Справа № 137/676/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" жовтня 2018 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судових засідань Голота О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про втрату права на проживання,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулася ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про втрату права на проживання, в якому зазначає, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом її належить житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 21 жовтня 2012 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3, який 25 червня 2015 року рішенням Літинського районного суду було розірвано. В даному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_3, який з 2015 року там не проживає. Тому змушена звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки відповідач створює її перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій справу просить розглянути у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Також просить стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Заперечень суду не надав.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. З урахуванням письмової позиції позивача, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне за згодою позивача на підставі ст. 280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких підстав.

Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.6) судом встановлено, що ОСОБА_2 отримала у спадщину після смерті ОСОБА_4 житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 Із довідки Дяковецької сільської ради Літинського району Віннциької обалсті за №341 від 12.04.2018 року (а.с.7) судом встановлено, що до складу сім'ї зареєстрованих за адресою АДРЕСА_1 входять голова двору ОСОБА_2, чоловік ОСОБА_3, сини ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, мати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Із копії рішення Літинського районного суду Вінницької обалсті від 25.06.2015 року (а.с.8) встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод , до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів «2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316,317,319,321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16,386,391 ЦК України.

Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Згідно ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутністі наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, оскільки позивачка є законним власником житлового будинку по АДРЕСА_1 і відповідач ОСОБА_3 більше року не проживає за вищезазначеною адресою, а тому вважається таким, що втратив право на проживання в зазначеному будинку.

Враховуючи те, що позов задоволено повністю, тому на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути відшкодування витрат по сплаті судового збору в розмірі 704,80 гривень.

Керуючись ст.ст.4,12,48,76,81,141,259,263-268, 280 ЦПК України і на підставі ст.ст.316,317,319,321,386,391 ЦК України, ст.71,72 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити .

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 відшкодування витрат по сплаті судового збору в розмірі 704,80 гривень.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів після проголошення рішення.

Копію заочного рішення протягом 2 діб направити відповідачеві та роз'яснити, що заяву про перегляд заочного рішення відповідач може надіслати до суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.