Справа № 351/1761/18
Номер провадження №2/351/777/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Калиновського М.М.,

з участю секретаря - Равлюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину, -

В С Т А Н О В И В:

14.08.2018. ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину. Позовні вимоги мотивувала тим, що 22.08.2015р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого у них народилася донька ОСОБА_3, 05.03.2016р. нар.. Спільне життя з відповідачем не склалося і тому рішенням Снятинського районного суду від 27.04.2018р. шлюб було розірвано, дитину залишено проживати з нею матір'ю. Рішення суду набрало законної сили.

У відповідача було легковажне відношення до збереження сім'ї, що стало відбитком і на його відношення до власної дитини, про матеріальне забезпечення і духовни й розвиток якої він не думає.

Весь тягар вирішення будь-яких проблем по вихованню та матеріальному забезпеченню дитини ляг на неї. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просила позов задоволити.

Відповідач, який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши письмові матеріали, встановивши фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принцип неупередженості, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що 05.03.2016р. у позивачки та відповідача народилася донька ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії І-НМ № 307544).

Відповідно до постанови Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19.07.2018р. рішення Снятинського районного суду від 27.04.2018р., яким шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, залишено без змін.

Із виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 8991 та свідоцтва про хворобу № 480/3 вбачається, що у відповідача ОСОБА_2 основне захворювання: поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії, непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1180/2018 та посвідчення серії ААГ № 211469 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи загального захворювання.

Згідно відповіді Управління соціального захисту населення Снятинської РДА від 16.03.2018р. відповідачу ОСОБА_2 призначено державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію та особам з інвалідністю» на період з 04.12.2017р. по 31.12.2018р.. Розмір допомоги на даний час складає 1452, 00 грн..

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

На підставі викладеного, зважаючи на обовязок батьків утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, враховуючи обставини справи, а також те, що відповідач є інвалідом 3 групи загального захворювання, суд вважає, що позов частково підставний та підлягає до часткового задоволення, а тому з відповідача слід стягувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня пред'явлення позову, тобто з 14.08.2018 року і до досягнення нею повноліття.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. з відповідача в дохід держави.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 4, 5, 12, 13, 81, 82 ЦПК України, керуючись ст.ст. 76, 141, 259, 263, 265, 273, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

У відповідності зі ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.