Справа № 740/867/18
Провадження № 4-с/740/10/18
УХВАЛА

іменем України

27 серпня 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1,

секретаря- Кононяко С.А.,

за участю: скаржника ОСОБА_2,

представника скаржника адвоката ОСОБА_3,

стягувача ОСОБА_4,

представника відділу ДВС ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на дії заступника начальника Ніжинського міськрайонного віддлу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_5 щодо визнання неправомірними постанов про встановлення тимчасового обмеження боржника та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду із зазначеною скаргою, в якій просить визнати неправомірними: постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом від 15.02.2018 ВП 33222221, постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві полювання від 19.02.2018 ВП №3222221, постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві користування вогнепальною мисливської, пневматичною та охолодженою зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 19.02.2018 ВП №3222221 - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №АЕ-110, виданого 21.08.1995 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області, та зобов»язати заступника начальника Ніжинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ ОСОБА_5 усунути порушення шляхом скасування оскаржуваних постанов.

В обґрунтування скарги посилається на те, що на виконанні в Ніжинському МВ ДВС ГТУЮ перебуває виконавчий лист №АЕ-110 від 21.08.1995 року, виданий Ніжинським міськрайонним судом про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 аліментів на дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з 31 липня 1995 року і до досягнення дитиною повноліття.

21.02.2018 року заступником начальника ВДВС ОСОБА_5 йому було вручено оскаржувані постанови, які винесені з посиланням на ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження», яка регулює порядок стягнення аліментів. Частиною 9 даної статті передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, якими обмежує боржника у праві виїзду за межі України, у праві керування, у праві користування зброєю, у праві полювання.

Його дочка досягла повноліття 17.08.2008 року. Заборгованість з аліментів він має за два місяці, яка виникла в січні та лютому 2008 року та становить 113116,23 грн., за всі інші місяці аліменти сплачені ним у повному обсязі і заборгованість по ним відсутня. Таким чином, вважає, що заступником начальника ВДВС ОСОБА_5 неправомірно і безпідставно застосовано до наявних правовідносин положення ч.9 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження».

Крім того, зазначає, що обмежити можливо лише існуюче право. Але таких спеціальних прав, як право полювання та право користування вогнепальною зброєю, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, він не має, оскільки у встановленому порядку їх не набував і відповідних посвідчень чи дозволів не одержував.

Скаржник ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав з підстав, викладених у скарзі.

Представник скаржника ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлену скаргу підтримав із зазначених в ній підстав та з урахуванням того, що згідно Конституції україни закони не мають зворотної дії в часі і на час виникнення заборгованості по аліментам 10 років тому у січні-лютому 2008 року не існувало, передбаченої ч.9 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» відповідальності у виді тимчасового обмеження прав, яка введена в дію з 06.02.2018 року.

Представник Ніжинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Чернігівській області - ОСОБА_5 у судовому засіданні скаргу не визнала, вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Стягувач ОСОБА_4 просила відмовити в задоволенні скарги як необгрунтованої.

Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши докази у справі, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено, що діяльність органів державної виконавчої служби та приватних виконавців здійснюється з дотриманням принципів: верховенства права; законності; незалежності; справедливості, неупередженості та обєктивності; обовязковості виконання рішень; диспозитивності; гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

В судовому засіданні встановлено, що 21 лютого 2018 року заступником начальника ВДВС ОСОБА_5 винесені постанови від 15.02.2018 ВП 33222221, 19.02.2018 ВП №3222221 та від 19.02.2018 ВП №3222221, з посиланням на ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», згідно яких ОСОБА_2 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом, у праві полювання та у праві користування вогнепальною мисливської, пневматичною та охолодженою зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №АЕ-110, виданого 21.08.1995 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області.

Відповідно до ч.9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема: верховенства права, законності, справедливості.

