Провадження номер 2/741/469/18
Єдиний унікальний номер 741/817/18
РІШЕННЯ

іменем України

16 липня 2018 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Мринської об'єднаної територіальної громади в особі Мринської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до Мринської ОТГ в особі Макіївської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що житловий будинок АДРЕСА_1, відносився до типу колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів у вищевказаному будинку проживали та були зареєстровані батьки позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та не зареєстрували своє право власності на житловий будинок. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4. Спадщину після його смерті прийняла його дружина ОСОБА_5, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Згідно довідки № 380/03-04, виданої виконавчим комітетом Мринеької сільської ради Носівського району Чернігівської області 4 квітня 2018 року, станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 в житловому будинку АДРЕСА_1, разом з померлою ОСОБА_5 була зареєстрована її дочка - ОСОБА_6.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, за яким заповіла позивачу. ОСОБА_2 усе її майно, що буде їй належати на день її смерті де б воно не знаходилось та з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право. Даний заповіт посвідчений 16 березня 1998 року Шиян О.М., секретарем виконавчого комітету Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області, зареєстрований в реєстрі за №94.

Спадщину після її смерті в силу ч. 1 ст. 1269 ЦК України прийняв позивач. Нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок, оскільки в матеріалах спадкової справи відсутні документи необхідні для вчинення нотаріальної дії, тобто відсутній правовстановлюючий документ на будинок.

Саме тому позивач звернувся до суду та просив судовим рішенням:

- визнати за ним право власності на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_5;

- визнати за ним право власності на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_4, чоловіку спадкодавця, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємцем якого була дружина. ОСОБА_5, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_5;

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Мринської ОТГ в особі Мринської сільської ради Чернігівської області в судове засідання не з'явився. В.о. сільського голови направив до суду заяву, у якій визнав позовні вимоги та просив справу розглянути за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. З ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд розглядає справу за відсутності представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, станом на 15.04.1991 року в ньому були зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_5, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мринської сільської ради Чернігівської області № 384/03-04 від 4 квітня 2018 року (а. с. 11).

У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз'яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Отже, ОСОБА_4, ОСОБА_5 як членам ліквідованого колгоспного двору належав у рівних частинах житловий будинок АДРЕСА_1. Однак, після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєстрували своє право власності на будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік ОСОБА_5 - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 6).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За життя ОСОБА_4 заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 62).

Отже, спадкоємство після смерті ОСОБА_4 здійснюється за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

ОСОБА_5 була дружиною померлого ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а. с. 12). А, отже, вона була спадкоємцем першої черги за законом ПІСЛЯ смерті ОСОБА_4

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, установлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, крім іншого, довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 у силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки проживала разом з ним на час його смерті, а, отже, вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 512/03-04 від 14 травня 2018 року (а. с. 10).

Із повідомлення Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 3682/01-14 від 14.06.2018 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) убачається, що до майна померлого ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась(а. с. 65).

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Отже, з моменту відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 спірний житловий будинок став повністю належати ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 7).

На момент смерті ОСОБА_5, у житловому будинку АДРЕСА_1 була зареєстрована її донька ОСОБА_6, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 380/03-04 від 4 квітня 2018 року (а.с. 11).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, за яким заповіла позивачу, ОСОБА_2 усе її майно, що буде їй належати на день її смерті де б воно не знаходилось та з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право. Даний заповіт посвідчений 16 березня 1998 року Шиян О.М., секретарем виконавчого комітету Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області, зареєстрований в реєстрі за №94 (а. с. 17).

Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_5 заводилася та міститься в матеріалах справи, (а. с. 67-83).

Із копії спадкової справи до майна померлої ОСОБА_5 № 108/2017 (а с 67-83) убачається, що донька ОСОБА_5 - ОСОБА_6 подала заяву в якій відмовилася від належної їй частки спадщини на користь сина спадкодавця - ОСОБА_2 (а. с. 70).

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Із копії спадкової справи до майна померлої ОСОБА_5 № 108/2017, убачається, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті матері, подавши в установлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини (а. с. 68).

Отже, ОСОБА_2 у силу ч. 1 ст. 1269 ЦК України прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_5

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок, оскільки в матеріалах спадкової справи відсутні документи необхідні для вчинення нотаріальної дії, тобто відсутній правовстановлюючий документ на будинок, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Чернігівської області Чуєнко Л.А. № 347/02-31 від 24 травня 2018 року (а. с. 21).

Матеріали справи підтверджують, що на будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а. с. 18-20).

Згідно зі звітом про оцінку майна ринкова вартість спірного будинку станом на 25.03.2018 становить 68888 грн. (а. с. 23).

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб'єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. З, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 211, 247, 258, 263-265, 354 ЦПК України,

суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, у порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1, який складається з власне житлового будинку «А», веранди «а», ґанку «а1», сараю «Б», погреба «П», колодязя «К», вбиральні «У», сараю «Д», загальною площею 85,5 кв. м житловою площею 28,7 кв. м., ринковою вартістю станом на 25.03.2018 68888 грн.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, у порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1, який складається з власне житлового будинку «А», веранди «а», ганку «а1», сараю «Б», погреба «П», колодязя «К», вбиральні «У», сараю «Д», загальною площею 85,5 кв. м житловою площею 28,7 кв. м., ринковою вартістю станом на 25.03.2018 68888 грн., що належала ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємцем якого була дружина, ОСОБА_5, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий