Справа № 203/473/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Ркоян Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 25.03.2017 року померла її мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з квартири АДРЕСА_1; ? частини квартири АДРЕСА_2; автомобіля НОМЕР_1; садового будинку в с/т «Обслуговуючий кооператив «Кримське урочище», буд.№371; земельної ділянки площею 0,0734 в с/т «Кримське урочище»; а також банківських вкладів з нарахованими відсотками в Публічному акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк». Інших спадкоємців за законом та заповітом не має. У встановленому законом порядку вона звернулась до нотаріальної контори для прийняття спадщини, але 21.11.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, в звязку з ненаданням документів, що підтверджували її проживання з померлою. Посилаючись на те, що вона фактично прийняла спадщину, позивачка просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_3 на зазначене вище спадкове майно.

Під час розгляду справи позивачка та її представник позивача позов підтримали та посилаючись на викладені в ньому підстави, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В призначене на 26.09.2018 року судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі та підтримання заявленого позову.

Відповідача в судове засідання не зявилась. В наданому клопотанні та відзиві на позов просила розглядати справу без її участі, зазначивши про визнання позову в повному обсязі.

Враховуючи подану позивачкою заяву та клопотання відповідачки, положення ст.ст.211,247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести подальший розгляд справи за відсутності сторін та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу фіксації.

Перевіривши викладені в позовній заяві докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивачка є рідною донькою ОСОБА_3, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження позивачки та свідоцтва про шлюб, згідно якого останньою після реєстрації шлюбу обрано прізвище чоловіка ОСОБА_1 (а.с.7,8).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла 25.03.2017 року (а.с.10).

Після смерті останньої відкрилась спадщина до складу якої увійшли квартира АДРЕСА_1; ? частини квартири АДРЕСА_2; автомобіль НОМЕР_1; садовий будинок в с/т «Обслуговуючий кооператив «Кримське урочище», буд.№371; земельна ділянка площею 0,0734 в с/т «Кримське урочище»; а також банківські вклади з нарахованими відсотками в Публічному акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк» (на теперішній час після зміни найменування Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»).

Належність спадкодавцеві вказаного спадкового майна підтверджується відповідними правовстановлюючими документами та договорами банківських вкладів, що надані позивачкою до позовної заяви, а саме: свідоцтвом про право власності від 22.01.2010 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.02.2010 року на садовий будинок, платформа 194 км в с/т «Кримське урочище», обслуговуючий кооператив, будинок №371 (а.с.11,12); Державним актом про право власності на земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,0734 га, кадастровий номер :09:519:0263, розташовану на території Самарського району м.Дніпро в с/т «Кримське урочище», ділянка №371, а також витягом з Державного земельного кадастру (а.с.13,14-18); свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.19); договором купівлі-продажу квартири №8 по вул.Воскресенська (колишня вул.Леніна),46 в м.Дніпро від 11.12.1997 року та довідкою КП «ДМБТІ» від 09.11.2017 року (а.с.23,24); свідоцтвом про право власності на житло від 03.11.1997 року та довідкою КП «ДМБТІ» від 09.11.2017 року (а.с.27,28); договором №SAMDNWFD001 від 12.08.2016 року (а.с.32); договором №SAMDNWFD401 від 15.04.2016 року (а.с.31); угодою №SAMР2РА00000ІТХ1U2VM від 17.10.2016 року (а.с.34); договором від 09.09.2016 року, Услуга «Стандарт безподатковий для пенсіонерів, отримувачів заробітних плат та соціальних виплат на 6 місяців %» (а.с.33).

З довідки департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 08.11.2017 року вбачається, що за життя ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.30).

Також судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 позивачка 01.11.2017 року звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини, на підставі чого було заведено спадкову справу №7/2017 (а.с.66,67).

Згідно витребуваної судом копії спадкової справи вбачається, що після померлої ОСОБА_3 інші особи, крім позивачки, про свої спадкові права не заявляли.

При цьому, під час розгляду справи встановлено, що позивачка має доньку ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) М.Ю. (а.с.128,129), яка, відповідно, є онукою померлого спадкодавця ОСОБА_3 та в силу ст.1265 ЦК України відноситься до пятої черги спадкоємців за законом.

ОСОБА_2 до нот ареальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталась та відповідно до поданого відзиву визнала позов та не заперечувала проти визнання за позивачкою права власності на спадкове майно.

