляційної скарги про незастосування судом першої інстанції до спірних правовідносин Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не відповідають дійсності та не заслуговують на увагу суду, оскільки Закон України № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», є саме спеціальним законом за правовою класифікацією, так як він регламентує обмежену сферу суспільних правовідносин, в частині справляння з фізичних осіб - платників на доходи фізичних осіб, що повністю виключає неоднозначне (довільне) тлумачення прав та обовязків платника податків в частині справляння податку на доходи фізичних осіб.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано застосував до спірних правовідносин саме положення Закону України № 71-VIII, оскільки вони є чинними, не скасованими, та такими що кореспондуються з нормами бюджетного законодавства.

Безпідставними також є посилання позивача на практику ЄСПЛ (рішення «ОСОБА_3 проти України» від 14 жовтня 2010 року), оскільки розгляд цієї справи було розпочато за заявами громадянина ОСОБА_3 від 17 червня 2003 року та 06 вересня 2006 року, тобто в період коли податкове законодавство в Україні не мало уніфікованої форми, а податкові правовідносини регулювались різними, інколи такими, що суперечили один одному, нормативними актами.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги необґрунтовані та зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, ч.ч.3-6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: М.Ю. Петешенкова

ОСОБА_4

ОСОБА_5