Справа № 521/8392/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

під головуванням судді Єршової Л.С.,

за участю секретаря судового засідання Радзімовської Р.О.,

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2, про зміну (зменшення) розміру аліментів, встановленого рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 03.06.2014 року, визначивши до стягнення аліменти у твердій грошовій сумі 1000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку замість 1/3 частки усіх видів доходу.

Позов подано з підстав зменшення розміру аліментів, що стягується з батька на утримання дитини.

В обґрунтування позову позивач посилається на скрутне матеріальне становище, те що має дитину від іншого шлюбу, на те що його теперішня дружина ОСОБА_4 вагітна та протягом місяця народить другу дитину, також на теперішній час позивач не працює, постійних стабільних доходів не має, про що свідчать довідки з пенсійного фонду та податкової інспекції, у звязку з викладеним, позивач вважає, що аліменти з нього мають стягуватися у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, що і стало приводом для звернення до суду.

У судове засідання позивач не з`явився, його представник подав до суду заяву, в якій просив суд слухати справу за його відсутності.

Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому посилається на те, що позивач працює неофіційно на круїзному лайнері та отримує заробітну плату близько 2000 доларів США, але доказів цього до суду не надав, також у відзиві відповідач зазначив, що позивачем не обґрунтовано у позові погіршення його матеріального стану.

У судовому засіданні відповідач та її представник проти задоволення позову заперечували, посилаючись на обставини, викладені у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/6254/14 від 03.06.2014 року постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання спільного сина- Царан ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме: 09.04.2014 року та досягнення дитиною повноліття, а саме: 07.07.2028 року.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Стаття 81 ЦПК України зобов'язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказами являються будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для справи (ст. 76 ЦПК України).

Крім того, відповідно до ст. 89 ЦПК України cуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Тобто, для зменшення розміру аліментів позивач повинен довести, що у нього змінився матеріальний або сімейний стан, погіршилось здоров'я тощо.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст статтей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги про зміну розміру аліментів, позивач послався на те, що він не працює , його доходи є такими , що не він не спроможний виплачувати аліменти у присудженому судом розмірі та на його утриманні перебуває дружина і дитина, скоро народиться ще одна дитина.

Судом не встановлено, що позивач мав на час звернення до суду з вказаним позовом інших дітей, крім сина ОСОБА_8, під час розгляду справи (18.06.2018 року) в нього народився ще один син Олександр. Таким чином, у позивача на час постановлення судом рішення є двоє дітей, а тому суд не вважає, що це є підставою для зменшення аліментів, що стягуються на утримання сина ОСОБА_8, у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) позивача.

Позивачем не надано до суду доказів, що його нова дружина ОСОБА_4 перебуває на його утриманні.

Крім того, суд враховує, що позивач не надав суду жодного доказу того, що він не працює з незалежних від нього причин, або з причин незадовільного стану здоров`я, не може працевлаштуватись, перебуваючи на обліку в центрі зайнятості, тощо. Адже непрацевлаштування саме по собі не є підставою для зміни способу стягнення та зменшення розміру аліментів за відсутності доказів щодо погіршення майнового стану платника аліментів. А таких доказів позивачем не надано й погіршення його майнового стану нічим не доведено.

Суд не може вважати належними доказами погіршення майнового стану позивача витяг з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відомості з Державного реєстру фізичних-осіб платників податків, а тим більше розрахунок заборгованості позивача зі сплати аліментів, який може лише свідчити про невиконання позивачем рішення суду про стягнення аліментів та неналежне утримання своєї дитини.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Вказана правова позиція підтримується Верховним Судом (рішення від 06 червня 2018 року у справі №138/594/17-ц, провадження № 61-27331св18).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 4-7, 10-13, 19, 258, 265, 268, 354, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 08 жовтня 2018 року.

Суддя Л.С. Єршова