Справа № 715/2260/18
Провадження № 2/715/864/18
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2018 року смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Маковійчук Ю.В.
секретар судового засідання Затолошна Р.В.
розглянувши у загальному провадженні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ПАТ «Ідея Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави.
Посилається на те, що частина кредитних коштів була перерахована на купівлю вказаного автомобіля, решта перерахована на фінансування страхового платежу та інших витрат, повязаних із придбанням автомобіля. Вказує на те, що ними було виконано всі умови договору, однак, відповідач не виконує належним чином взяті за договором свої зобовязання, останній платіж ним було здійснено 30.10.2012 року, тому станом на 17 вересня 2018року заборгованість відповідача становить 256 378,61 грн., в тому числі, основний борг 0 грн., прострочений борг - 100 353,7 грн., прострочені проценти 154 788,16 грн., строкові проценти 1 236,75 грн.
Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, проте в позовній заяві просить розглянути справу без його участі за наявними в матеріалах справи доказами, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи справи не заперечує.
Вiдповiдачі ОСОБА_1, ОСОБА_5 не подали відзиву на позовну заяву, в судове засідання не зявилися хоча належним чином викликалися до суду та повідомлялися про час і місце розгляду справи, а тому суд згідно вимог ст.280 ЦПК України проводить розгляд справи в заочному порядку.
Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволеною з наступних підстав.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).
Встановлено, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі відповідно до умов Кредитного договору, що підтверджується видатковими касовими/меморіальними ордерами.
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати належних йому процентів.
21 березня 2018 на адресу ОСОБА_1 банком направлялась вимога про усунення порушення кредитних зобов'язань. Згідно даної вимоги ПАТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 календарних днів з дня направлення цієї вимоги виконати зобов'язання по Кредитному договорі, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами. Також ОСОБА_1 було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за Кредитним договором згідно цієї вимоги ПАТ «Ідея Банк» здійснить в рахунок погашення зазначеного боргу звернення стягнення на автомобіль, який виступає забезпеченням виконання кредитних зобов'язань, шляхом звернення до суду із позовом про звернення стягнення на предмет застави або іншим способом на власний вибір Позивача. Однак, відповідач заборгованість не сплатив.
Станом на 17.09.2018 року заборгованість відповідача становить 256 378,61 гривень, з яких: прострочений борг 100353,70 гривень, заборгованість за простроченими процентами 154 788,16 гривень, заборгованість за строковими процентами 1 236, 75 гривень.
Крім того, судом встановлено, що для забезпечення виконання кредитних зобов'язань між ОСОБА_1 та позивачем було укладено договір застави транспортного засобу Hyundai I20, 2011 року випуску, колір синій, номер шасі (кузова, рами) MALBB51CBBM257786, державний номерний знак/реєстраційний СЕ 7975 АТ, який належав ОСОБА_1 на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 без письмової згоди позивача, було відчужено предмет застави, актуальним власником якого згідно відповіді Головного сервісного центру МВС є ОСОБА_3.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених у законі, майно або майнові права, що становлять предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу й у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.
Відповідно до ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо іншого не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо іншого не встановлено законом.
Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах із третіми особами, якщо іншого не встановлено цим законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах із третіми особами, якщо іншого не встановлено цим законом.
На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим законом.
Це правило відповідає речовій природі застави як способу забезпечення, що отримало назву «право слідування».
За таких обставин реалізація (продаж) майна, яка проведена ОСОБА_1, що є предметом застави, та на сьогоднішній момент належить ОСОБА_3, без припинення обтяжень, не припиняє застави, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст.ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».
Саме до цього також зводяться правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 03.04.2013 по справі №6-7 цс13, а також постанові Верховного Суду від 30.05.2018 по справі № 555/661/16-ц.
В силу застави, згідно зі статтею 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.
Частинами першою та сьомою статті 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.
Звернення стягнення на предмет застави відповідно до статті 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до п.3 ч.2, ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» Також, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, в рішенні суду зазначаються: заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні.
Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, та звернення стягнення на предмет застави є обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають до задоволення.
Згідно вимог ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідним стягнути з відповідачів понесені судові витрати у розмірі сплаченого судового збору
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 5, 10, 18, 133, 141, 259, 263-265, 280-282,289, ЦПК України, суд, -
В И Р I Ш И В:
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: