Справа № 215/1953/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу

у складі:

головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.

при секретарі - Паращенко В.Д.

за участю третьої особи - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №1 Тернівського районного суду м.Кривого Рогу в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу, та зустрічному позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_1 про виділ частки зі спільного майна,-

ВСТАНОВИВ:

16.05.2018 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу в сумі 25000 грн. Вказує, що згідно договору купівлі-продажу від 14.10.2015 р. є власником 1/2 частини будівлі розташованого за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Щасливцеве, вул. Комарова, буд.№2Б. Співвласником іншої 1/2 частини є ОСОБА_1 Нерухоме майно складається з складу «Б» загальною площею 53,0 кв.м. та складу «А1» загальною площею 54,7 кв.м. Згідно акту про конкретне користування від 05.12.2017 р. в користування позивача перебуває склад «Б», а в користуванні ОСОБА_1 склад «А1».

04.01.2018 р. ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу своєї 1/2 частини майна складу «А1», та позивач ОСОБА_2 домовилася з ОСОБА_3 про розмір попередніх ідеальних часток, тобто поділ майна. Для підготовки документів позивач передала ОСОБА_3 підтверджені розпискою 25000 грн., і ОСОБА_3 зобовязалася виконати роботи до 20.03.2018 р., але свої зобовязання не виконала. На підставі ст.ст.526, 628 ЦК України просить стягнути з відповідача суму боргу.

30.05.2018 до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_1 про виділ частки із спільного майна. Вказує що згідно договору купівлі-продажу від 14.10.2015 р. ОСОБА_2 є власником 1/2 частини будівлі за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Щасливцеве, вул. Комарова, буд.№2Б, яка включає в себе будівлю складу «Б». Співвласником іншої 1/2 частини яка включає в себе склад «А1» був ОСОБА_1, який продав свою частку майна ОСОБА_3 04.01.2018 р. Між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 було досягнуто угоди про розмір ідеальних часток, та домовленість на виготовлення необхідної технічної документації.

Рішенням Щасливцевської сільської ради за №1324 від 21.10.2015 р. будівлям надані окремі поштові адреси:

- склад «Б» площею 53,0 кв.м. вул. Комарова, 68а.(ОСОБА_2В.)

- склад «А1» площею 54,7 кв.м. вул. Комарова, 60а.(ОСОБА_3О.)

Виконати вказану домовленість було неможливо через переобладнання складу «А1» ОСОБА_3, внаслідок реконструкції складу під кафе.

Позивач ОСОБА_2 подала суду заяву про розгляд справи в свою відсутність, підтримання первісного позову, та заперечення проти зустрічного прозову.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву в якій просить суд розглядати справу в свою відсутність на зустрічному позові наполягає, проти первісного позову заперечує.

Третя особа ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи в свою відсутність.

Вислухавши третю особу, дослідивши письмові докази, суд вважає що в позовних вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу слід відмовити, а зустрічнийпозов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_1 про виділ частки із спільного майна задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Пунктом 5 підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України визначена сума неоподаткованого мінімуму доходів громадян в розмірі 17 грн.

Таким чином, оскільки сума позики більш як в десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, договір позики між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повинен був укладатись у письмовій формі.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна із сторін повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як видно з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_2 не надано жодних доказів, які б підтверджували факт укладення договору позики між нею та ОСОБА_3, а також передання останній зазначеної грошової суми.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу.

Згідно ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу користувача земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Як видно з технічних висновків №32/18-ОСК та №32/18-ТЗ, переобладнане кафе літ. «А-1», яке розташоване за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Щасливцеве, вул. Комарова, буд.60а, відповідає встановленим будівельним стандартам, має задовільний стан та не порушує прав інших осіб (а.с.26-49).

Згідно ст.319 ЦК України, власник майна має право вчиняти щодо свого будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно ст.357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників.

Згідно ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Згідно ст.361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до п.1.2 «Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна», поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна.

Відповідно до п.п.2.2, 2.4, 2.7 «Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна», поділ на самостійні об'єкти нерухомого майна провадиться відповідно до законодавства з наданням кожному об'єкту поштової адреси. Поділ на самостійні об'єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами. Спори щодо поділу об'єктів нерухомого майна вирішуються в судовому порядку.

Як видно з висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з обєкта нерухомого майна від 20.03.2018, будівля складу «А-1» та будівля складу «Б», що розташовані за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Щасливцеве, вул. Комарова, 2б за технічними показниками обєкти мають окремі виходи і можуть бути виділені в натурі (а.с.57-58).

Крім того, згідно акту розподілу ідеальних часток від 20.03.2018, в результаті виділення в натурі частки розподіляються наступним чином: 1/2 частки, а саме будівля складу «Б» (загальна площа 53 кв.м.); 1/2 частки, а саме будівля складу «А-1» (загальна площа 54,7 кв.м.) (а.с.59).

Згідно довідки від 20.03.2018, будівля складу «А-1», яка переобладнана в будівлю кафе «А-1» не є самочинно виконаним (збудованим) обєктом нерухомого майна (а.с.60).

Таким чином, у звязку з викладеним, суд вважає необхідним зустрічний позов задовольнити.

На підставі ст.ст.319, 321, 355-358, 361, 364, 392, 526, 628, 1046, 1047, керуючись ст.ст.12, 13, 142 ч.1, 206 ч.4, 247 ч.2, 263-267, 273, 274 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 що проживає: 50000, м.Кривий Ріг, вул.М-н 5-й Зарічний, 81-24, РНОКПП НОМЕР_1 до ОСОБА_3 500000, м.Кривий Ріг, вул.Івана Сірка, 26-23, РНОКПП НОМЕР_2 про стягнення суми боргу відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 про виділ частки зі спільного майна задовольнити.

Поділити нежитлову будівлю, розташовану за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с.Щасливцеве, вул.Комарова, буд.№2Б, виділивши:

-ОСОБА_3 1/2 частку нежитлової будівлі, розташованої за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с.Щасливцеве, вул.Комарова, буд.№2Б, а саме: - будівлю літ.»А-1» у самостійний обєкт нерухомого майна, розташований за адресою:Херсонська область, Генічеський район, с.Щасливцеве, вул..Комарова, буд.60а з часткою 1/1;

ОСОБА_2 1/2 частку нежитлової будівлі, розташованої за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Щасливцеве, вул. Комарова, буд.2Б, а саме: - будівлю складу літ. «Б» у самостійний обєкт нерухомого майна, розташований за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Щасливцеве, вул. Комарова, буд.68а з часткою 1/1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на нежитлову будівлю кафе літ. «А-1», загальною площею 112,8 кв.м. розташовану за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Щасливцеве, вул. Комарова, буд.60а.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши на протязі тридцяти днів з дня складання повного рішення апеляційну скаргу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу.

Повне рішення складено 23.07.2018.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: