САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1723/18
Провадження №2/726/414/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01.10.2018 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Асташев С. А., при секретарі Голик В.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в якому посилається на те, що він є власником житлового будинку у м. Чернівці по 2-му провулку Святошинському, 5.

Зазначає, що разом із ним у вказаному будинку зареєстровано її сина ОСОБА_2 Вказує, що останній не проживає разом з ним протягом 10 років, а тому позивач просить ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування вищевказаним житловим будинком.

У судове засідання позивач не зявився, однак надіслала до суду письмову заяву з проханням справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.12.2004 року, ОСОБА_1 є власником житлового будинку у м. Чернівці по 2-му провулку Святошинському, 5.

Згідно довідки виданої ПП «Садгора Сервіс» № 1389 від 23.08.2018 року у будинку у м. Чернівці по 2-му провулку Святошинському, 5. з 2000 року зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який приходиться позивачу сином.

Згідно акту № 251 від 23.08.2018 року встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у вищевказаному житловому будинку, проте фактично там не проживає протягом 10 років.

Відповідно до п. 39 постанови пленуму вищого спеціалізованого суду України № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК.

З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК.

Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають.

У відповідності до ст. 156 ЖК УРСР Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла за законом.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_2, син позивача, без поважних причин більше року не проживає за місцем своєї реєстрації, не бере участі у витратах по утриманню будинку і прибудинкової території та між ним і позивачем по справі не було ніякої домовленості щодо користування будинком. За таких умов, відповідач являється таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, керуючись, ст. ст. 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України, ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком у м. Чернівці по 2-му провулку Святошинському, 5.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий суддя ОСОБА_3