Постанова

Іменем України

04 липня 2018 року

м. Київ

справа № 146/1695/15-ц

провадження № 61-6221св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 09 жовтня 2017 року у складі судді Зайцева А. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя.

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_5, починаючи з 2004 року по жовтень 2014 року. В іншій частині позову відмовлено.

ОСОБА_4, не погоджуючись із ухваленим рішенням, звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 28 серпня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху для надання доказів сплати судового збору, а також наведення інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2016 року.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 09 жовтня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що наведені ОСОБА_4 причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення місцевого суду є неповажними, оскільки заявником не надано належних доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати судове рішення апеляційної інстанції та справу передати до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала апеляційного суду є незаконною, оскільки рішення суду першої інстанції ним не було оскаржено, у передбачений законом строк, з поважних причин, а саме: апеляційну скаргу на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2016 року повинен був подати представник заявника, який представляв його інтереси в усіх судових засідання місцевого суду, однак цього не зробив про що йому стало відомо лише 12 червня 2017 року; він самостійно не подав апеляційну скаргу, в передбачений законом строк, оскільки здійснював постійний догляд за тещею, яка проживає разом з ним та потребує постійного догляду, оскільки не може самостійно пересуватися.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

05 лютого 2018 року вказане касаційне провадження передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 09 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя.

14 березня 2018 року ОСОБА_5 подала відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції є законним і обґрунтованим, всі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, а тому підстав для його скасування немає.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки воно ухвалене з додержанням норм процесуального права.

Згідно із частиною першою статті 294 України ЦПК України (у редакції на час подання апеляційної скарги) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Судом апеляційної інстанції установлено, що 13 грудня 2016 року Томашпільським районним судом Вінницької області в присутності позивача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_6 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення. В цей же день ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_6 отримали копію вступної та резолютивної частини рішення (а. с. 169).

Строк на апеляційне оскарження закінчився 23 грудня 2016 року.

Апеляційну скаргу на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2016 року ОСОБА_4 подав 21 червня 2017 року. При цьому ОСОБА_4 зазначав, що вказаний строк пропустив з поважних причин, а саме тому, що його представник не виконав домовленості, якої вони досягли з приводу оскарження рішення місцевого суду та не подав апеляційну скаргу, а також тому, що він здійснював догляд за своєю тещею, яка не може самостійно пересуватися, у зв'язку з перелом тазостегнового суглобу.

Відповідно до частини третьої статті 297 ЦПК України у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, визначені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 28 серпня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 було залишено без руху, у зв'язку з тим, що вона подана з пропуском строку, передбаченого частиною 1 статті 294 ЦПК України у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги, а доводи, наведені позивачем у клопотанні про поновлення строку, суд визнав неповажними. Крім того, заявником не було надано доказів сплати судового збору. При цьому ОСОБА_4 роз'яснено, що для усунення вказаних недоліків йому необхідно надати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження та навести інші підстави для поновлення строку.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали, ОСОБА_4 було надано докази сплати судового збору, а також заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження з тих підстав, що він здійснює та здійснював догляд за своєю тещею, яка проживає разом з ним та не може пересуватися, у зв'язку з переломом тазостегнового суглобу.

На підтвердження зазначених обставин заявником була надана довідка депутата Вапнярської об'єднаної територіальної громади Вінницької області.

За таких обставин, апеляційний суд правильно відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2016 року, на підставі частини третьої статті 297 ЦПК України у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги, оскільки наведені ОСОБА_4 причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення місцевого суду є неповажними, оскільки заявником не надано належних доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження. При цьому апеляційним судом правильно зазначено про те, що ОСОБА_4 було відомо про оскаржуване рішення, проте апеляційну скаргу ним подано більше як через шість місяців.

Доводи заявника, наведені в касаційній скарзі, не спростовують правильних висновків судів попередніх інстанцій.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 09 жовтня 2017 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. О. Кузнєцов
А. С. Олійник
Г. І. Усик