АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«23» серпня 2018 року м. Херсон

справа № 6542919/17

провадження № 22-ц/791/1208/18

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач): Воронцової Л.П.,

суддів: Ігнатенко П.Я.,

Полікарпової О.М.

секретар Цвєткова І. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2, від імені якої діє ОСОБА_3, на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області у складі судді Францішко Ю.В. від 11 червня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - Голопристанська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання зі спадкодавцем, визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним вище позовом, зазначаючи про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати - ОСОБА_5. На день смерті і після поховання матері, позивачка та її донька - ОСОБА_6 проживали у будинку, належному ОСОБА_5 у АДРЕСА_1 здійснюючи тим самим управління майном.

Довідкою Садівської сільської ради підтверджується проживання позивача з матір'ю на день її смерті та поховання померлої, тому відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України вона є такою, що прийняла спадщину.

Враховуючи, що відповідач приховала відомості про існування її, як спадкоємця, тому свідоцтво про право на спадщину на ім'я ОСОБА_2 підлягає визнанню недійсним.

Уточнивши свої позовні вимоги, позивач просила суд встановити факт проживання

ОСОБА_4 з ОСОБА_5 на час смерті останньої, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 09 листопада 2007 року на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки - розміром 4, 76 га, що зареєстрована на території Садівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області та передана для ведення товарного сісльськогосподарського виробництва, яке належало померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 26.02.2007 року; визнати право власності в порядку спадкування за законом за ОСОБА_4 на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки - розміром 4, 76 га, що зареєстрована на території Садівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області та передана для ведення товарного сісльськогосподарського виробництва, яке належало померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 26.02.2007 року.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 11 червня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_4 - задоволено.

Встановлено факт проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_5 на час смерті останньої, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року; визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 09 листопада 2007 року на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки - розміром 4, 76 га, що зареєстрована на території Садівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке належало померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 26.02.2007 року; визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки - розміром 4, 76 га, що зареєстрована на території Садівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області та передана для ведення товарного сісльськогосподарського виробництва, яке належало померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 26.02.2007 року; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, від імені якої діє ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, а саме на не повне встановлення обставин справи, які мають значення для справи, не врахування та не взяття судом до уваги письмових доказів щодо не проживання ОСОБА_4 на момент смерті ОСОБА_5 разом із нею, не взяття до уваги та не зазначення у судовому рішенні наявності заяви про відмову від прийняття спадщини третього спадкоємця - ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2, просила рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4, від імені якої діє ОСОБА_8 просила апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 11 червня 2018 року залишити без змін.

Відповідно до ч.1 ст.351 ЦПК України судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно із пунктом 8 Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Враховуючи, що наразі апеляційні суди в апеляційних округах не утворені, справа підлягає перегляду в апеляційному порядку Апеляційним судом Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває Херсонський міський суд Херсонської області, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд І інстанції виходив з того, що встановлено факт проживання позивачки з її матір'ю ОСОБА_5 на день смерті останньої, і відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України вона є такою, що прийняла спадщину.

Проте погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивача ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2 (а.с. 5, 19).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне їй майно: земельну частку (пай) розміром 12,91 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 від 09 липня 1997 року, який було видано на підставі рішення Голопристанської РДА №147 від 08.04.1997 року, на земельну ділянку - розміром 4,76 га., що зареєстрована на території Садівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 26.02.2007 року та на житловий будинок №3, що розташований по вул. Квітнева, в с. Індустріальне Голопристанського району Херсонської області, який належав померлій на підставі договору - купівлі продажу, посвідченого виконкомом Садівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області від 06.10.1988 року за №90, що зареєстроване в Херсонському БТІ за №55 (р.№ 18262331). (а.с. 60, 69, 75, 77).

Відповідно до матеріалів спадкової справи, 03.10.2006 відповідач ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_5 та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.01.2007, що складається з сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 від 09 липня 1997 року, свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.11.2007 на земельну ділянку розміром 4,76 га, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 26.02.2007 та свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.10.2007 на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами до нього, що знаходиться в с. Індустріальне, вул. Квітнева, будинок №3, Голопристанського району Херсонської області. (а.с. 63, 71, 79).

