Справа № 638/4819/18
Провадження № 2/638/3133/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Кириллової К.С.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 26.04.2017 року вона з відповідачем уклала шлюб, від якого мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачем. В жовтні 2017 року після сварки чоловік пішов з родини до своїх батьків. З цього часу подружжя проживає окремо. За цей час відповідач матеріальної допомоги не надавав. Також зазначає, що вона є студенткою 3-го курсу Харківського національного університету міського господарства ім.О.М.Бекетова з денною формою навчання, стипендію не отримує, на дитину отримує державну матеріальну допомогу у розмірі 860 грн. на місяць, матеріально також допомагають її батьки. Відповідач не спілкується з нею, не цікавиться дитиною та повністю відсторонився від виконання своїх обовязків по утриманню. При цьому зазначає, що батько дитини є здоровою, працездатною людиною, аліменти нікому не сплачує.

Відповідач надав суду відзив, згідно якого проти позову заперечує, оскільки в нього немає такої можливості через хворобу. З 03.01.2018 року працює медичною сестрою в КЗОЗ «ЦПМСД» Кегичівського району, має мінімальну заробітну плату, утримувати доньку не відмовляється, однак до теперішнього часу дружина не надала довідку з банку про номер рахунку для добровільного щомісячного перерахування коштів для дитини. Також зазначає, що він перебуває на диспансерному обліку у сімейного лікаря з приводу хронічного рецидивуючого панкреатиту, часто хворіє, на лікування, дієтичне харчування та оплату комунальних послуг заробітної плати не вистачає, тому матеріально йому допомагає мама. На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач надала до суду відповідь на відзив, згідно якого зазначає, що покинути університет вона не може, адже хоче отримати професію, знати, що зможе знайти гідну роботу, забезпечити свою дитину. Стипендію отримувати не може, оскільки отримує щомісячні державні кошти на дитину (860 грн.), яких не вистачає на життя, окрім батьків їм з дитиною ніхто не допомагає, однак і вони не мають достатньо коштів. Також зазначила, що реквізити банківського рахунку відповідачу вона надавала. З приводу стану здоровя відповідача зазначила, що він за всі роки відносин лежав у лікарні лише 2 рази, його матір є головним лікарем, в лікарні, в якій він працює і лікується. При цьому зазначила, що у наданих до суду відповідачем квитанціях не вказана назва ліків та немає призначення лікаря.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, наведених у позові.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні з підстав, наведених у відзиві.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності та взаємозвязку, дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами по справі 26 квітня 2017 року було зареєстровано шлюб (актовий запис №244, свідоцтво видане Київським районним у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 26.04.2017р. а.с. 2).

Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час проживає з матірю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини серія І-ВЛ №492305, виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 08.08.2017 року, довідкою №533 від 27.03.2018 року, виданою дільницею №8 КП «Жилкомсервіс» - а.с. 3, 5.

З урахуванням засад змагальності та диспозитивності, суд вирішує спір на підставі наявних у справі доказів та відповідно до приписів ст.264 ЦПК України, даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем та відповідачем, як учасниками судового процесу.

Згідно положень ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Між сторонами виникли аліментні правовідносини щодо права дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд зауважує, що звернення позивача по справі, як дружини відповідача та матері дитини, з якою вона проживає, до суду з позовом до відповідача, як чоловіка, про стягнення з нього аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років, здійснено у спосіб, передбачений законом, а тому порушене право позивача, як дружини, на матеріальне утримання з боку чоловіка - відповідача по справі, як батька дитини, підлягає судовому захисту.

Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Із пояснень позивача, наданих нею в судовому засіданні та з доданих до заяви документів, судом встановлено, що сторони по справі разом не проживають, позивач є студенткою 3-го курсу Харківського національного університету міського господарства, позбавлена можливості працювати та отримувати дохід у виді заробітної плати, оскільки здійснює догляд за малолітньою дочкою до досягнення нею трирічного віку та отримує державну допомогу у розмірі 860 грн. щомісячно а.с. 4.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач є фізичною особою працездатного віку.

