ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року

м.Харків

справа № 636/4431/18

провадження № 22-ц/818/2020/18

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

Головуючого : Колтунової А.І.,

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.

за участю: секретаря - Семикрас О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлені особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах ГТУЮ в Харківській області про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 29 жовтня 2018 року, постановлену суддею Ковригіним О.С. в залі суду в м. Чугуєві,-

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулась в суд з заявою, зацікавлена особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах ГТУЮ в Харківській області про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 29 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах ГТУЮ в Харківській області про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження по справі, посилаючись на ті обставини, що рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам по справі. Вказує, що згідно з п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року розяснено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 369 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи заяву ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що позивач разом з вимогою встановлення факту народження її сина ОСОБА_2 просить суд вказати в свідоцтві про народження її сина його батьками громадянина України ОСОБА_3 та громадянку України ОСОБА_1 Проте, згідно ст. 315 ЦПК України, дана вимога не відповідає розгляду в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а отже вбачається зловживання процесуальними правами.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції зазначені вимоги закону у повному обсязі виконані не були.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; необґрунтоване або штучне обєднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобовязаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, зацікавлені особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах ГТУЮ в Харківській області про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території (а.с. 1-3).

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 29 жовтня 2018 року ОСОБА_1 повернуто її позовну заяву (а.с. 6).

З даної ухвали вбачається, що суд відповідно до ст. 315 ЦПК України визнав зловживанням процесуальними правами предявлення вимог ОСОБА_1 про вказання в свідоцтві про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що його батьками є громадянин України ОСОБА_4 та громадянка України ОСОБА_1, що не відповідає розгляду в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України та ст.15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обовязків. Таким чином, передбачено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто, право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору та звертатися із заявою про встановлення певного факту.

Практика ЄСПЛ, зокрема, у рішенні "Меньшакова проти України" вказує, що "право на суд" включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на розгляд спору, заяви судом.

Відтак, кваліфікуючи дану заяву як зловживання процесуальними правами та повертаючи заяву, суд позбавив ОСОБА_1 гарантованого законом права на справедливий судовий розгляд, складовою якого є право доступу до суду.

Разом із тим, постановляючи ухвалу про повернення заяви з підстав зловживання позивачем процесуальними правами, судом не вказано за яких обставин та які саме дії заявника були визнані судом зловживанням процесуальними правами, не зазначено мотивів, з яких суд дійшов висновків про повернення заяви з підстав зловживання ОСОБА_1 процесуальними правами.

Посилання в ухвалі суду першої інстанції на те, що ОСОБА_1 окрім факту встановлення народження дитини на окупованій території просила суд зазначити в рішенні суду прізвище батьків дитини, не може бути визнано зловживанням заявником своїми процесуальними правами, оскільки при розгляді справи в межах заявлених вимог про встановлення факту суд, відповідно до норм цивільно процесуального законодавства вправі ухвалити рішення як про задоволення заяви так і про відмову у її задоволенні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, у звязку з чим на підставі пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись, ст.ст.367, 368, ч.2 ст. 369, п.6 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, ст.ст. 382, 383, ст. 384, ст. 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 29 жовтня 2018 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 27 грудня 2018 року.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: Н.П. Пилипчук

ОСОБА_5