З матеріалів спадкової справи також вбачається, що постановою приватного нотаріуса ОСОБА_4 від 21.11.2017 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері в звязку з ненаданням доказів постійного проживання із спадкодавцем на момент смерті та не прийняття спадщини протягом встановленого ст.1270 ЦК України строку (а.с.93).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ст.ст.1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як встановлено судом, спадкодавець ОСОБА_3 померла 25.03.2017 року та відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України вказана дата є часом відкриття спадщини.

З заявою про прийняття спадщини позивачка звернулась до нотаріуса 01.11.2017 року, тобто з пропуском встановленого ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячного строку.

Під час розгляду справи в суді позивачка зазначила, що після смерті батька ОСОБА_5, померлого 13.01.2016 року (а.с.9), його дружина та її мати ОСОБА_3, будучі людиною похилого віку, потребувала стороннього догляду та турботи. В звязку з цим, після смерті батька, вона переїхали в квартиру до матері та фактично проживала з останньою в квартирі до дня її смерті, доглядаючи за нею, займаючись домашнім господарством, утриманням квартири.

Вказані обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Таким чином, судом встановлено, що після 13.01.2016 року позивачка фактично постійно проживала разом із померлим спадкодавцем ОСОБА_3 до дня її смерті 25.03.2017 року в одному житловому приміщенні квартирі АДРЕСА_3. Після смерті останньої продовжує доглядати за спадковим майном, а тому в силу ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що фактично прийняла спадщину.

Інших спадкоємців за законом першої черги після померлої ОСОБА_3 не має, заповіт останньою не складався, а інший спадкоємець законом пятої черги відповідачка ОСОБА_2 проти права позивачки на спадкування не заперечує.

В звязку з цим, а також враховуючи, що позивачці постановою нотаріуса від 21.11.2017 року було відмовлено у видачі свідцотва про право на спадщину, що перешкоджає позивачці оформити свої спадкові права у передбаченому законом нотаріальному порядку, суд приходить до висновку про обгрунтованість, доведеність належними доказами та необхідність задоволення позовних вимог і визнання за позивачкою права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після померлої 25.03.2017 року ОСОБА_3

Вирішуючи характер спірних правовідносин та підстави звернення позивачки до суду з позовом, суд з урахуванням положень ч.9 ст.141 ЦПК України, судові витрати по справі суд покладає на позивачку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1217,1218,1220,1268,1269,1270,1272 ЦК України, ст.ст.2,4,5,10,11,12,76-81,141,211.247,258,259,263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (49020, м.Дніпро, вул.Воскресенська,46/48, РНОКПП НОМЕР_2) в порядку спадкування за законом після померлої 25 березня 2017 року ОСОБА_3 право власності на:

-квартиру №8, загальною площею 48,7 кв.м, житловою площею 27,9 кв.м, в будинку №46 по вул.Воскресенська в м.Дніпро;

-? частину квартири №48, загальною площею 80,3 кв.м, житловою площею 46,3 кв.м, в будинку №46 по вул.Воскресенська в м.Дніпро;

-земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,0734 га, кадастровий номер :09:519:0263, розташовану на території Самарського району м.Дніпро в с/т «Кримське урочище», ділянка №371;

-садовий будинок, платформа 194 км, розташований в Обслуговуючому кооперативі с/т «Кримське урочище», будинок №371;

-автомобіль марки ОСОБА_9 SA69Y, 2005 р.в., сріблястого кольору, н/з НОМЕР_3, обєм двигуна 1500 см.куб, шасі №KLISF69YE5B377960;

-банківський вклад в сумі 15000 грн. та нараховані відсотки на суму вкладу до дня фактичного повернення коштів в Акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк» за договором №SAMDNWFD001 від 12.08.2016 року (вклад «Стандарт строковий на 6 місяців»);

-банківський вклад в сумі 60000 грн. та нараховані відсотки на суму вкладу до дня фактичного повернення коштів в Акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк» за договором №SAMDNWFD401 від 15.04.2016 року (вклад «Стандарт строковий на 12 місяців»);

-банківський вклад в сумі 15000 грн. та нараховані відсотки на суму вкладу до дня фактичного повернення коштів в Акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк» за угодою №SAMР2РА00000ІТХ1U2VM від 17.10.2016 року;

-банківський вклад в сумі 20000 грн. та нараховані відсотки на суму вкладу до дня фактичного повернення коштів в Акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк» за договором від 09.09.2016 року (Услуга «Стандарт безподатковий для пенсіонерів, отримувачів заробітних плат та соціальних виплат на 6 місяців %»).

Судові витрати по справі покласти на позивачку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05 жовтня 2018 року.

Суддя С.Ю.Казак