Згідно довідки від 02.06.2018 року, наданої головним лікарем КЗОЗ «ЦПМСД» ОСОБА_4, ОСОБА_2 працює в Комунальному закладі охорони здоровя «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Кегичівського району Харківської області на посаді сестри медичної загальної практики- сімейної медицини АЗПСМ смт.Кегичівка з 04.01.2018 року та по теперішній час.

Відповідно до довідки про доходи №13 від 04.06.2018 року, загальна сума доходів ОСОБА_2 за період з 01.01.2018 року по 31.05.2018 року становить 17 736,09 грн.

Доказів наявності аліментних зобов'язань перед іншими особами, а також тяжкого матеріального становища, які б унеможливлювали чи істотно впливали на виконання ним обов'язку щодо утримання позивача, як дружини, з якою проживає їх спільна малолітня дочка, відповідачем суду надано не було.

Щодо стану здоровя відповідача суд враховує наступне.

Згідно виписки з амбулаторної карти №161 від 05.06.2018 року, наданої заступником головного лікаря КЗОЗ «ЦПМСД» Кегичівського району, ОСОБА_2 хворіє з дитинства, знаходиться на диспансерному обліку у сімейного лікаря з 2006 року з діагнозом: хронічний рецидивуючий панкреатит, хронічний гастродуоденіт, ДЖВШ; постійно проходить курси амбулаторного та стаціонарного лікування.

Крім того, зазначений вище діагноз підтверджується копіями виписок із медичної карти стаціонарного хворого, наданих відповідачем, згідно яких ОСОБА_2 проходив стаціонарне лікування в період з 09.07.2013 року по 12.07.2013 року, з 10.03.2014 року по 14.03.2014 року, з 07.02.2014 року по 17.02.2014 року, з 12.01.2015 року по 24.01.2015 року, з 14.10.2015 року по 24.10.2015 року, з 13.05.2016 року по 21.05.2016, з 23.11.2017 року по 02.12.2017 року, з 23.04.2018 року по 30.04.2018 року, з 02.07.2018 року по 07.07.2018 року. Придбання ліків відповідачем підтверджується відповідними чеками, які ОСОБА_2 надав для підтвердження лікування та які знаходяться у матеріалах справи.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги стан здоровя відповідача, але зважаючи на те, що ОСОБА_2 має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини суд приходить до висновку про спроможність відповідача брати участь в утриманні позивача шляхом сплати аліментів в частині 1/4 від його заробітку (доходу).

Обставин, передбачених ст.85 СК України, за наявності яких право дружини на утримання припиняється, судом під час розгляду справи встановлено не було.

Згідно положень ч.9 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно ст.5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування у шлюбі та у випадку його розірвання.

За змістом ч.3 ст.77, ч.1 ст.79 СК України аліменти на утримання одному з подружжя сплачуються щомісячно. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

На підставі викладеного, враховуючи законодавчо врегульоване право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від її матеріального становища, та неподання відповідачем доказів неможливості надавати позивачу матеріальну допомогу на її утримання в частині від свого заробітку (доходу) у розмірі, визначеному в позовній заяві, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання позивача ОСОБА_1, які підлягають стягненню на її користь з відповідача по справі ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13 квітня 2018 року (день предявлення позову до суду) і до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Відповідно до ч.1 ст.133, ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати, складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

За змістом ч.1, п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. За подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1762 грн.00 коп.

Відповідно доч.1 ст.9 Закону судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги задоволення позову ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років, з відповідача по справі на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб), від сплати якого при поданні позовної заяви до суду звільнена позивач.

На підставі викладеного, ст.ст. 7, 77-80, 84 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.133, 141, 258, 259, 263-265, 352-355 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, рнокпп НОМЕР_1, АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, рнокпп НОМЕР_2, АДРЕСА_1) аліменти на її утримання у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 13.04.2018 року та до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, до 18.07.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, рнокпп НОМЕР_1, АДРЕСА_2) на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення буде складено 04.10.2018 року.

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк