Справа № 137/1116/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"02" жовтня 2018 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Гопкіна П.В.,

при секретарі Івановій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

04.07.2018 р. ОСОБА_1 звернулася до Літинського районного суду Вінницької області з даним позовом, мотивуючи тим, що вона є матір'ю малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_11. та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_12., які повністю перебувають на її утриманні. Вказує, що батьком дітей є відповідач у справі ОСОБА_2 який відмовився надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання їхніх синів, тому позивач змушена звернутися до суду із позовною заявою, про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Просить стягувати із відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з'явилась надавши до канцелярії суду заяву, котрою просить розгляд справи за її позовом про стягнення аліментів провести у її відсутність. Позов підтримує та просить позов задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 26).

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання повторно не з'явився, хоча про місце дату та час судового засідання був повідомлений заздалегідь, та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надав (а.с. 17, 24).

На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.

Дослідивши заяву позивача та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3, виданого 14.10.2009 року виконавчим комітетом Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області, актовий запис № 14, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 6).

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_4, виданого 17.01.2012 року виконавчим комітетом Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області, актовий запис № 1, батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 7).

Згідно довідки Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області за № 301 від 21.06.2018 р., на утриманні ОСОБА_1, 1977 року народження, знаходяться двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, 2009 року народження та ОСОБА_4, 2012 року народження (а.с. 8).

У відповідності до довідки про доходи за №; 074-181 від 11.09.2018 р., ОСОБА_2, працює в ТОВ «Декоплант» з 01.04.2011 р. працює робітником на низькокваліфікованих ручних роботах. Дохід за період з 01.03.2018 р. по 31.08.2018 р. склав 22909,98 грн. (а.с. 28).

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з п. 17 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дітей присуджуються у частці від заробітку (доходу) їх матері, батька або у твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 183 Сімейного Кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Ненадання відповідачем у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей є підставою для задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, відсутність даних про наявність у відповідача інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, тому суд приходить до висновку, що аліменти слід визначити в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При цьому судом враховано, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 01.07. 2018р. - 1944 гривень, тобто 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на день ухвалення рішення становить для дітей віком від 6 до 18 років -972 грн.

У зв'язку із набранням 08.07.2017 р. чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає рішення до негайного виконання у частині стягнення розміру аліментів за один місяць.

Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Керуючись ст.ст. 180-182, 183 СК України, ст.ст. 2, 141, 209, 247, 258, 263-265, 430 ЦПК України, п. 15, п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 (паспорт НОМЕР_5, виданий Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області 16.03.2011 р., ІПН НОМЕР_2) жительки АДРЕСА_2 аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів відповідача , але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10 до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1, на користь держави Україна судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн., 80 копійок.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Апеляційного суду Вінницької області. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя : Гопкін П. В.