АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«19» червня 2018 року м. Херсон

Номер справи № 766/17792/17

Номер провадження № 22-ц/791/874/18

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач): Чорної Т.Г.,

суддів: Пузанової Л.В.,

ОСОБА_1,

секретар Рябченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2, від імені якої діє ОСОБА_3, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Майдан С.І. від 03 квітня

2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, стягнення додаткових витрат на дітей.

Позов мотивовано тим, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.05.1999 року, який розірвано 23.10.2007 року.

У цьому шлюбі 19.09.1999 року у них народилися: дочка ОСОБА_5 та син ОСОБА_6, які після розірвання шлюбу проживають з нею та знаходиться на її утриманні.

Донька - ОСОБА_5 навчається у Херсонському кооперативному економіко-правовому коледжі, а син - ОСОБА_6 навчається у Херсонській державній морській академії.

Оскільки діти навчаються на денній формі, самостійно заробляти та оплачувати своє навчання не мають можливості, у повному обсязі перебувають на утриманні матері, а ОСОБА_4 ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання повнолітніх дітей на період їх навчання, позивачка, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. з моменту звернення до суду з позовом та додаткові витрати на навчання дітей в сумі 20 872, 5 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 03 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, від імені якої діє ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, а саме на те, що судом не взято до уваги обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4, від імені якого діє ОСОБА_7 просить рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03 квітня 2018 року залишити без змін.

Відповідно до ч.1 ст.351 ЦПК України судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно із пунктом 8 Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Враховуючи, що наразі апеляційні суди в апеляційних округах не утворені, справа підлягає перегляду в апеляційному порядку Апеляційним судом Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває Херсонський міський суд Херсонської області, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд І інстанції виходив з того, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, які б підтверджували те, що відповідач має доходи та спроможний надавати матеріальну допомогу у зв'язку з навчанням дітей.

Проте повністю з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 23.10.2007 року, відповідно до актового запису про розірвання шлюбі №448, вчиненого 23.10.2007 Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції (а.п.4).

Мають двох дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають разом з матірю, що підтверджується довідкою №1798 від 30.09.2017 року (а.п. 5).

Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 22.08.2016 року стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 26.05.2016 року і до досягнення дітьми повноліття (а.п. 25).

Після досягнення повноліття, діти продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги.

Так, донька - ОСОБА_5 навчається у Херсонському кооперативному економіко-правовому коледжі, за денною формою навчання, згідно договору №67 від 17.08.2015 року вартість навчання на весь період підготовки спеціаліста становить 37810 грн. (а.п. 26)

Згідно квитанції від 12.12.2017 року за 3 курс навчання сплачено за ОСОБА_5 у Херсонському кооперативному економіко-правовому коледжі в сумі 4794,00 грн.(а.п. 29)

З договору №17-530 про навчання від 15.08.2017 року вбачається, що ОСОБА_6 є курсантом Херсонської державної морської академії. Відповідно до п.4.2 цього договору загальна вартість освітньої послуги становить 99120грн. (а.п. 27).

Згідно квитанцій від 12.12.2017 року та 12.12.2017 року ОСОБА_2 за навчання ОСОБА_6 в Херсонській державній морській академії сплачено 12 390,00 грн. та 2062,50 грн. (а.п. 30-31).

Отже діти, досягнувши повноліття, продовжують навчатися за денною формою платного навчання, перебувають на матеріальному забезпеченні матері та потребують матеріальної допомоги, в той час, як відповідач є працездатною особою, а відтак має можливість надавати допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Частиною першою статті 182 СК України зазначається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів , доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Враховуючи, що діти, після досягнення ними повноліття продовжують навчання, потребують матеріальної допомоги, яку надає лише мати та зважаючи на те, що батько дітей є працездатною особою і відповідно до свого матеріального, сімейного стану та стану здоров'я спроможний надавати таку допомогу, колегія суддів вважає, що заявлені вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню з підстав зазначених в позові в розмірі визначеному позивачкою, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

Щодо заявлених вимог про стягнення додаткових витрат на повнолітніх дітей, то такі вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Разом з тим, статтею 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Саме такі висновки щодо застосування статті 185 СК України висловлені в постанові Верховного Суду від 29 січня 2018 року № 61-1717 св 18.

Враховуючи, що додаткові витрати були викликані не особливими обставинами у вигляді розвитку здібностей дітей в розумінні ст. 185 СК України, а у звязку з їх бажанням продовжити навчання, колегія суддів вважає, що заявлені вимоги в цій частині задоволенню не підлягають з огляду на наведене вище, а відтак рішення суду в цій частині слід залишити без змін.

Керуючись ст. 367,374,376 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, від імені якої діє ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03 квітня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення аліментів скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн на кожного, щомісячно на період навчання, але не більше ніж до досягнення ними 23-х років.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Чорна Т.Г.

Судді Пузанова Л.В.

ОСОБА_1

Повний текст судового рішення виготовлено 27 червня 2018 року

Суддя Апеляційного суду Херсонської області Чорна Т.Г.