Справа № 545/148/18
У Х В А Л А

20 липня 2018 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Самсонової О.А.

при секретарі Куліш О.Г.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Полтавської області, Ленінського районного суду м.Полтави про відшкодування боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського районного суду з позовом до Апеляційного суду Полтавської області, Ленінського районного суду м.Полтави про відшкодування боргу.

Ухвалою судді апеляційного суду Полтавської області від 19 червня 2018 року визначено підсудність даної справи Київському районному суду м.Полтави.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 25 червня 2018 року відкрито провадження в даній справі за позовом ОСОБА_1

До початку підготовчого судового засідання відповідач Ленінський районний суд м.Полтави звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі, оскільки суд, суддя не може бути відповідачем у цивільній справі. Зазначаючи, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України підлягає закриттю, просив закрити провадження у даній справі.

Позивач ОСОБА_1 при вирішенні даного клопотання повідомив суду, що також вважає, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має розглядатися як цивільний позов в кримінальній справі. Але проти закриття провадження у справі заперечує, вважає клопотання відповідача безпідставним.

Відповідач Апеляційний суд Полтавської області в судове засідання свого представника не направив.

Вирішуючи клопотання про закриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

В своєму позові ОСОБА_1 просив суд встановити щомісячні виплати з відшкодуванням боргу, які відшкодувати за рахунок відповідачів: пенсійні щомісячні виплати в сумі 10610 грн., борг втрат дорівнює 1850000 грн., що не отримано ним від Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України, 35% щомісячних виплат за 100% втрату усіх професій і доплат до заробітної плати, які дорівнюють 6500грн., борг втрат дорівнює 1565500 грн., що не отримано від Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи і відділення дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, ухвалена група інвалідності 30%, дорівнює 3183 грн. щомісячно, борг втрати дорівнює 509280 грн., згідно судового рішення Верховного Суду України до скасування, не одержані від відділення дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, встановити щомісячні моральні втрати в сумі 2197 грн. з відшкодуванням боргу у розмірі 351000 +50000 грн. за страховим полісом водія, правонаступником роботодавця є Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення, вся сума позовних вимог за контрактом №17 становить 1853000 грн. + 1565000 грн. + 50000 грн., дорівнює 3977780 грн.

Відшкодування вказаних ним сум позивач просить покласти саме на відповідачів, оскільки вважає, що даний борг виник у звязку з неналежним виконанням ними своїх обовязків з відправлення правосуддя, прийняттям незаконних рішень та невиконанням вимог Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, інших норм законодавства.

Таким чином даний позов необхідно розцінювати як такий, що поданий позивачем до Апеляційного суду Полтавської області та Ленінського районного суду м.Полтави з вимогами про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями та рішеннями судів та суддів.

Згідно частини 11 статті 49 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, чинній на момент пред'явлення позову) за шкоду, завдану судом, відповідає держава на підставах та в порядку, встановлених законом.

Зазначена норма свідчить, що на законодавчому рівні встановлено імунітет суду, і він не може бути відповідачем у цивільній справі. Наявність імунітету, по своїй суті, є засобом, який гарантує належне функціонування системи правосуддя і дозволяє судам виконувати свою судову функцію спокійно та незалежно.

Європейський суд з прав людини зауважив, що питання імунітету суддів вже зустрічалося при розгляді однієї із справ, і в ній Суд дійшов висновку, що такий імунітет мав законну мету, оскільки був засобом забезпечення належного здійснення правосуддя. Суд також постановив, що, з огляду на обставини тієї справи, таке обмеження було пропорційним (Плахтєєв та Плахтєєва проти України, № 20347/03, § 36, від 12 березня 2009 року).

Висновок про недопустимість суду бути відповідачем у цивільній справі також можливо зродити, виходячи зі змісту статей 1174 і 1176 Цивільного кодексу України № 435-IV від 16 січня 2003 року. Відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю суду покладається на державу, а не на суд.

Аналогічний висновок було зроблено і Верховним Судом України.

Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 1 березня 2017 року у справі № 6-3139цс16 вказано, що законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Належним відповідачем у спорах про відшкодування шкоди, заподіяної судом, може бути лише держава, а не суди (судді), які діють від імені держави та виконують покладені на них державою функції правосуддя.

Оскільки позивачем його позовні вимоги предявлено лише до судів, з клопотанням про заміну неналежних відповідачів на належного відповідача позивач до суду не звертався, інші відповідачі у справі відсутні, позовні вимоги до судів про відшкодування шкоди, завданої при виконанні функцій судочинства не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, провадження у даній справі необхідно закрити.

Клопотання відповідача підлягає до задоволення.

Керуючись ч.11 ст.49 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.1174, 1176 ЦК України, ст.255 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання відповідача Ленінського районного суду м.Полтави про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Полтавської області, Ленінського районного суду м.Полтави про відшкодування боргу, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м.Полтави протягом пятнадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 20 липня 2018 року.

Головуючий О.А.Самсонова

20.07.2018