АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 677/1818/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1248/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), Пєнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 677/1818/15-ц за апеляційною скаргою АТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. на ухвалу Красилівського районного суду від 14 червня 2018 року (суддя Вознюк Р.В.) у справі за позовом АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ТОВ «Вердикт Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Відповідно до пункту 8 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

В вересні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в якому просило стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором №0 від 01.02.2007 року, що укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 у розмірі 523 688, 55 грн., з яких: сума заборгованості по кредиту - 205 719,82 грн. та сума заборгованості по відсоткам - 317 969, 05 грн.

Ухвалою Красилівського районного суду від 27 липня 2016 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів залучено ТОВ «Вердикт Фінанс».

Ухвалою Красилівського районного суду від 14 лютого 2017 року по справі призначено почеркознавчу експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

Ухвалою Красилівського районного суду від 08 червня 2017 року відновлено провадження по справі та призначено до судового розгляду.

Ухвалою Красилівського районного суду від 14 червня 2018 року позов АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ТОВ «Вердикт Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, АТ «Дельта Банк» оскаржило її в апеляційному порядку посилаючись на порушення норм процесуального законодавства. Апелянт вказує, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд не врахував, що справа слухається з 2015 року і Банк неодноразово надавав додаткові докази по справі, у тому числі і оригінали кредитної справи, також представник позивача неодноразово письмово повідомляв, що меморіальні ордери надати немає можливості. Апелянт також зазначає, що зі змісту наданих позивачем доказів вбачається порядок нарахування заборгованості з посиланням на чинне законодавство та умови кредитного договору також відображено динаміку виникнення та погашення заборгованості, періоди нарахування сум до сплати і заборгованості. Разом з тим, як вказує апелянт, на підтвердження своїх доводів заперечень стороною відповідача не надано жодного письмового доказу. Тому АТ «Дельта Банк» просить суд скасувати ухвалу Красилівського районного суду від 14 червня 2018 року та ухвалити постанову, якою стягнути із відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 523688,55грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6 зазначає, що позивач без поважних причин не подав до суду витребувані докази, що необхідні для вирішення справи, а саме оригінали касових документів та чеків. Відповідачка вважає, що залишення позовної заяви без розгляду є правом судом, яким суд і скористався у відповідності до норм ЦПК і, на думку ОСОБА_6, оскаржувана ухвала відповідає нормам закону, а тому і просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги АТ «Дельта Банк».

ОСОБА_5 також подала відзив на апеляційну скаргу і зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена відповідно до норм процесуального права, адже апелянтом не було виконано ухвалу суду та надано витребувані судом документи, що унеможливило вирішення спору по суті. Відповідачка посилається на те, що нею подані докази, які підтверджують її заперечення по позову, а тому твердження апелянта про ненадання відповідачами докази на спростування вимог позивача є помилковими.

Учасники справи до суду не з'явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Красилівського районного суду від 15.11.2017 року витребувано у позивача оригінали касових документів, чеків, в яких би значилися підписи платника про сплату відповідачкою ОСОБА_5 коштів 05.11.2012 року в сумі 24 долара США; 05.03.2013 року в сумі 25 доларів США; 05.06.2013 року в сумі 100 доларів США. Однак позивач в наданий судом строк, витребувані оригінали письмових доказів до суду не подав. Так як позивачем не повідомлено суд про причини неподання витребуваних документів, тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що наявні підстави для залишення позовної заяви АТ «Дельта Банк» без розгляду на підставі п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Однак, колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Аналіз даної норми закону приводить до висновку, що визначальною умовою залишення позову без розгляду з підстав, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, є неповажність причини неподання витребуваних судом доказів, необхідних для вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи, в вересні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_5. ОСОБА_6, в якому просило стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором №0 від 01.02.2007 року, що укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 у розмірі 523 688, 55 грн., з яких: сума заборгованості по кредиту - 205 719,82 грн. та сума заборгованості по відсоткам - 317 969, 05 грн. (т.1 а.с. 1-4).

Згідно додатку до позовної заяви банком надано суду: копію кредитного договору з додатками, копію договору поруки, довідку про стан заборгованості за кредитним договором станом на 28.05.2015 року, копію листа-вимоги, копію виписки з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами між АТ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта Банк», додаток до акту приймання-передачі прав вимоги та інші документи (т.1 а.с. 5-49).

Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України 2004 року (чинного на час відкриття провадження у справі та на час розгляду до 14.12.2017 року) сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

Ухвалою Красилівського районного суду від 18.09.2015 року відкрито провадження у цій справі та призначено її до розгляду на 27 жовтня 2015 року.

