Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/594/18
Провадження № 2/273/291/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Васильчук О. В. , при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

02.05.2018 року позивач АТ "КБ "ПриватБанк"(надалі Банк), звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що, відповідно до умов укладеного договору про надання банківських послуг № б/н від 02.08.2011 року, що складається із заяви, "Умов та Правил надання банківських послуг", затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року, та "Тарифів банку", які викладені на банківському сайті, відповідачка ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 5300, 00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Зобов'язань за договором вона не виконала, внаслідок чого станом на 31.01.2018 року виникла заборгованість у розмірі 117000,00 грн., що складається із 3373,78 грн. - заборгованості за кредитом та 113626,22 грн. - заборгованості за відсотками, яку Банк просить стягнути з відповідачки на свою користь.

Ухвалою суду від 05 червня 2018 року відкрито загальне позовне провадження по справі, надано сторонам строк для подання відзиву та відповіді на відзив, справу призначено до підготовчого засідання (а.с.50).

26.06.2018 року відповідачка ОСОБА_2 через канцелярію суду подала заяву про застосування до вимог Банку строків позовної давності, з клопотанням про витребування первинних фінансових документів, що підтверджують внесення грошових коштів на сплату кредиту, заперечує внесення останньої сплати у розмірі 154,00 грн., показану в розрахунках банку за 03.08.2015 року (а.с.52).

13.09.2018 року через канцелярію суду надійшла заява від ОСОБА_2, в якій вона просить витребувати в Банку довідку про рух коштів по її особовому рахунку та документи щодо строку дії банківської картки, виданої по її заяві від 02.08.2011 року, позов не визнає (а.с.57).

Ухвалою суду від 13 вересня 2018 року витребувано від позивача первинні фінансові документи за кредитним договором від 02.08.2011 року та документи, що підтверджують строк дії картки, виданої ОСОБА_2, справу призначено до розгляду по суті (а.с.58-59).

Позивач у судове засідання свого представника не направив, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без представника Банку у разі його неявки до суду, вимоги позову підтримують повністю (а.с.5).

Відповідачка до суду не з'явилася, подала письмову заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити застосувавши строки позовної давності (а.с. 71).

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об'єктивну та неупереджену оцінку, враховуючи зміст позовних вимог та заперечення відповідачки, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити виходячи із слідуючого.

Судом встановлено, що 02.08.2011 року ОСОБА_2 підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Своїм підписом на заяві вона підтвердила, що згодна з тим, що ця заява, разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с.11).

Витягом з Тарифів підтверджено, що обов'язковий щомісячний платіж за кредитом становить 7% від розміру заборгованості (а.с.12).

Матеріали справи не містять документів, а саме: Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифи банку, на яких стояв би підпис відповідачки про ознайомлення з ними, суд, ухвалюючи рішення, не може виходити з припущення.

З розрахунку банку (а.с.7-9) та банківської виписки (а.с. 66-69) вбачається, що кредит був наданий під 22,8 % річних, або під 1,9 % місячних (22,8% річних : 12 місяців = 1,9%), які були незмінними до 31.12.2012 року.

З 01.01.2013 року відсоткова ставка зросла до 30,00 % річних, або до 2,5% місячних (30,00 % річних : 12 місяців = 2,5 %) та діяла до 31.08.2014 року.

З 01.09.2014 року та по 31.05.2015 року процента ставка по кредиту становила 34,8 % річних, або 2,9% місячних (34,8% річних : 12 місяців = 2,9 %).

З 01.06.2015 року за кредитом діє відсоткова ставка 43,2 № річних, або 3,6% місячних (43,2% річних : 12 місяців = 3,6%).

Згідно з банківською випискою, останній платіж за кредитом відповідачка здійснила 14.05.2012 року в терміналі самообслуговування "101088 Новоград" шляхом внесення 200,00 грн. (а.с.66).

Усі інші кредитові операції після 14.05.2012 року, у тому числі й платіж у сумі 154,00 грн. за 03.08.2015 року були здійснені шляхом проводок головного офісу банку (HEAD OFFICE PRIVATBANK), що відображено у виписці банку (а.с.66 - 69).

Після того, як відсоткова ставка за кредитом була збільшена, жодного платежу особисто відповідачкою вчинено не було. На підставі цього суд приходить до висновку, що сторони погодили розмір відсоткової ставки 1,9% на місяць (22,8 % річних), але не досягли згоди про зміну відсоткової ставки у належний спосіб.

Доказів того, що до відповідачка давала згоду на зміну умов кредитування у справі немає.

Враховуючи, що погоджена сторонами відсоткова ставка була 1,9% місячних, а обов'язковий щомісячний платіж за кредитом становить 7% від розміру заборгованості, то щомісячно відповідачка повинна була сплачувати 5,1 % від суми заборгованості - за тілом кредиту, а 1,9% від суми заборгованості - процентів по кредиту, що разом складає 7% від заборгованості.

Станом на 08.05.2013 року заборгованість за тілом кредиту становила 3334,20 грн. - поточна, 39,56 грн. - прострочена, а також 180,14 грн. - прострочені відсотки.

Щомісячно відповідачка повинна була сплачувати 5,1% за тілом кредиту: 3334,20 грн. х 5,1% = 170,04 грн. та 63,35 грн. - відсотків.

Отже, з 08.05.2013 року відповідачка повинна була здійснити 20 місячних платежів (3334,20 грн. : 170,04 грн.= 19,6) - 19 платежів по 170,04 грн. та один - 103,44 грн., останній платіж за тілом кредиту мав бути здійснений у січні 2015 року.

Звернувшись із позовом у травні 2018 року, позивач пропустив строки позовної давності, які обчислюються за кожним платежем окремо, оскільки останні платіж відповідачка здійснила 14.05.2012 року в терміналі самообслуговування "101088 Новоград" шляхом внесення 200,00 грн. (а.с.66).

Зважаючи на вищевикладене, судом встановлено, що дійсна заборгованість за спірним кредитом станом на 31.01.2018 року становить: 3334,20 грн. + 39,56 грн = 3373,78 грн. - тіло кредиту та 3373,78 грн. х 1,9% х 57 місяців (з 08.05.2013 року) + + 180,14 грн. = 3791,09 грн., а всього - 7164,87грн. (3373,78 грн. + 3791,09 грн.), до яких слід застосувати позовну давність.

Суд не бере до уваги довідку АТ "КБ "ПриватБанк" про видачу для відповідачки кредитної картки № 5457 0829 7092 6676, дата відкриття - 09.07.2007 року, термін діїї - 07 місяць 2015 року (а.с.65), оскільки заява на видачу кредиту була підписана ОСОБА_2 02.08.2011 року (а.с.11).

За змістом ч.1 ст.629 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено ч.2 ст.1050 ЦК України.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем.

Умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями (7% у місяць від суми заборгованості).

Відповідно до ст.ст.256, 266 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

У випадку встановлення умовами договору окремих самостійних зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Зазначена правова позиція вказана у постанові ВСУ від 16.04.2017 року по справі №369/6771/16-ц та є обовязковою для суду при вирішенні подібних спорів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3,11, 256, 266, 267, 509, 525, 526, 527, 530, 599, 610, 629, 634, 1048, 1050, 1056-1, ст. ст. 3-5, 10, 12, 13, 76-81, 83, 95, 175, 247, 258, 259, 263-265 суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення), через Баранівський районний суд Житомирської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 05.11.2018 року.

Суддя: О. В. Васильчук