Провадження № 2-о/752/663/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.08.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Павлюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

у липні 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись в суд з спільною заявою про розірвання шлюбу.

Посилаються на те, що спільне життя у них не склалось. З початку 2018 року проживають окремо, сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважають неможливим.

У судовому засіданні заявники підтримаи вимоги заяви та просили суд розірвати шлюб.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 109 СК України встановлено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 жовтня 2005 року (а.с. 4).

Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 5).

19 квітня 2018 року сторони уклали нотаріальний договір між батьками про сплату аліментів на дитину та про участь у вихованні та утриманні дітей, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевковою О.В., зареєстрований в реєстрі за № 1870 (а.с. 7).

У зазначеному договорі сторони визначили, що син після розірвання шлюбу буде постійно проживати з матір'ю, а також визначили графік зустрічей дитини з батьком.

Зі спільної заяви вбачається, що сторони проживають окремо з початку 2018 року, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

При укладенні шлюбуЄрмілова О.А. змінила прізвище. В заяві про розірвання шлюбу просить залишити прізвище "Єрмілова".

За таких обставин, вирішення питання про зміну прізвища позивача не вбачається за необхідне.

З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112, 109 СК України, статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 15 жовтня 2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції за актовим записом № 1363, розірвати.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: