Номер провадження: 22-ц/785/2571/18
Номер справи місцевого суду: 522/9480/15-ц
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого судді - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Озарчук В.С.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Квадр»

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2017 року в складі судді Домусчі Л.В.,

в с т а н о в и в:

ТОВ „ КВАДР" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за надання послуг з проживання в розмірі 588 339, 65 грн. з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних. У позовній заяві посилалися на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Квадр» надало послуги з проживання в готелі «Президент готель» ОСОБА_2 в статусі VIP- гостя в період з 01.07.2014 по 23.09.2014 та з 25.09.2014 по 02.12.2014. Послуги були надані належним чином, проте при виселені відповідач відмовився від підписання акту здачі-приймання робіт № 7633 від 02.12.2014 та оплати рахунку № 2024 від 02.12.2014 на суму 389 780,83 грн., про що складено акт від 02.12.2014. У подальшому, 03.12.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Квадр» повторно письмово зверталось до відповідача з проханням підписати акт здачі-приймання робіт № 7633 від 02.12.2014 та оплатити заборгованість у розмірі 389780,83 грн. Згідно вимоги позивача оплата за надані послуги повинна була зроблена до 10 грудня 2014. На цей час відповідач не оплатив заборгованість за надані послуги, тому вони вимушені звернутися до суду.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія «КВАДР» заборгованість за надані послуги у розмірі 593516 грн., які складаються з боргу за проживання 389 780, 83 грн., 3% річних 12974 грн. 90 коп. індекс інфляції 190762,21 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, в задоволенні вимог ТОВ «БК «КВАДР» відмовити. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що відсутні докази на підтвердження пропозиції підписати документи та гарантійні листи за його підписом стосовно підтвердження наявності заборгованості перед позивачем; судом не з'ясована вартість послуг проживання за добу або годину в готелі, клас номеру, та відомості про те, що він завчасно був ознайомлений з умовами проживання; кілька днів у період, за який позивачем нарахована заборгованість, він знаходився за межами України, про що свідчать відмітки в його закордонному паспорті; до справи був наданий лише оригінал реєстраційної картки від 01.07.2014, а оригінал реєстраційної картки від 25.09.2014 позивачем не був наданий, як це вимагав суд; реєстраційні картки «Президент готель» від 01.07.2014 та 25.09.2014 він не підписував.

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вважав встановленим, що в період з 01.07.2014 по 23.09.2014 та з 25.09.2014 по 02.12.2014 ОСОБА_2 були надані послуги з проживання в «Президент готелі», які не були ним оплачені.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду з огляду на наступне.

На підтвердження факту проживання у готелі позивачем надані картки із підписами ОСОБА_2, в яких містяться відомості про особу, які дозволяють його ідентифікувати (а.с.5,6).

Разом із тим, із двох карток, які подані на підтвердження вимог, позивачем наданий лише оригінал картки від 01.07.2014, тому копія картки від 25.09.2014 доказом факту виникнення зобов'язальних правовідносин між сторонами бути не може, враховуючи факт заперечення таких обставин відповідачем.

Отже, висновки суду в частині встановлення факту проживання ОСОБА_2 в готелі з 25.09.2014 по 02.12.2014 належним чином не підтверджені, рішення ґрунтується на припущеннях, тому апеляційна скарга в цій частині підлягає задоволенню, а сума боргу за цей період з врахуванням інфляції та 3% річних - виключенню із загальної суми боргу.

В решті доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, виходячи з наступного.

Ухвалою суду від 03 липня 2017 за клопотанням відповідача по справі було призначено судову почеркознавчу експертизу для з'ясування факту належності підпису відповідачу.

Висновком судової експертизи №17-3432 від 02.10.2017 встановлено, що підпис в оригіналі реєстраційної картки «Президент готель» від 01.07.2014 ОСОБА_2 виконаний самим ОСОБА_2.

Про факт проживання відповідача в готелі підтверджено показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Таким чином, факт проживання ОСОБА_2 в готелі в період з 01.07.2014 по 23.09.2014 підтверджений належними та допустимими доказами, які відповідачем не спростовані.

Не можуть бути підставою для відмови в позові доводи про те, що 06.08.14 та 03.08.2014 ОСОБА_2 був за кордоном, оскільки зазначені обставини стосуються двох днів, та не виключають того, що весь цей період номер зберігався за ОСОБА_2, який за поясненнями позивача мав статус VIP гостя.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів вручення йому акту від 02.12.2014 про відмову оплатити послуги готелю, на зміст висновків щодо факту проживання не впливають, і його не спростування за відсутності доказів оплати, надає право вимоги, незалежно від складання акту.

Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача, заборгованість за надані послуги проживання відповідачем не оплачена, тому вимоги про їх сплату за період проживання, який підтверджений, підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з таких вимог закону, а також того, що зобов'язання має грошовий характер, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про застосування до виниклих відносин вимог ст.625 ЦК.

Згідно Прейскуранту цін на номерний фонд ТОВ «БК «КВАДР» вартість номеру стандарт із сніданком 2340+220=2560 грн., що вбачається з рахунку на оплату, чим спростовуються доводи апеляційної скарги про відсутність відомостей про таке (а.с.8,9,85,86).

Отже, вартість проживання за зазначений період складає 215040 грн. (а.с.8).

Згідно статуту ТОВ «Будівельна компанія «Квадр» є юридичною особою, яка надає послуги з здавання в оренду власного нерухомого майна, зареєстроване за адресою готеля і виходячи з відомостей картки є стороною договору, яка надавала послуги (а.с.5,13-23).

Вимоги позивача обмежені періодом з 10.12.2014 по 18.01.2016, тому інфляційні втрати за зазначений період складають 105242,49 грн. 215040 Х1,489409 - 215040 = 105242,49 грн. ((103,0 : 100) * (103,1 : 100) * (105,3 : 100) * (110,8 : 100) * (114,0 : 100) * (102,2 : 100) * (100,4 : 100) * (99,0 : 100) * (99,2 : 100) * (102,3 : 100) * (98,7 : 100) * (102,0 : 100) * (100,7 : 100) * (100,9 : 100) * = 1.489409).

Крім того, розмір 3% річних від простроченої суми складає - 7157,31 грн. (215040.00 * 3 % * 387 : 365 : 100 = 6840.04 +215040.00 * 3 % * 18 : 366 : 100 = 317.27).

Виходячи з правил проживання в готелі, обов'язок здійснити оплату виник по закінченню користування, тому невиконання цього обов'язку надає право стягнення коштів в порядку ст.625 ЦК з цього часу, відтак доводи апеляційної скарги про невручення акту від 02.12.2014 не впливають на висновки суду щодо часу нарахування інфляційних втрат та 3% річних.

Таким чином, незважаючи на право стягнення, починаючи з вересня 2014 року, вимоги пред"явлені за період з 10.12.2014 по 18.01.2016, тому і підлягають стягненню за визначений час.

Не можуть бути підставою для задоволення вимог апеляційної скарги доводи про те, що в матеріалах справи відсутні документи у вигляді фінансової звітності позивача, оскільки безумовний та вичерпний перелік доказів законом не визначений, позивачем надані докази на підтвердження факту проживання у вигляді картки, розрахунок боргу за вказаний період, а також відомості про ціни на послуги, тому в межах вимог та доводів сторін, такі правомірно визнані судом достатніми для підтвердження правовідносин сторін.

Вбачається зі справи, що оспорюючи належність підпису на картках, ОСОБА_2 скористався правом звернення із клопотанням про призначення експертизи, і висновком експерта встановлений факт належності йому підпису.

При проведенні експертизи предметом дослідження був оригінал картки від 01.07.2014, перешкод для її проведення, через невідповідність оригіналу ознакам справжнього документу, експертом не встановлено, відтак об'єктивні підстави піддавати сумніву її справжність відсутні.

Крім того, відповідачем не наведені причини, які перешкоджали йому піддати сумніву справжність картки під час звернення із клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи первісно, не наведено обставин, які б пояснювали можливість здійснення підпису на вільному від запису документу при тому, що справжність підпису підтверджена експертом, і клопотання було предметом розгляду судом першої інстанції, яким було обґрунтовано відмову у задоволенні клопотання із наданням правової оцінки процесуальної поведінки відповідача протягом розгляду справи.

З огляду на викладене, доводи скарги про безпідставну відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи не є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про неналежність підпису на картці готелю ОСОБА_2 спростовані висновком експертизи.

Таким чином, рішення суду підлягає зміні шляхом зменшення суми боргу, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають: заборгованість за надані послуги в розмірі 215040 грн., індекс інфляції в розмірі 105 242,49 грн., 3 % річних від суми боргу в розмірі 7 157,31 грн., разом 327440 грн.

Судові витрати підлягають стягненню пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2878 грн. (327440Х5171,59/588339,65).

Керуючись ст.ст. 374,376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2017 року змінити.

Позов ТОВ «Квадр» до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Квадр» заборгованість за надані послуги в розмірі 215040 грн., індекс інфляції в розмірі 105 242,49 грн., 3 % річних від суми боргу в розмірі 7 157,31 грн., разом 327440 грн., судові витрати в розмірі 2878 грн.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: