ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Харків

Справа № 639/3762/18

Провадження № 22-ц/818/1414/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Колтунової А.І., Пилипчук Н.П.

секретаря Прологаєвої А.Д.

Учасники справи :

Скаржник: ОСОБА_1,

На дії: Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків,

Заінтересована особа: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 11 вересня 2018 року, постановлену суддею Єрмоленко В.Б.,

за скаргою ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків, заінтересована особа - ОСОБА_2 на дії посадових осіб та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, у якій просила поновити строк на оскарження дій старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова, визнати дії старшого державного виконавця Носової Валентини Сергіївни щодо відкриття виконавчого провадження незаконними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадженні від 12.02.2018 року.

В обґрунтування скарги посилалася на те, що 12 липня 2018 року після звернення до державного виконавця нею отримано постанову про відкриття виконавчого провадження №55762802 від 12 лютого 2018 року, про прийняття якої старший державний виконавець ВДВС ОСОБА_3 не повідомила у встановлений строк та копії постанови не направила і не пересвідчилася у її отриманні, чим грубо порушила вимоги чинного законодавства, тому вказана постанова підлягає скасуванню.

У відзиві на скаргу представник Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова ОСОБА_3 просила відмовити у задоволенні скарги та визнати дії старшого державного виконавця такими, що відповідають вимогам чинного законодавства. Посилається на те, що постанову про відкриття виконавчого провадження винесено та направлено з дотриманням норм Закону України «Про виконавче провадження», конверт із постановою та рекомендованим повідомленням направлений на адресу боржника був повернений з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Крім того, зазначає, що скаржник посилався на норми вказаного Закону, який вже втратив чинність та на момент предявлення виконавчого документа до виконання і прийняття рішення про відкриття виконавчого провадження не було передбачено надання строку на добровільне виконання рішення при виконанні майнових рішень.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 вересня 2018 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії посадових осіб та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що державним виконавцем дотримано вимоги Закону «Про виконавче провадження» і направлено рекомендованою кореспонденцією копію постанови про відкриття виконавчого провадження, а скарга є необґрунтованою.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 11 вересня 2018 року, визнати дії старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова ОСОБА_3 щодо відкриття виконавчого провадження незаконними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 12 лютого 2018 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду є незаконною, постановленою з порушенням її права на самозахист. В обґрунтування посилається на ті ж обставини, що і в поданій скарзі. Також вказує, що має малу пенсію, з якої відраховуються кошти. Зазначає, що державним виконавцем протиправно не додержано вимог щодо прийняття і направлення постанови про відкриття виконавчого провадження, яку вона отримала нарочно, при чому державний виконавець виявляла на адресу скаржника грубість та неповагу. Стверджує про відсутність копії виконавчого листа, у якому могла бути зазначена сума стягнення. Посилається на корумпованість районного суду та органу ВДВС.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу суду без змін, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права та є законною.

У відзиві на апеляційну скаргу старший державний виконавець Носова В.С. просила відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі, посилаючись на ті ж обставини, що і у відзиві на скаргу, поданому до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 4 липня 2017 року по справі № 639/7323/13-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката в сумі 960,00 грн. Ухвала набрала законної сили 21.09.2017 року.

10 жовтня 2017 року Жовтневим районним судом м. Харкова видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 960 грн.

12 лютого 2018 року державний виконавець Міжрайонного відділу ДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова ОСОБА_3 на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 відкрив виконавче провадження № 55762802.

13 лютого 2018 року старшим державним виконавцем Носовою В.С. надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Як випливає з наданих повідомлень, постанова державного виконавця отримана ОСОБА_2 17.02.2018 р., а рекомендоване відправлення на імя ОСОБА_1 повернулось за закінченням терміну зберігання.

12 липня 2018 року ОСОБА_1 особисто у державного виконавця отримала постанову про відкриття виконавчого провадження, про що є відмітка в матеріалах виконавчого провадження.

З 05.10.2016 набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі по тексту - Закон від 02.06.2016 № 1404-VІІІ).

Постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята державним виконавцем 12 лютого 2018 року, тобто вже в період дії Закону від 02.06.2016 №1404-VІІІ.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» (№1404-VIII) заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.16 та ч.4 ст.19 Закону сторони можуть реалізувати свої права і обовязки у виконавчому провадженні самостійно або через представника. Сторони зобовязані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обовязкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Доводи скаржника про обовязкове надання державним виконавцем строку на добровільне виконання рішення суд вважає помилковими, оскільки нормами Закону України «Про виконавче провадження», чинними на час виникнення спірних правовідносин вказаної процедури не передбачено.

Відповідно до ст..28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження) копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1, суд першої інстанції, правильно виходив із того, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 12 лютого 2018 року була направлена боржнику ОСОБА_1 13 лютого 2018 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції №2 від 13 лютого 2018 року, а тому вона вважається повідомленою про відкриття виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги висновків судів не спростовують, оскільки неотримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження не свідчить про порушення державним виконавцем вимог статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначено, що боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення державним виконавцем прав скаржника. Винесення постанови про відкриття виконавчого провадження є законним, а зазначені заявником порушення не підтверджені належними та допустимими доказами.

Частиною першою статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389,390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 11 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий С.С. Кругова

Судді А.І. Колтунова

ОСОБА_4

повний текст постанови

складено 27 грудня 2018 року