Справа № 453/814/18
№ провадження 2/453/422/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

08 жовтня 2018 року Сколівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді Микитина В.Я.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

без учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 04.07.2018 року звернулася у суд із позовом до відповідача ОСОБА_3, в якому просить розірвати між ними шлюб, укладений та зареєстрований 04.11.2008 року Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області, про що зроблено актовий запис № 15. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Щурко».

Ухвалою судді від 18.07.2018 року вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого засідання.

Ухвалою підготовчого судового засідання у справі від 29.08.2018 року підготовче провадження закрито, а справу призначено до розгляду по суті.

Розгляд справи по суті відбувся 08.10.2018 року, без участі сторін.

Позов обґрунтовано тим, що сімя сторін фактично розпалася та існує тільки формально. Сторони втратили одне до одного почуття поваги і любові, стали чужими людьми. Уже тривалий час сторони не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей, які на даний час є неповнолітніми та проживають разом із позивачем. Сторони не примирилися і надалі проживали окремо, миритися та зберігати шлюб не бажають. З огляду на вказане, позивач змушена була звернутися до суду з даним позовом.

Позивач у судове засідання щодо розгляду справи по суті не зявилася, хоча була належно повідомленою про дату, час та місце судового засідання у справі, що стверджується розпискою про вручення судової повістки від 29.08.2018 року. Разом з тим, позивач брала участь у підготовчому провадженні, де позов підтримала, терміну на примирення просила не надавати. У подальшому позивач подала суду заяву від 08.10.2018 року, в якій позов підтримала, просила такий задовольнити з наведених у ньому підстав. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.

У звязку із встановленням обставин, визначених ст. 280 ЦПК України, судом у письмовій формі постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи.

Оскільки у судове засідання не зявилися усі учасники справи, то суд, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, ухвалив проводити судове засідання у справі 24.09.2018 року без його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невідємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 розяснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та розяснень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Сторони вступили у шлюб 04.11.2008 року, який був зареєстрований Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області, про що зроблено актовий запис № 15. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-СГ № 098344, виданим Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області 04.11.2008 року.

Від спільного проживання у сторін народилося двоє дітей донька ОСОБА_4-М.Р., ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5-Р.Р., ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом із позивачем за зареєстрованим її місцем проживання АДРЕСА_1.

Статтею 110 СК України визначено право на предявлення позову про розірвання шлюбу одним із подружжя, а підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя встановлені ч. 1 ст. 112 вказаного Кодексу.

Як встановлено судом, сторони уже протягом тривалого часу не проживають в одному будинку, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Такі дії сторін викликані несумісністю характерів, різними поглядами на життя та ведення спільного господарства. Факт проживання позивача окремо від відповідача стверджується та доводиться зібраними матеріалами справи.

Проти надання терміну на примирення позивач у підготовчому засіданні та у поданій нею заяві заперечила. Відтак, підстав для виживання передбачених ст. 111 СК України заходів щодо примирення подружжя ОСОБА_5 у суду не було.

Таким чином, на переконання суду, подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу є недоцільним, буде суперечити інтересам обох сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересах їхніх дітей, що мають істотне значення, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу.

Як розяснюється у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя. Дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, вживати заходів для примирення подружжя.

Виконуючи вищенаведені приписи, судом беззаперечно встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, втратили одне до одного почуття поваги і любові, стали чужими людьми і це підтверджується зібраними у справі доказами, у звязку з чим суд вважає, що подальше спільне життя подружжя ОСОБА_5 і збереження їх шлюбу стало неможливим та недоцільним, суперечило б інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

У звязку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею та документально підтвердження судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за подання позову до суду у розмірі 704 грн. 80 коп. (квитанція № 749 від 29.06.2018 року), а також у сплаті послуг за надання правової допомоги у розмірі 500 грн. (квитанція № 17 від 04.07.2018 року), а всього 1204 грн. 80 коп..

Керуючись ст. ст. 4-5, 12-13, 81, 89-90, 95, 141, 247, 258-259, 264-265, 268, 281 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 04.11.2008 року Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області, про що зроблено актовий запис № 15.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Щурко».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1204 (одна тисяча двісті чотири) грн. 80 коп. судових витрат у справі.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги на таке рішення, якщо заяву про перегляд заочного рішення чи апеляційну скаргу не було подано.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити заочне рішення у загальному порядку, встановленому ЦПК України, тобто шляхом подання до апеляційного суду Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається безпосередньо до Сколівського районного суду Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Львівської області. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3; місце проживання: 82613, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4; місце проживання: 82613, Львівська область, Сколівський район, смт. Верхнє Синьовидне, вул. Козацька, буд. 21-а; реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Суддя В.Я. Микитин