РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/1025/18

Справа № 510/847/18

17.07.2018 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суду Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09 вересня 2017 року померла його дружина ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на:

-житловий будинок № 11, який розташований у м. Рені, Одеської області, по вул. Гвардійська, загальною площею 52,80 кв. м, житловою площею 35,50 кв.м.;

-земельну ділянку площею 0,0974 гектарів, яка розташована у м. Рені, Одеської області, по вул. Гвардійська, 11, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 746358.

За життя померла ОСОБА_3 не залишила заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцем першої черги на майно померлої є її чоловік - позивач по справі ОСОБА_1 та її донька відповідач по справі ОСОБА_2

На час відкриття спадщини позивач був зареєстрований та постійно проживав разом з померлою, від спадщини не відмовлявся, а тому вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідач поживала окремо від матері та у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась.

Через деякий час після смерті ОСОБА_3 позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 13 квітня 2018 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Позивач у судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не відомі, надала суду заяву, відповідно до якої вона просить розглядати справу за її відсутності, позов визнає та проти його задоволення не заперечує.

Суд, заслухавши думку позивача та розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 09 вересня 2017 року померла дружина позивача ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на:

-житловий будинок № 11, який розташований у м. Рені, Одеської області, по вул. Гвардійська, загальною площею 52,80 кв. м, житловою площею 35,50 кв.м.;

-земельну ділянку площею 0,0974 гектарів, яка розташована у м. Рені, Одеської області, по вул. Гвардійська, 11, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 746358.

За життя померла ОСОБА_3 не залишила заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцем першої черги на майно померлої є її чоловік - позивач по справі ОСОБА_1 та її донька відповідач по справі ОСОБА_2

На час відкриття спадщини позивач був зареєстрований та постійно проживав разом з померлою, від спадщини не відмовлявся, а тому вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідач поживала окремо від матері та у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась.

Через деякий час після смерті ОСОБА_3 позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 13 квітня 2018 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду копії документів, які підтверджують: право власності та видавалися на імя померлої ОСОБА_3; родинний звязок між позивачем та померлої, факт сумісного проживання з дружиною на день смерті останньої, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а надані суду документи у повному обсязі підтверджують правопомерлої ОСОБА_3 на спірне спадкове майно, спадкоємцем якої є ОСОБА_1, а тому позов має бути задоволено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 206, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 11, який розташований у м. Рені, Одеської області, по вул. Гвардійська, загальною площею 52,80 кв. м, житловою площею 35,50 кв.м., в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0974 гектарів, яка розташована у м. Рені, Одеської області, по вул. Гвардійська, 11, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 746358, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова