Cправа № 563/1284/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2018 року

Корецький районний суд Рівненської області

в особі:

головуючого судді Кулика Є.В.

при секретарі Федичканич В.Ю.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 04 лютого 1995 року. Від шлюбу мають трьох дітей: сина - Юрія, дочок- Юлію та ОСОБА_5. На даний час син уже досяг повноліття. Позовні вимоги обгрунтувала тим, що відносини між подружжям погіршились, шлюбні відносини не підтримують, спільного бюджету не ведуть. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, тому позивач просить суд розірвати зазначений шлюб з відповідачем, неповнолітніх дочок залишити проживати з нею.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та просила його задоволити. Додатково вказала, що примирення між нею та ОСОБА_3 неможливе, оскільки відповідач чинить психологічний тиск, постійно вчиняє сварки, свідками яких стають їх діти, що негативно впливає на розвиток дітей та їх психічний стан. Неодноразово під час конфліктів викликала працівників Корецького ВП, які складали адміністративні протоколи на відповідача, однак такі заходи впливу не дали бажаних результатів. На даний час шлюбні відносини припинено повністю.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позицію ОСОБА_1 та просила задоволити позов повністю.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позов визнав частково. Погодився на розірвання шлюбу між сторонами. Щодо вимоги про залишення неповнолітніх дочок проживати разом із позивачем заперечив. Зазначив, що ОСОБА_1 психологічно неурівноважена, періодично у неї стаються нервові розлади та психози. Крім того, вона схильна до вкладання грошей в різня сумнівні фінансові проекти. Вважає, що дочкам буде краще проживати з ним.

Представник відповідача ОСОБА_4 підтримаю позицію відповідача.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що є матір'ю позивача ОСОБА_1 ЇЇ дочка за останні 10 (десять) років втретє подає до суду позовну заяву про розірвання шлюбу між сторонами. На даний час ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають непримиренні розбіжності і шлюб між ними існує лише фактично.

Заслухавши учасників судового провадження, свідка, дослідивши матеріали справи та письмові докази суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 04 лютого 1995 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Корецьким відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №6, (свідоцтво про укладення шлюбу серії 1-ГЮ № 260225 від 04 лютого 1995 року).

Від шлюбу мають неповнолітніх дочок - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копією свідоцтва про народження.

Відповідно до ч.3 ст 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду.

Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення

Зважаючи на викладені та досліджені в судовому засіданні обставни, то суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, так як суперечить інтересам сторін та вимогам закону. У розпаді сім'ї винні обоє подружжя, оскільки не вживали належних заходів для усунення конфліктів та досягнення взаєморозуміння між собою. За таких умов суд вважає, що позов в цій частині доведений і підлягає до задоволення.

Що ж стосується позовної вимоги про визначення місця проживання дітей, то суд приходить до таких висновків.

Стаття 157 СК України передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Ст.161 СК України передбачено, що, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11, у випадку, коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, суд вирішує це питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини.

Оскільки чинним законодавством України розгляд питання про місце проживання дитини, визначене за згодою батьків, в судовому порядку не передбачено, недопустимим є втручання суду у вирішення питання про місце проживання малолітньої дитини, визначене за згодою батьків дитини.

За наведених обставин, враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів щодо спільної домовленості батьків про місце проживання дитини, суд відмовляє у задоволені вимог в цій частині.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 12, 258-259, 263-265 ЦПК України та на підставі ст.ст.104, 105, 110, 112, 114, 160, 161 СК України,

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Шлюб, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителькою м.Корець Рівненської області, вул. Вознюка, 5 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителем ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 04 лютого 1995 року Корецьким відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 6 - розірвати.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається через Корецький районний суд Рівненської області.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 09 жовтня 2018 року.

Суддя Є.В. Кулик