Позивач ОСОБА_4, протягом строку, встановленого, статтею 1270 ЦК України, не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. (а.с. 84).

11 вересня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 (а.с. 83).

Завідувач Голопристанського ДНК ОСОБА_9 у відповіді на заяву ОСОБА_4 зазначив, що вона у шестимісячний строк не звернулася із заявою про прийняття спадщини до Голопристанської державної нотаріальної контори; разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини не проживала, як того вимагає ст. 1268 ЦК України, тому їй було рекомендовано звернутися до суду з заявою про продовження строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 (а.с. 84).

Відповідно до змісту ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленому ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В роз'ясненнях, що містяться у п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Визнаючи встановленим факт проживання позивачки з її матір'ю ОСОБА_5 на час смерті останньої, суд не зазначив на підставі яких доказів він дійшов такого висновку.

Разом з тим, колегія суддів, оцінюючи надані сторонами докази, виходить зі змісту довідки Садівської сільської ради Голопристанського району № 1337 від 07.09.2006 року про те, що на день смерті ОСОБА_5 з нею мешкала онука ОСОБА_10 (а.с. 36, 53); довідки №1233 від 02.08.2017 року про те, що у будинку АДРЕСА_1, власником якого була ОСОБА_5, позивачка ОСОБА_4, була зареєстрована; проживали без реєстрації: ОСОБА_10 і її діти (а.с. 7); довідки № 02-12/307 від 29.11.2017 року про те, що ОСОБА_4 проживала без реєстрації в АДРЕСА_2 Голопристанського району у будинку співмешканця ОСОБА_11 з 2001 року, складеної шляхом перевірки та опитування сусідів ОСОБА_11 - ОСОБА_12 і ОСОБА_13 (а.с. 37); виписки з особового рахунку НОМЕР_4 домогосподарства по АДРЕСА_2, де головою є ОСОБА_11, а членом його сім'ї є жінка - ОСОБА_4 (а.с. 41); показів свідка ОСОБА_14, яка є сусідкою померлої ОСОБА_5 і володіє об'єктивною інформацією про те, що позивачка ОСОБА_4 проживала зі своїм цивільним чоловіком у нього вдома, по АДРЕСА_2, як на день смерті своєї матері так і задовго до її смерті з нею не проживала (а.с. 45); пояснень свідка ОСОБА_15 (колишнього сільського голови) про те, що довідки про склад сім'ї особи сільська рада видає за попередньо перевіреною інформацією (а.с. 132).

Єдиний, наданий позивачкою на підтвердження факту її проживання з матір'ю на день смерті останньої, доказ - ксерокопію довідки Садівської сільської ради №713 від 28.04.2006 року, яка підписана іншою особою, а не сільським головою, ідентифікувати яку не можливо, а оригінал вказаної довідки позивач суду не змогла надати, колегія суддів оцінює критично, як такий, що не відповідає вимогам закону про його достовірність і до уваги не приймає.

Таким чином, враховуючи зазначене вище, колегія суддів вважає, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми у своїй сукупності, щоб дійти висновку про недоведеність факту проживання позивачки ОСОБА_4 зі своєю матір'ю ОСОБА_5 на день смерті останньої однією сім'єю протягом п'яти років, і у задоволенні вказаної вимоги слід відмовити. Інші позовні вимоги є похідними від встановлення факту проживання зі спадкодавцем, тому у їх задоволенні слід відмовити.

Виходячи з вище викладеного, враховуючи, що суд І інстанції ухвалив у справі рішення, висновки якого не відповідають обставинам справи та до яких дійшов у порушення норм матеріального і процесуального права, відповідно до приписів ст. 376 ЦПК України, воно підлягає скасуванню, ухваленню нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 367,374,376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, від імені якої діє ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 11 червня 2018 року скасувати і ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - Голопристанська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання зі спадкодавцем, визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий підписЛ. П. Воронцова
Судді: підпис підписП. Я. Ігнатенко О. М. Полікарпова

Дата складання повного судового рішення 28 серпня 2018 року.

З оригіналом згідно: Копія постанови оформлена 28 серпня 2018 року Постанова набрала законної сили 23 серпня 2018 року

Суддя Секретар судового засіданняЛ. П. Воронцова І. С. Цвєткова