Як вбачається з наданих матеріалів справи, виконавчий лист №АЕ-110 виданий 21.08.1995 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_4 на неповнолітню дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з 31 липня 1995 року і до досягнення дитиною повноліття, перебуває на виконанні в відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

З розрахунку заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні №3222221 від 21.02.2018 вбачається, що скаржник ОСОБА_2 у відповідності до ухваленого судом рішення сплачував аліменти, але станом на 21.02.2018 у ОСОБА_2 мається заборгованість по аліментам 113116,23 грн., яка виникла в січні - лютому 2008 року. Дана заборгованість щомісячно погашається. ( а. с. 11).

Отже, існуюча на дату винесення оскаржуваних постанов заборгованість виникла за два місяці: сума 5349,60 грн. була нарахована у січні 2008 року у звязку з виплатою ОСОБА_2 дивідендів ТОВ ПВКФ «Сяйво2 і влютому нараховано аліментів в сумі 130350,53 грн. у звязку з виплатою ОСОБА_2 належної йому частки майна в статутному капіталі при виході із складу учасників цього товариства.

На день винесення оскаржуваних постанов дочці ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, виповнилося 28 років. Скаржник ОСОБА_2 на день винесення оскаржуваних постанов не є платником аліментів, а тому норма ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягає застосуванню до боргу зі сплати аліментів, яку застосувала заступник начальника Ніжинського МВ ДВС ГТУЮ в Чернігівській області ОСОБА_5 при винесенні оскаржуваних постанов.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Зокрема, у п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та в п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гурепка проти України N 2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Відповідальність, передбачена ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07.12.2017 року №2234-VIII шляхом внесення змін до ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження», яка вступила в дію 06.-2.2018.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Оскільки ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює обмеження прав за наявності заборгованості зі сплати аліментів, то дана норма не має зворотної дії в часі і наявність виниклої заборгованості по аліментам за 10 років до прийняття вказаних змін в законі не є підставою для винесення вищевказаних постанов державним виконавцем.

Стаття 11 Закону України «Про виконавче провадження» вищевказаним Законом України №2234-VIII від 07.12.2017 доповнена частиною 4 наступного змісту: «4. Строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини 9, 12 ст.71 цього Закону, обчислюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження».

Виконавче провадження №3222221 відкрито згідно виконавчого листа №АЕ-110, виданого 21.08.1995 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки усіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з 31 липня 1995 року і до досягнення дитиною повноліття.

Розрахунок заборгованості здійснений старшим державним виконавцем 21.02.2018 в сумі 113116,23 грн. і доданий до скарги (а.с.11).

В судовому засіданні державний виконавець Кашлюк С.М. пояснила, що вказаний розрахунок вона проводила виходячи із середньомісячної заробітної плати по м.Ніжину і Ніжинському району на час розрахунку, помноженої на шість. При цьому пояснила, що не має обґрунтувань стосовно перерахунку вже існуючої заборгованості станом на лютий 2008 року та строк обчислення, посилаючись тільки на введення в дію 06.02.2018 року змін до ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо надання державному виконавцю права виносити постанови про встановлення тимчасових обмежень.

На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається скаржник, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що ч.9 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець виносить вмотивовані постанови про встановлення тимчасових обмежень. Оскільки оскаржувані постанови не є вмотивованими і державний виконавець в судовому засіданні не надала законних обґрунтувань вказаних постанов, то вони підлягають скасуванню.

Керуючись Конституцією України, ст.71 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 Миколайовича на дії заступника начальника Ніжинського міськрайонного віддлу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_5 щодо визнання неправомірними постанов про встановлення тимчасового обмеження боржника та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними та зобов»язати заступника начальника Ніжинського міськрайонного віддлу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_5 скасувати:

постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 15.02.2018 ВП 33222221, якою ОСОБА_2 встановлено тимчасове обмеження у вказаному праві до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №АЕ-110, виданого 21.08.1995 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області;

постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві полювання від 19.02.2018 ВП №3222221, якою ОСОБА_2 встановлено тимчасове обмеження у вказаному праві до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №АЕ-110, виданого 21.08.1995 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області;

постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолодженою зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 19.02.2018 ВП №3222221, якою ОСОБА_2 встановлено тимчасове обмеження у вказаному праві до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №АЕ-110, виданого 21.08.1995 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Чернігівської області протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.