АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року

м. Харків

справа № 641/932/18/17

провадження № 22ц/790/3580/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Кружиліної О.А,

суддів: Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

імена (найменування сторін):

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

треті особи: Харківська міська рада, Відділ реєстрації місця проживання у Комінтернівському районі м. Харкова управління ведення реєстру територіальної громади департаменту реєстрації Харківської міської ради

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Харківської міської ради

на заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2018 року в складі судді Курганникової О.А.

в с т а н о в и в:

19 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що вона разом з відповідачем по справі, який є її сином, зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1.

Зазначена квартира не приватизована та належить територіальній громаді м. Харкова, основним наймачем є ОСОБА_1

Влітку 2000 року ОСОБА_2 виїхав з квартири, забравши свої речі, та повідомив, що він від'їжджає і буде мешкати окремо, запевнивши позивача, що зніметься з реєстрації проживання. Одна до теперішнього часу відповідач зареєстрований в квартирі, хоча фактично в ній не проживає, його речей в квартирі немає, в оплаті комунальних платежів участі не приймає, квартирою не цікавиться.

З урахуванням викладеного та враховуючи, що не проживання відповідача в квартирі без поважних причин більше сімнадцяти років підтверджується письмовими доказами, а саме: актами обстеження житлових умов, відповідями КП «Жилкомсерів», Слобідського ВП ГУНП України в Харківській області, позивач просила визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі.

Визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Харківською міською радою подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення та ухвалення нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що суду не було надано відомостей щодо не проживання ОСОБА_2 за місцем реєстрації протягом певного періоду часу, а саме акту, складеного балансоутримувачем будинку, який містить інформацію про осіб, які не проживають за місцем реєстрації без поважних причин більш ніж шість місяців, її особистої заяви про вибуття з місця реєстрації на інше постійне місце проживання, акту про відсутність її особистих речей та будь-які інші факти, які б це підтверджували. Також відсутня інформація про те, що особа - відповідач по справі, не звертався протягом тривалого часу до закладів відділення зв'язку, реєстраційних органів та інше.

Також позивачем не надано інформації щодо місцезнаходження чи місця роботи відповідача ОСОБА_2, інформації із закладів соціального захисту населення щодо визнання непрацездатним, знаходження його в установі соціальної допомоги або перебування у місцях позбавлення волі.

Зазначене вказує на той факт, що ОСОБА_1 не доведено тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, але судом помилково було прийнято докази, яких недостатньо для задоволення позовних вимог, у зв'язку з чим рішення підлягає скасуванню.

Відзиву на апеляційну скаргу Харківської міської ради не надійшло.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 367 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив із положень статей 71, 72 ЖК України, та мотивував свої висновки тим, що відповідач у спірній квартирі не проживає більше шести місяців, ніяких обставин про поважність причин відсутності відповідача судом не встановлено, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням та задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 з 18 березня 1968 року по теперішній час, ОСОБА_2 з 27 травня 2005 року по теперішній час.

Статтями 71, 72 ЖК України передбачено, що наймач жилого приміщення та члени його родини можуть бути визнані в судовому порядку такими, що втратили право користування жилим приміщенням в разі їхньої відсутності на спірній жилій площі більше шести місяців без поважних причин.

Як вбачається з інформації, наданої КП «Жилкомсервіс» за № 2088/2/07-05 від 01 лютого 2018 року, до КП «Жилкомсервіс» зі скаргами, заявами про перешкоди в користуванні житловим приміщення у спірній квартирі або про збереження за ним права користування вищезазначеним житловим приміщення в період з 01 січня 2015 року по теперішній час ОСОБА_2 не звертався.

З довідки Слобідського ВП ГУНП в Харківські області за № 62/8/аз від 29 січня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 в період з 01 січня 2015 року та на теперішній час не звертався до Слобідського ВП ГУНП в Харківській області щодо перешкоди у користуванні житлом.

З повідомлення комунального закладу охорони здоров'я «Харківська міська клінічна лікарня № 13» за № 983 від 23 квітня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 01 січня 2015 року по теперішній час за медичною допомогою не звертався, «на дому» не викликав.

Крім того, не проживання відповідача за місцем реєстрації підтверджено поясненнями свідків, які були допитані під час судового засідання у суді першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1, і такий висновок суду відповідає фактичним обставинам справи та наявним у справі доказам.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач можливо з поважних причин не мешкає за вказаною адресою не доведені, за своїм змістом є припущенням і спростовуються наявними у справі документами і показаннями свідків про тривалу, більше сімнадцяти років, відсутності відповідача у житловому приміщенні за вищевказаною адресою.

Колегія суддів приходить до висновку, що інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення з підстав, передбачених статтею 375 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради - залишити без задоволення.

Заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 липня 2018 року.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді П.В. Кісь

О.М. Хорошевський