Справа № 766/4370/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Рєпи А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Перша Херсонська державна нотаріальна контора про розірвання договору довічного утримання, -

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про розірвання договору довічного утримання, посилаючись на те, що між ними та відповідачем ОСОБА_3 23.06.2016 року було укладено договір довічного утримання (догляду), відповідно до умов якого позивачі передають, а відповідач отримає із цілого належного на праві особистої приватної власності домоволодіння у власність 27/100 частини домоволодіння №178-б, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, та взамін зобовязується забезпечувати відчужувачів утриманням та доглядом на умовах цього договору. Вартість матеріального забезпечення утримання (харчування, ліки, необхідна допомога, догляд), яке щомісячно має надаватися відчужувачам, встановлена сторонами 1000 грн. щомісячно, та підлягає індексації у порядку, встановленому діючим законодавством. Однак, відповідачем не виконується умови договору належним чином. На неодноразові вимоги про виконання відповідачем умов договору, він з різних причин відмовляється їх виконувати.

У звязку з викладеним, просять розірвати договір довічного утримання (догляду) серії та номер 1-855 від 23.06.2016 року, виданий державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори, складений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та ОСОБА_3; визнати недійсним номер запису про право власності 1514345 (час державної реєстрації 23.06.2016 року, 15;59;41) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право особистої приватної власності на 27/100 частини домоволодіння №178-б, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, що складає житловий будинок за літ. «Б», загальна площа 65,7 кв.м., житлова площа 26,7 кв.м., житловий будинок за літ. «Г», загальна площа 69 кв.м., житлова площа 34,1 кв.м., гаражі за літ. «В», «Д», «Е», огорожа, 1, 2, 3, 4, 5, водопровід, 6.

Позивач ОСОБА_1, який є представником ОСОБА_2 в судове засідання надав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, просив не стягувати з відповідача витрати на правову допомогу.

Відповідач до суду надав відзив на позов в якому позовні вимоги в частині розірвання договору довічного утримання визнав, в іншій частині позовних вимог просив відмовити за безпідставністю і необґрунтованістю. Крім того, надав в судове засідання заяву про проведення розгляду справи без його участі.

Представник третьої особи в судове засідання надав заяву про проведення розгляду справи без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково обґрунтовані та такі, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно ч. 1 ст. 745 ЦК України договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ст. 755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

За змістом договору довічного утримання обов'язки відчужувача, фактично вичерпуються з передачею набувачу права власності на нерухоме майно, а також рухоме майно, що має цінність.

В свою чергу набувач зобов'язується виконувати всі вимоги, що полягають у здійсненні всіх необхідних дій з матеріального забезпечення відчужувача, з його утримання та догляду.

Відповідно до договору довічного утримання (догляду) від 23.06.2016 року, укладеного між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відчужувачі передають, а набувач отримує із цілого належного на праві особистої приватної власності домоволодіння у власність 27/100 частин домоволодіння №178-б, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, та взамін зобовязується забезпечувати відчужувачів утриманням та доглядом на умовах цього договору.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками домоволодіння № 178-б, яке розташоване у м. Херсоні, по вул. Перекопській на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 16.11.2007 року.

Пунктом 2.1 вказаного договору визначено, що вартість матеріального забезпечення утримання (харчування, ліки, необхідна допомога, догляд) встановлена сторонами в розмірі 1000 грн. щомісячно та підлягає індексації у порядку, встановленому законом.

Матеріалами справи встановлено, що підставою припинення договору довічного утримання є невиконання ОСОБА_3 обовязків, передбачених цим договором.

Суд враховує, що окрім гарантованого Конституцією України матеріального забезпечення громадян у випадку їх непрацездатності і по старості, таке забезпечення здійснюється цивільно-правовими способами, одним з яких є договір довічного утримання, невиконання чи неналежне виконання такого договору є прямим порушенням майнових прав людей похилого віку, які потребують в цьому випадку, судового захисту. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не маючи можливості в силу свого стану здоров'я, забезпечити себе належним доглядом передавши у власність ОСОБА_3 належне їм нерухоме майно, мали отримати від останнього належне довічне матеріальне забезпечення, не отримавши такого, вони вправі вимагати розірвання договору.

Крім того, суд бере до уваги і позицію відповідача, який позовні вимоги в частині розірвання договору довічного утримання визнав у повному обсязі, що згідно положень ч.4 ст.206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 748 ЦК України набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу.

Згідно ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Тому враховуючи, викладене суд приходить до висновку, про задоволення позову в частині вимог про розірвання договору довічного утримання.

Вимоги в частині визнання недійсним номеру запису про право власності 1514345 (час державної реєстрації 23.06.2016 року, 15;59;41) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права особистої приватної власності на 27/100 частини домоволодіння №178-б, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, що складає житловий будинок за літ. «Б», загальна площа 65,7 кв.м., житлова площа 26,7 кв.м., житловий будинок за літ. «Г», загальна площа 69 кв.м., житлова площа 34,1 кв.м., гаражі за літ. «В», «Д», «Е», огорожа, 1, 2, 3, 4, 5, водопровід, 6, задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення, що не потребує додаткового визнання за ним права власності на майно, яке було передано за договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, таким чином в зв'язку з частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню 352,40 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, ст.ст. 11, 334, 653, 744-745, 748, 755 ЦК України, керуючись ст.ст. 6-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Перша Херсонська державна нотаріальна контора про розірвання договору довічного утримання задовольнити частково.

Розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений 23.06.2016 року між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрований 23.06.2016 року в реєстрі за № 1-855 та в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.06.2016 року за № 15143245.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 352,40 грн.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.Е. Дорошинська