Провадження № 4-с/344/135/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Домбровської Г.В.,

секретаря Прокопів С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду скаргу ОСОБА_1 про поновлення строку на окарження бездіяльності державного виконавця, визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Косівського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2, яка проявилась в ненадсиланні стягувачу ОСОБА_1 рекомендованим листом повідомлення про вручення у строк, передбачений ст. 28 ЗУ Про виконавче провадження,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просить поновити строк на окарження бездіяльності державного виконавця, визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Косівського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2, яка проявилась в ненадсиланні стягувачу ОСОБА_1 рекомендованим листом повідомлення про вручення у строк, передбачений ст. 28 ЗУ Про виконавче провадження, постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом Івано-Франківського міського суду ІваноФранківської області від 02.09.2016 року у справі №344/4037/2016 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу за договором позики в сумі 76 496, 00 грн., 50 999, 28 грн. інфляційних витрат, 6 757, 69 грн., 3% річних, а всього в розмірі 134 252, 97 грн.

Представником ОСОБА_1 подано заяву про розгляд скарги у їх відсутності, просив скаргу задоволити в повному обсязі.

ОСОБА_3 В судове засідання не зявився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті Івано-Франківського міського суду.

Державний виконавець, заступник начальника Косівського РВ ДВС в Івано-Франківській області ОСОБА_2 подав заперечення на скаргу на бездіяльність державного виконавця, в якій він просив відмовити в задоволенні скарги, з мотивів, викладених у запереченні.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали скарги, судом встановлено наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 30.05.2016 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 08.09.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_4 В сумі 76 496 грн., інфляційні втрати в сумі 50 999, 28 грн., 6 757, 69 грн. - 3% річних, а всього 13 4252, 97 грн., та 1349, 91 грн. судового збору. ( а.с.3).

З матеріалів скарги вбачається, що 06.07.2017 року скаржник надіслав до Косівського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області заяву про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_3 боргу за договором позики в сумі 76 496, 00 грн., 50 999, 28 грн. інфляційних витрат, 6 757, 69 грн. 3% річних, а всього в розмірі 134 252, 97 грн., оригінал виконавчого листа та оригінал квитанції про сплату авансового, однак жодної відповіді по суті скаржником не було отримано.

В своїх запереченнях на скаргу ОСОБА_2 зазначає, що, 11.07.2018 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження АСВП №54279606 шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

17.07.2018 року державним виконавцем направлено копії постанов про відкриття виконавчого провадження сторонам виконавчого провадження.

28.07.2018 року конверти з відміткою про відсутність по місцю проживання повернулися до державного виконавця.

10.08.2018 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

10.08.2017 року державним виконавцем направлено запити до реєструючих органів про наявність у боржника рахунків відкритих у банках чи інших фінансових установах, наявність у боржника транспортних засобів, наявність у боржника зареєстрованих на праві власності земельних ділянок, наявність доходів від заробітної плати, пенсії. Згідно акту державного виконавця від 15.08.2017 року боржник відсутній за адресою, вказаною у виконавчому документі, майно боржника, на яке можна було б зернути стягнення, не виявлено. 16.10.2017 року державний виконавець звернувся із запитом до Городянської сільської ради про надання інформації чи проживає боржник ОСОБА_3 на території села Город, відповідь на запит не надходила.10.09.2018 року до державного виконавця поступило пояснення брата ОСОБА_3 ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_3 перебуває у США та про те, що ОСОБА_6 І ОСОБА_5 повідомляли ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_3 потрапив у аварію та перебуває неплатоспроможним, також ОСОБА_5 вказав, що ОСОБА_3 Передавав ОСОБА_1 5000 доларів США.

10.09.2018 року державним виконавцем направлено до Косівського районного суду подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України. За період з 11.07.2017 року ОСОБА_1 та його представник не зверталися до Косівського РВ ДВС із заявами чи іншими запитаннями про хід виконання виконавчого листа №344/4037/16 від 02.09.2016 року.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

В скарзі скаржник просить поновити пропущений строк на оскарженні бездіяльності державного виконавця, оскільки скаржник звернувся до суду в липні 2018 року, тому що жодної відповіді щодо відкриття виконавчого проадження, або іншого рішення по суті у встанволених законом строку і порядку скаржник не отримував, оскільки його права ігнорувались державним виконавцем, а інформацію щодо державного виконавця було отримано 27.07.2018 року після звернення до управління юстиції в Івано-Франківській області.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. ст. 1 та 5 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Крім того, виконання судових рішень це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період із надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Отже, завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинення таких дій державним виконавцем є фактичною перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Згідно ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Суду не надано жодних поштових повідомлень про надіслання державним виконавцем копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.07.2018 року, що свідчить про порушення державним виконавцем ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», тобто не надіслання копії постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня боржникові.

З цих підстав суд вважає, що бездіяльність (дії, як вказує заявник) заступника начальника Косівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 щодо не надіслання копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.07.2018 року рекомендованим відправленням не пізніше наступного робочого дня боржникові є неправомірною.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши чи діяв державний виконавець відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 19 Конституції України, ст. ст. 1, 5, 11, 25, 26, 57 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 447, 449, 451, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 про поновлення строку на окарження бездіяльності державного виконавця, визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Косівського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2, яка проявилась в ненадсиланні стягувачу ОСОБА_1 рекомендованим листом повідомлення про вручення у строк, передбачений ст. 28 ЗУ Про виконавче провадження,- задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження бездіяльності державного виконавця.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Косівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2, яка проявилась у не надсиланні стягувану ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення у строк, передбачений ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.09.2016 року у справі №344/4037/2016 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 76 496,00 грн., 50 999, 28 грн., інфляційних витрат, 6 757, 69 грн. 3% річних, а всього в розмірі 134 252, 97 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд ( з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду) шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Домбровська Г.В.