Ухвалою Красилівського районного суду від 30.11.2015 року зобов'язано представника позивача надати суду оригінал договору про надання споживчого кредиту №0 від 01.02.2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 і додатки до договору; додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту №0 від 01.02.2007 року, що укладена 05.02.2009 року в м. Хмельницькому між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5; додаткову угоду №2 до договору про надання споживчого кредиту №0 від 01.02.2007 року, що укладена 05.02.2009 року в м. Хмельницькому між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 із відповідними додатками; оригінал договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк»; договір доручення №002 від 01.06.2013 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ПРО КОНСАЛТИНГ»; акт прийому-передачі автомобіля по кредитному договору № від 04.12.2014 року (т.1 а.с.164).

У зв'язку з чим розгляд цивільної справи було відкладено до 25 грудня 2015 року.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України (2004 року), здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Аналогічні положення закріплені в ч.1 ст. 5 ЦПК України (2017 року).

Як вбачається із матеріалів справи 31.12.2015 року Банком отримано вказану ухвалу і надано до суду розрахунок заборгованості ОСОБА_5 за договором кредиту №0 від 01.02.2007 року; виписку по кредитному договору ОСОБА_5 за період з 01.02.2007 року по 15.02.2012 рік; Акт прийому-передачі Документації за Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року; заяву на видачу готівки від 01.02.2007 року; додаткову угоду №1 до Договору поруки №93302 від 01.02.2007 року з додатками; додаткову угоду №2 до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 01.02.2007 року; додаткову угоду №1 до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 01.02.2007 року; договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» (т. 1 а.с. 176-216).

В подальшому, як слідує із матеріалів справи (т. 2 а.с. 49, 113 - 134), під час розгляду справи по суті судом неодноразово задовольнялися чергові клопотання представника відповідачів та постановлялися ухвали від 31.08.2016 року та від 15.11.2017 року про зобов'язання представника позивача надати суду оригінали касових документів, чеків, в яких би значилися підписи платника, про сплату відповідачкою ОСОБА_5 коштів: 05.11.2012 року в сумі 24 долара США; 05.03.2013 року в сумі 25 доларів США; 05.06.2013 року в сумі 100 доларів США.

Судовою колегією встановлено, що в матеріалах справи відсутні відомості, що підтверджують дату направлення позивачу копію ухвали Красилівського районного суду від 15.11.2017 року.

На виконання вказаної ухвали суду від 15.11.2017 року представником позивача ОСОБА_8 надіслано до суду копію виписки по рахункам ОСОБА_5 по кредитному договору №0 та заяву, в якій повідомлено, що у АТ «Дельта Банк» проходить процедура ліквідації банку, а тому надати касові книги за 2012 та 2013 рік не має можливості (т. 2 а.с. 122).

Заява аналогічного змісту на виконання ухвали Красилівського районного суду від 31.08.2016 року була направлена на адресу суду представником АТ «Дельта Банк» (т. 2 а.с.70).

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, 26.12.2017 року ухвалою Красилівського районного суду задоволено клопотання представника відповідачів та зобов'язано керівника АТ «Дельта Банк» в особі Кадирова В.В. надати до 28.01.2018 року суду оригінали касових документів про сплату коштів за користування кредитом, в яких би значилися підписи платника ОСОБА_5 ( т. 2 а.с. 134). І 12.02.2018 року на адресу суду надійшло повідомлення представника позивача про неможливість виконання вказаної ухвали з причин направлення на адресу суду виписки по кредитному договору №0(1) (т. 2 а.с. 143).

Відповідно до вимог ч.ч. 7, 10 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов'язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п'яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Стаття 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення позову без розгляду відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України не врахував, що представником позивача на виконання ухвали суду від 15.11.2017 року направлено повідомлення про неможливість надання суду саме тих документів, що витребовувалися (т. 2 а.с 122).

За таких обставин, залишення судом позовної заяви АТ «Дельта Банк» через два роки та дев'ять місяців після відкриття провадження у справі з підстав неподання позивачем без поважних причин витребуваних судом доказів суперечить вимогам процесуального законодавства.

А тому доводи апеляційної скарги є обґрунтованими і оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу АТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. задовольнити частково.

Ухвалу Красилівського районного суду від 14 червня 2018 року скасувати.

Цивільну справу за позовом АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ТОВ «Вердикт Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором повернути для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 серпня 2018 року.

Судді: (підпис) А.П. Корніюк

(підпис) І.В. Пєнта

(підпис) О.І.Талалай

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк