Справа № 489/2097/18
Номер провадження 2/489/1618/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Тихонової Н.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось із позовом до ОСОБА_1, яким просили стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 22.09.2007 року в розмірі 15 222 грн. 43 коп.

Вказували, що 22.09.2007 р. ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 4000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте свої зобовязання за кредитним договором не виконав, в звязку з чим утворилась заборгованість за кредитом.

Свої вимоги обгрунтовують тим, що оскільки 13.08.2016 року ОСОБА_2 помер, на теперішній час заборгованість Банку, має виплатити спадкоємець боржника, який прийняв спадщину відповідач.

Відповідач проти позову заперечувала, вказувала, на те, що після смерті ОСОБА_2, який помер 13.08.2016 року, спадщину не приймала та на день смерті з померлим не проживала. Також просила застосувати строк позовної давності.

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін не надходило, відтак суд вважає за можливе розглянути цивільну справу без участі сторін.

Встановивши фактичні обставини, з'ясувавши взаємовідносини, які склались між сторонами, дослідивши надані докази, суд виходить з такого.

22 вересня 2007 року між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариство Комерційний банк «Приват Банк» правонаступник (якого Публічним акціонерним товариство комерційний банк «ПриватБанк»), був укладений Договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 4000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за його використання в розмірі 36,00% на місяць на залишок заборгованості, а також зобовязувався сплачувати інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором.

Згідно із положеннями статей 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобовязанням.

Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що відносини за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики. Згідно ч. 2 ст. 1050 вказаного Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до наданого позивачем ОСОБА_3, заборгованість ОСОБА_2 складає 15 222 грн. 43 коп., а саме 2 513 грн. 53 коп. заборгованість за кредитом, 12 708 грн. 90 коп. заборгованість за відсотками.

Відповідно до Свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_2, 13 серпня 2016 року помер.

26.03.2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» було направлено до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори претензію кредитора спадкоємцям померлого.

На підставі якої заведено спадкову справу № 165/2017 , після смерті ОСОБА_2

09.10.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» на адресу відповідача було направлено лист-претензію з вимогою погасити заборгованість померлого ОСОБА_1 за кредитним договором.

Відповідно до матеріалів, які містяться в спадковій справі №165/2017, відкритої після смерті ОСОБА_2, встановлено, що жодна особа не прийняла спадщину після його смерті та не отримала свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 06.07.2018 року за померлим не зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

У відповідності до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Отже, судом встановлено, на підставі наданих доказів те, що відповідач ОСОБА_1 не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, відсутні дані щодо обсягу спадкового майна, на яке відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_2, повне коло спадкоємців, достовірні докази того, що відповідач є спадкоємцем померлого за законом (якої саме черги) або за заповітом, тощо.

Відповідно до ч.1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не надано доказів, в обгрунтування позовних вимог, натомість доводи відповідача знайшли своє підтвердження.

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає таке.

Відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Разом з тим, частиною першою статті 261 ЦК України визначено, що за загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» якщо строк звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову у позові з цих підстав, якщо про застосування строку позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано суду достовірних, допустимих та достатніх доказів того, що відповідач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, а також не встановлено вартість спадкового майна, в межах якого вона нібито відповідає за зобовязаннями померлого, суд вважає,що позовні вимоги не підлягають задоволенню через їх недоведеність.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141-142, 200, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», місце знаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50;

Відповідач ОСОБА_1, дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.07.2018 р.

Суддя Н.С. Тихонова