АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5084/18 Справа № 199/4081/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петешенкова М.Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Макарова М.О.

при секретарі - Лященко С.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2018 року про повернення позовної заяви у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про захист прав споживачів та визнання дій по донарахуванню за спожитий газ неправомірними, зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2018 року визнано неподаною та повернуто позовну заяву у вищезазначеній цивільній справі на підставі п.2 ч.4 ст. 185 ЦПК України, у звязку з порушенням правила обєднання позовних вимог.

Ухвалу суду першої інстанції мотивована тим, що позивачами заявлено вимоги, які не підлягають обєднанню в одне провадження, оскільки споживання послуг газопостачання здійснюється за різними договорами та різними адресами.

В апеляційній скарзі, поданій 09 липня 2018 року, позивачі посилаючись на порушення норм процесуального права, ставлять питання про скасування ухвали суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що звертаючись до суду з вищезазначеним позовом, вони зазначали, що є споживачами послуг, наданих відповідачами. Отже, їх спільними позовними вимогами є визнання протиправними дій ПАТ «Дніпрогаз», ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» щодо нарахування обсягу плати за спожитий природній газ відповідно до загальнобудинкового газового лічильника та зобовязання останніх здійснити перерахунок згідно з законодавством.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами порушено правила об'єднання позовних вимог.

Однак, з вказаним висновком суду погодитись неможливо, з огляду на наступне.

Разом з тим, суд першої інстанції неправильно витлумачив зміст ч. 1 ст. 188 ЦПК України, якою передбачено право обєднання в одній позовній заяві декількох позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звертаючись до суду з відповідним позовом до ПАТ «Дніпрогаз», ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», зазначали про те, що вони є споживачами послуг по постачанню природного газу. Саме з приводу порушеннях їх них прав, як споживачів природного газу, вони звернулися з відповідним позовом до суду про визнання протиправними дій відповідачів по донарахуванню за спожитий газ неправомірними, здійснення перерахунку, та відшкодування шкоди у солідарному порядку.

За змістом ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні і похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 20 та ч. 4 ст. 188 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява повертається позивачу у випадках, коли порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції не було вказано в чому полягає порушення правил об'єднання позовних вимог, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги є похідними і пов'язаними одна з одною.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що передбачені законом підстави для повернення позовної заяви, у суду були відсутні, а отже доводи апеляційної скарги є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є :1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набула чинності для України з 11 листопада 1997 року, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

З огляду на викладені обставини, ухвала суду першої інстанції, як постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню, а справа за позовною заявою направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, ч.ч.3-6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді: М.Ю. Петешенкова

ОСОБА_7

ОСОБА_8