Справа № 352/1745/16-ц
Провадження № 22-ц/779/985/2018
Головуючий у 1 інстанції Струтинський Р. Р.
Суддя-доповідач Матківський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області у складі колегії суддів:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Капущак С.В.

з участю апелянта ОСОБА_1, представника органу опіки і піклування - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Органу опіки та піклування Тисменицької районної державної адміністрації в інтересах дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_10, ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 04 червня 2018 року, ухваленого суддею Струтинським Р.Р. -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року Орган опіки та піклування Тисменицької РДА в інтересах дітей звернувся в суд з даним позовом та просив ухвалити рішення про позбавлення відповідача ОСОБА_10 батьківських прав відносно її дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 та позбавити відповідача ОСОБА_1 батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заявлені вимоги позивач обґрунтував тим, що за час перебування у шлюбі у відповідачів народилися діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Тисменицького районного суду від 12 грудня 2013 року відповідач ОСОБА_10 позбавлена батьківських прав відносно синів ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_7 та дочки ОСОБА_14.

Відповідач ОСОБА_10 ухиляється від виконання батьківських обов'язків, отримує соціальну допомогу на дітей, однак нераціонально її використовує, зловживає спиртними напоями, за дітьми не доглядає, часто зникає з дому, залишаючи дітей на батька.

Відповідач ОСОБА_1 не працює. Сімя позбавлена фізичного і психологічного добробуту, що відображається на дітях. Діти бувають неохайними, часто ходять у брудному одязі, погано навчаються, потребують постійного контролю та перевірки з боку вчителів, батьків, соціальних працівників.

Відповідачі неодноразово притягалися до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім'ї, невиконання обов'язків щодо виховання дітей. Сімя ОСОБА_1 перебуває на обліку служби у справах дітей районної державної адміністрації з 06 серпня 2012 року, оскільки батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 04 червня 2018 року позов задоволено. Позбавлено ОСОБА_10 батьківських прав відносно синів ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав відносно синів ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочки ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_6.

На дане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить в частині задоволення позову про позбавлення його батьківських прав скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволення позову в цій частині.

Апелянт у скарзі зазначає, що рішення суду в частині задоволення позову про позбавлення його батьківських прав є незаконним та необґрунтованим, з неповним з'ясуванням обставин справи та порушенням вимог матеріального і процесуального права.

Суд дійшов помилкового висновку, що він з дружиною не виконують батьківських обов'язків, не піклуються про дітей, не спілкуються та витрачають матеріальну допомогу дітей на свої потреби.

Від виконання батьківських обов'язків він не ухиляється, тимчасово не працює, оскільки здійснює догляд за малолітнім сином ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Не заперечує, що будинок, у якому проживають, дійсно старий та потребує ремонту, однак діти одягнуті згідно з їхніми матеріальними можливостями та забезпечені всім необхідним для життя та навчання. Зазначає, що здійснював догляд за дітьми, коли вони хворіли та перебували у лікарні.

Крім цього, суд позбавив його батьківських прав відносно сина ОСОБА_18, який помер у ІНФОРМАЦІЯ_9.

Вислухавши доповідача, доводи апелянта, який вимоги скарги підтримав, представника позивача, який вимоги скарги визнав і вважає, що ОСОБА_1 змінив ставлення до дітей, і на даний час не заслуговує на позбавлення батьківських прав, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, умови проживання для дітей є незадовільними, посилання на належне виконання відповідачем ОСОБА_1 своїх обов'язків по вихованню дітей є голослівним за відсутності доказів на підтвердження його слів, а неявка відповідача ОСОБА_10 свідчить про байдуже ставлення до виховання та подальшої долі своїх малолітніх дітей.

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції щодо необхідності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 щодо дітей необґрунтованим, суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, що є підставою для його скасування у цій частині та ухвалення нового.

Відповідно до ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За статтею 367 ЦПК, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом першої інстанції встановлено, що за час перебування у шлюбі у відповідачів народилися діти: сини ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішенням Тисменицького районного суду від 12 грудня 2013 року відповідач ОСОБА_10 позбавлена батьківських прав відносно синів ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7 та дочки ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідно до характеристики Тязівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 30 вересня 2016 року №257 сім'я ОСОБА_10 проживає в АДРЕСА_1 без реєстрації. Мати дітей ОСОБА_10 у 2012 році притягувалась до кримінальної відповідальності за фактом ухилення від виконання батьківських обов'язків та на шлях виправлення не стала. Сімї оформлено посвідчення багатодітної сім'ї, організовувалась гуманітарна допомога. Батько ОСОБА_1 не працює, оскільки доглядає дітей. На час складання характеристики батько займається поточним ремонтом будинку. Сімя веде невелике підсобне господарство (качки і коза) і обробляють невелику земельну ділянку площею 0,02 га біля хати (а.с. 20).

