Справа № 629/5487/18
Провадження № 2-н/629/1034/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2018 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Жмуд Н.М. розглянувши заяву комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за послуги з холодного водопостачання і водовідведення, теплопостачання, управління багатоквартирним будинком, захоронення та вивозу твердих побутових відходів, -

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, в якій прохає стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради заборгованості за послуги з холодного водопостачання і водовідведення, теплопостачання, управління багатоквартирним будинком, захоронення та вивозу твердих побутових відходів в сумі 12877 гривень 20 копійок та судові витрати в сумі 176 гривень 20 копійок.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що заявником не надані відповідні договори про надання комунальних послуг, інші письмові докази, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Також, заявник не обґрунтував свої вимоги та не додав документи, що підтверджують правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. Визначений розмір потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Крім того, згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Зі змісту заяви вбачається, що заявник просить стягнути з боржника заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення, теплопостачання, управління багатоквартирним будинком за період з 01.07.2008 року по 31.08.2018 року, за послуги з вивезу ТПВ за період з 01.11.2008 року по 31.08.2018 року, тобто, заявлені вимоги виходять за межі строку позовної давності, що визначені ст.257 ЦК України.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право є підставою для відмови у відкритті провадження за заявою про видачу судового наказу, якщо з доданих документів вбачається пропуск позовної давності; така вимога може бути розглянута тільки у позовному провадженні.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму норми ЦПК України не передбачають можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки, він видається лише за умови безспірності вимог.

Згідно п.5 ч.1ст. 165 ЦПК України якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред'явлення позову в суд за такою вимогою, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.3 ст. 165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

А тому у зв'язку з тим, що з наданих заявником документів вбачається пропуск позовної давності, та враховуючи неможливість часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, вимога щодо стягнення заборгованості за комунальні послуги з холодного водопостачання і водовідведення, теплопостачання, управління багатоквартирним будинком, захоронення та вивозу твердих побутових відходів за період з 01.07.2008 року по 31.08.2018 року в сумі 12877 гривень 20 копійок не може бути визнана судом безспірною та як наслідок цього, не підлягає розгляду у порядку наказаного провадження.

За таких обставин, суддя вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу, та роз'яснити заявникові, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 165 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити Комунальному підприємству «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради у видачі судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за послуги з холодного водопостачання і водовідведення, теплопостачання, управління багатоквартирним будинком, захоронення та вивозу твердих побутових відходів.

Роз'яснити стягувачу Комунальному підприємству «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради право на звернення до суду в позовному порядку.

Ухвали окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку згідно ст.ст. 353, 354, 355, п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України.

Суддя Н.М.Жмуд