Справа № 214/4532/18
6/214/149/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

секретар судового засідання Бєлікова О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку виконання заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.09.2009 року про стягнення аліментів на утримання дітей, зупинення виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою 17.07.2018 року, в якій просив суд відстрочити на 1 рік виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.09.2009 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/3 частки від його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3; зупинити вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню ВП №54164910 в цій частині.

В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_1 посилався на те, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.09.2009 року за позовом ОСОБА_2 присуджено стягнення аліментів з нього на її користь на утримання їх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. З вересня 2012 року та на даний момент син ОСОБА_5 проживає з ним та перебуває на його повному матеріальному утриманні, у звязку з чим він подав до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області позовну заяву до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення з неї на його користь аліментів. Вказана цивільна справа перебуває на стадії судового розгляду, судове рішення по ній не ухвалено. З огляду на те, що неповнолітній син ОСОБА_3 проживає з ОСОБА_1 та знаходиться на його утриманні, а сплата аліментів в розмірі 50 % від його доходу ставить заявника в скрутне матеріальне становище й призводить до збільшення розміру заборгованості по аліментам, тому вказані обставини в їх сукупності заявник вважає за достатні підстави для відстрочення виконання на 1 рік рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.09.2009 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів в частині їх стягнення на утримання сина, яке перебуває на примусовому виконанні в Металургійному відділі ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області, а також зупинення вчинення виконавчих дій в порядку п.6 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви про відстрочення виконання судового рішення та зупинення виконавчих дій підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Заінтересовані особи ОСОБА_2, представник органу ДВС в судове засідання не зявились, повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи від них на адресу суду не надходило.

За даних обставин з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи суд вважає за можливе заяву про відстрочення виконання рішення суду розглянути за відсутності учасників справи на підставі наявних доказів, оскільки їх неявка в силу ст.435 ЦПК України не перешкоджає цьому.

Суд, дослідивши вимоги заяви, письмові матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.09.2009 року позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено: стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/3 долі його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину, щомісячно, на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до повноліття дітей на користь ОСОБА_2; стягнуто з відповідача 51 грн. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення у дохід держави.

Рішення в апеляційному порядку не оскаржено, набрало законної сили 02.10.2009 року та на його виконання видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні в Металургійному відділі ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області, ВП №54164910 (а.с.25).

Положеннями ч.1, ч.2 ст.18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба або приватні виконавці як органи примусового виконання зобов'язані прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

За змістом ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Зазначена процесуальна норма кореспондується з приписами ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» та повязує можливість відстрочення виконання рішення у «виняткових випадках» за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять це неможливим у певний строк. Вказаний інститут призначений для захисту інтересів боржника.

У п.10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року №14 передбачено, що суду у вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, керуючись особливим характером обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). При цьому Верховний Суд України не дає чітких роз'яснень щодо цих підстав, підкреслюючи роль судового розсуду в оцінці цих обставин.

Звертаючись із заявою про відстрочення виконання рішення суду від 21.09.2009 року в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, заявник (боржник) ОСОБА_1 посилався на те, що з вересня 2012 року син проживає з ним, перебуває на його утриманні, у звязку з чим від подав до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області позовну заяву до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення з неї на його користь аліментів на утримання сина.

Дослідженням матеріалів, доданих до заяви, встановлено, що в провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області дійсно перебуває цивільна справа №210/679/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Справа призначена до судового розгляду, кінцеве процесуальне рішення по справі не ухвалено (а.с.26).

Відповідно до довідок з місця проживання, місця навчання (а.с.30-32), неповнолітній ОСОБА_3 з вересня 2012 року проживає з батьком ОСОБА_1, останній одноособово займається вихованням сина, навчанням, стосунки між ними хороші.

Вказані обставини хоча й мають місце, однак їх аналізом та наданням оцінки в розумінні обставин, які б визнали можливість відстрочення виконання рішення, суд приходить до висновку, що відкриття провадження по цивільній справі №210/679/18, в рамках якої вирішується питання про припинення стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, не є достатньою підставою для відстрочення виконання рішення суду від 21.09.2009 року в частині стягнення аліментів на дитину, а матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду не містять доказів, які б вказували на обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, або такі, які б вказували на скрутне матеріальне становище заявника.

Суд вважає, що поданням заяви про відстрочення виконання рішення за наведених вище підстав, ОСОБА_1 наводить суд до ухвалення рішення за результатами її вирішення, яке фактично опосередковано наперед вирішить спір по справі №210/679/18, що є недопустимим.

Позаяк, суд зауважує, що відповідно до вимог СК України, ЦПК України, правові підстави у випадку припинення стягнення аліментів або зміни їх розміру мають значення для зміни правовідносин лише після набрання ними чинності, а тому не можуть бути підставою для відстрочення виконання судового рішення, якого вони стосуються.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду за недоведеністю.

Заявлення вимоги про зупинення виконавчих дій в судовому порядку суд також вважає безпідставним, оскільки в силу п.6 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець самостійно зупиняє вчинення виконавчих дій у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення, що ухвалення окремого судового рішення не потребує.

Керуючись ст.ст.351-354, 435, п.15 Перехідних положень ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.09.2009 року, зупинення виконавчих дій відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 15 днів з моменту її підписання шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвалу складено та підписано 23.08.2018 року.

Суддя О.І. Євтушенко