Згідно характеристики на сім'ю, наданої соціальним педагогом ОСОБА_19 сім'я ОСОБА_1 є неблагополучною та малозабезпеченою, у дітей значні відхилення як в поведінці, так і в особистісному розвитку, діти часто ходять у брудному одязі, навчаються погано, потребують постійного контролю та перевірки, скаржаться на фізичне насильство з боку батьків. Численні бесіди не призвели до позитивних змін, а навпаки викликали у батьків агресію. Вважає, що вказана ситуація потребує негайного втручання соціальних служб (а.с. 21).

Довідкою Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області підтверджено, що відповідачі неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності за ст.ст. 173-2 ч.1, 173, 184 ч.1,3 КУпАП, перебували на обліку як сімейні насильники (а.с. 22-23).

Згідно висновку головного лікаря Єзупільської міської лікарні основні показники фізичного та психомоторного розвитку дітей відповідають віку. Батьки не зовсім і не в повному об'ємі виконують рекомендації лікарів, не завжди забезпечують заходи гігієнічного характеру при догляді за дітьми, мотивуючи це скрутним матеріальним становищем (а.с. 24).

У зв'язку з ухиленням батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_10 від виконання батьківських обов'язків наказом Служби у справах дітей Тисменицької РДА від 06 серпня 2012 року №29 малолітніх дітей відповідачів ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 поставлено на профілактичний облік Служби у справах дітей районної державної адміністрації (а.с. 25).

Даними актів обстеження умов проживання від 19, 22 вересня 2016 року, 17 жовтня 2016 року, 07 квітня 2017 року, 12 березня 2018 року встановлено, що сім'я ОСОБА_10 проживає у дерев'яному будинку з електропостачанням, опалення пічне, потребує капітального ремонту. Водопостачання криничне. Сімя проживає у важких матеріально-побутових умовах, умови проживання дітей незадовільні, вся сім'я фактично проживає в одній кімнаті площею 18,1 м.кв. Загальний заробіток сім'ї - 10000 гривень соціальної допомоги на дітей.

Рішення суду оскаржується в частині позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 164 СК України однією з підстав для позбавлення батьківських прав батьків є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно висновку № 08-16/02-20 комісія з питань захисту прав дитини Тисменицької РДА вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Пунктом 15 Постанови передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову про позбавлення відповідача ОСОБА_20 батьківських прав, оскільки на підставі статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, статті 164 СК України позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, належних та допустимих доказів ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов'язків, які б були законною підставою для позбавлення його батьківських прав, не надано. Навпаки, за даними останнього акту остеження матеріально-побутових умов від 18 липня 2018 року зазначено, що умови проживання для дітей задовільні, будинок, в якому проживає сім'я потребує капітального ремонту, є земельна ділянка та невелике підсобне господарство.

За даними характеристики, складеної в.о. старости с.Тязів, ОСОБА_1, житель села, ІНФОРМАЦІЯ_10, разом з дружиною виховуть сімох дітей, є спокійним, врівноваженим, підтримує добросусідські відносини, громадський порядок не порушував, скарг на його адресу до сільської ради не надходило.

На час складенні акту членами сім'ї ОСОБА_1 є : його дружина, відповідач по справі ОСОБА_10, сини ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, Тарас, ІНФОРМАЦІЯ_8, донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв'язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам'ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з'ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров'я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про позбавлення відповідача ОСОБА_1 батьківських прав щодо малолітніх дітей без врахування всіх обставин справи та вимог закону, не взявши до уваги інтереси дітей, які повинні розвиватися у стійкому родинному середовищі, яке не можна вважати явно неблагополучним, не врахувавши, що відповідач як батько максимально можливо здійснює догляд за дітьми, що підтверджено численними актами, забезпечує процес навчання та лікування в силу своїх матеріальних можливостей, які є обмеженими.

Представник позивача у засіданні апеляційного суду підтвердив, що що ОСОБА_21 змінив ставлення до дітей, і на даний час не заслуговує на позбавлення батьківських прав відносно усіх дітей.

За таких обставин рішення суду першої інстанції про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 року необхідно скасувати та відмовити у задоволенні позову.

Позбавляючи відповідача ОСОБА_10 батьківських прав суд першої інстанції не взяв до уваги, що ІНФОРМАЦІЯ_11 року син подружжя ОСОБА_9, помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть, ОСОБА_2 НОМЕР_1, тому рішення суду першої інстанції в частині позбавлення ОСОБА_10 батьківських прав відносно померлого сина ОСОБА_18 також підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 04 червня 2018 року в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та у частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_10 відносно сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позову Органу опіки та піклування Тисменицької районної державної адміністрації в інтересах дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_10 відносно сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20.07.2018 року.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: Л.В. Василишин

І.О. Максюта