Справа № 545/3812/17
Провадження № 2/545/363/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2018 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі : головуючого - судді Гальченко О.О.,

при секретарі Новак Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача 26.12.2017 року звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованостім, посилаючись на те, що 25.09.2007 року АКІБ «УкрСиббанк» уладено договір про надання споживчого кредиту №0 з гр. ОСОБА_1, відповідно до умов якого банк зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти в національній валюті в сумі 143 000 грн., а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату кредит в порядку і на умовах, зазначених договором. Відповідно до п. 1.2.2. договору зазначено - позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути банку кредит у повному обсязі в термін не пізніше 24 вересня 2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі цього договору та/або додаткової угоди сторін. 25.09.2007 року укладений договір поруки між АКІБ «УкрСиббанк» (кредитор) та гр. ОСОБА_2 (поручитель), відповідно до умов якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх його зобов'язань, що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 0 від 25.09.2007 року, укладеного між кредитором та боржником в повному обсязі як існуючих на теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

П.унктом 1.3. договору поруки визначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідно до п. 1.4. договору поруки встановлено, що відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

17 листопада 2016 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу № 49, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 25.09.2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Українська факторингов компанія».

Відповідно до ст.1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Ст. 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобов'язанні, оскільки відповідно до вимог ст. ст. 512-514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов'язанні, у тому числі і право вимоги за кредитним договором.

Станом на дату укладення договору факторингу № 49 від 17.11.2016 року сума заборгованості ОСОБА_1 перед новим кредитором - ТОВ «Українська факторингова компанія» за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 25.09.2007 року становить 336 949,12 грн., з яких: 80 579,40 грн. - сума основного боргу; 56 745,77 грн. - сума простроченого основного боргу; 3 277, 32 грн. - сума нарахованих процентів; 196 346, 63 грн. - сума прострочених процентів.

В свою чергу, рішенням Полтавського районного суду від 19.08.2015 року по справі № 545/4399/14-ц. задоволений позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 ОСОБА_3 - в рахунок погашення заборгованості у розмірі 306 039,98 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки, виселено з будинку ОСОБА_3, стягнуто судовий збір.

Таким чином, враховуючи наявність судового рішення про стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 306 039,98 грн.. яка є не погашеною на теперішній час, наявні підстави для стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 30 90,14 грн. (336 949,12 грн. (сума боргу, право вимоги за якою переуступлена на користь ТОВ «Українська факторингова компанія») - 306 039,98 грн. (сума заборгованості, стягнута за судовим рішенням від 19.08.2015 року, проте фактично не стягнута у процесі виконавчого проваджена).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити кредит.

Ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Так, умовами договору про надання споживчого кредиту від 25.09.2007 року чітко передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі у терміни та розмірах, що встановлені договором, але в будь-якому випадку не пізніше 24 вересня 2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору, проте, відповідачами даний обов'язок , закріплений у договорі, грубо порушений з причин його неналежного виконання.

Згідно ст. 530 ЦК України визначено, що зобов'язання підлягає виконанню у строк, встановлений договором.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст. 611 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Разом з цим, ч. 2 статті 625 ЦК України визначено - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, 3% річних від простроченої суми становлять 934,89 гри. ( 30 909,14 грн. *3 * 368 (кількість днів прострочення з 13.12.2016 року (дата складення реєстру боржників) по 14.12.2017 року ):365:100).

Індекс інфляції з грудня 2016 року по грудень 2017 року становить 1,178, отже, сума заборгованості з врахуванням індексу інфляції становить - 30 909,14 грн. *1,178 = 36 410,97 грн. А отже, збитки, завдані інфляцією, становлять - 5 501,83 грн.

Загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором, з врахуванням вимог ст. 625 ЦК України, становить - 37 345,86 грн., з яких: 30 909,14 грн. - сума боргу за кредитним договором (за відрахуванням суми боргу, що стягнута судовим рішенням); 934,89 грн. - сума 3% річних; 5 501,83 грн. - сума збитків, завданих інфляцією.

Таким чином, ТОВ «Українська факторингова компанія» цілком правомірно звернулося до суду з позовною заявою з вимогою про стягнення заборгованості в солідарному порядку з боржника та поручителя.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, позивачем наведено достатню кількість доводів та обгрунтувань для солідарного стягнення із відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, яка становить37 345,86 грн.

ТОВ «Українська факторингова компанія» підтверджує, що ним не подано іншого позову (позовів) до цих же відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс - 1 600 грн., що складає 1,5 % від ціни позову - 37 345,86 грн., але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму;станом на дату подання позову понесення інших витрат позивач не очікує у зв'язку із розглядом справи.

Прохав стягнути в солідарному порядку з гр. ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) на користь ТОВ «Українська факторингова компанія» заборгованість у розмірі 37 345,86 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 грн.

В судове засідання сторони у справі не з»явилися. Представник позивача - Пономарьова І.І., надавши клопотання про розгляд справи в її відсутності, де позов підтримала ( а. с. 61, 74 ).

Відповідачі жодного разу не з»явилися в судові засідання з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлялися належним чином про день та час розгляду справи за останнім відомим місцем проживання ( а. с. 36, 38 ), про що маються докази у справі у вигляді повернутих на адресу суду судових повісток з відмітками пошти : «за закінченням терміну зберігання» ( а. с. 63-66 ). На підставі чого судом було дано оголошення щодо належного виклику відповідачів ( а. с. 60, 69, 73 ).

Від відповідачів не надійшло будь-яких заяв про поважність причин не явки або про відкладення слухання справи, що є зловживання правом.

Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи в заочному порядку згідно ст. 223, 280-281 ЦПК України.

Судом встановлено всі обставини, на які позивач послався в позові і вони доводяться матеріалами справи на а. с. 6 - 31.

Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню із підстав вказаних у позові відповідно до ст. 202, 512, 514, 525, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, оскільки зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Даний договір є чинним, оскільки жодна із сторін не розірвала його згідно умов договору та не оскаржувала у встановленому законом порядку, тому він обов»язковий сторонами до виконання. Судові витрати по справі понесені позивачем підлягають відшкодуванню в повному обсязі із відповідачів в солідарному порядку на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 3, 4, 5, 12, 13, 43, 44, 49, 141, 223, 258-259, 265, 280-282 ЦПК України, ст. 202, 512, 514, 525, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з гр. ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» заборгованість у розмірі 37 345,86 гривень та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 гривень у рівних частках.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення надруковано суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: О. О. Гальченко