У Х В А Л А

05 жовтня 2018 року

м. Київ

справа №705/2927/17

провадження № 61-11604ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 01 листопада 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 19 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В :

07 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 01 листопада 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 19 січня 2018 року.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 березня 2018 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 01 листопада 2017 року. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 19 січня 2018 року залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків. Зокрема, заявнику необхідно було сплатити судовий збір або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги, в тому числі докази, які свідчать про відсутність у неї інших джерел доходу.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04 червня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги.

На виконання ухвали судді позивач надіслала заяву, у якій повторно просить звільнити від сплати судового збору, посилаючись на те, що є членом малозабезпеченої сім'ї, отримує дохід у вигляді пенсії та потребує постійного лікування. ЇЇ чоловік не працює, часто хворіє і є інвалідом третьої групи, що підтверджується ксерокопією довідки МСЕК серії 12 ААБ № 125705. Проте доказів про відсутність у заявника інших джерел доходів (крім пенсії) суду не надано.

Пільги щодо звільнення від сплати судового збору встановлені статтею 5 Закону України «Про судовий збір». Наведений у зазначеній нормі перелік осіб, які мають право на зазначені пільги є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 14 листопада 1950 року (далі - Конвенція) гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його цивільних прав та обов'язків.

Згідно із пунктом 12 Рекомендацій R (81) 7 Комітету Міністрів держав-членів щодо шляхів спрощення доступу до правосуддя від 14 травня 1981 року у разі, якщо сплата судового збору перешкоджає доступу до правосуддя, держави-члени можуть її зменшити або анулювати.

Право доступу до правосуддя, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, може зазнавати обмежень, що застосовуються на розсуд держави-члена. Суд повинен встановити «розумну пропорційність» зазначених обмежень меті їх запровадження, а також з'ясувати, чи не звужується вказане право в результаті їх застосування.(справа «Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії» рішення від 23 червня 1995 року).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявника на доступ до правосуддя ( справа «Креуз проти Польщі» рішення від 19 червня 2001 року), оскільки формування справедливих принципів оплати судового збору характеризує рівень доступності до правосуддя у країні.

Разом з тим Європейський суд з прав людини виходить з того, що судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений. Адже невиправдано великий їх розмір, який не враховує фінансове положення заявників, а розраховується на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя. Зокрема, така позиція була викладена у справі «Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії» (рішення від 26 липня 2011 року).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Враховуючи те, що надана ОСОБА_1 ксерокопія довідки Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 15 січня 2018 року свідчить про те, що заявник має щомісячний стабільний дохід, а документів про відсутність у неї інших джерел доходу (крім пенсії) суду не надано, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Враховуючи те, що питання про зменшення розміру судового збору заявником не порушувалось, суд касаційної інстанції вважає за необхідне продовжити строк на усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги до 05 листопада 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник