Справа № 703/3589/18
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

05 жовтня 2018 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Борєйко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2, в якому просить розірвати їх шлюб, зареєстрований 25 червня 2014 року у Чертановському відділі РАЦС Управління РАЦС Москва, актовий запис №1680.

Під час вирішення питання щодо можливості відкриття провадження у справі за вищевказаним позовом встановлено, що позовна заява подана з порушенням вимог ст.177 ЦПК України.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: «оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст.119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Наприклад, у заяві про розірвання шлюбу має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, при кому з батьків вони перебувають, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, чи заявляються інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу. До заяви додаються: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог. Якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила ст.121 ЦПК».

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів, у позивача з відповідачем наявний спільний малолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом з тим, позовна заява ОСОБА_1 пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу не містить.

Крім того, з позовної заяви ОСОБА_1 не вбачається, що позивач та відповідач дійшли згоди щодо їх участі в утриманні та вихованні спільного малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу

Також до позовної заяви ОСОБА_1 не додано оригінал свідоцтва про укладення шлюбу між позивачем та відповідачем.

Згідно ч.2 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

Однак, матеріали позовної заяви ОСОБА_1 та додані до неї документи жодного доказу, які б свідчили про те, що відповідач, на час звернення позивача з позовом до суду, не вагітна та не має спільної з позивачем дитини, яка не досягла одного року.

При цьому, суд позбавлений можливості перевірити вищевказані обставини самостійно, навіть шляхом проведення судового засідання, оскільки відповідач проживає в м. Москва Російської Федерації, що ставить під сумнів можливість її прибуття до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч.2 ст.28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть предявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоровя чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», «позов про розірвання шлюбу з особою, яка не має в Україні місця проживання або місце проживання якої невідоме, може пред'являтися за місцем знаходження майна відповідача, або за останнім відомим місцем його проживання чи перебування (ч.10 ст.110 ЦПК), а у випадку, коли з позивачем проживають його малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача - за місцем проживання позивача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за місцем проживання будь-кого з них (ч. 2 ст. 110 ЦПК)».

Як вбачається з описової частини позовної заяви ОСОБА_1, він зазначає, що наявність на утриманні малолітньої дитини надає йому право звернення з даним позовом до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області.

Однак, з позовної заяви ОСОБА_1 взагалі не зрозуміло на утриманні позивача чи відповідача перебуває їх спільний малолітній син.

Приєднана до позовної заяви довідка №118305 від 12 червня 2018 року квартального комітету №7 м. Сміла Черкаської області, жодним чином не свідчить про знаходження на утриманні та проживання спільно з ОСОБА_1 спільного з відповідачем малолітнього сина, а лише надає інформацію про склад сімї позивача, в звязку з чим не може бути врахована при визначенні підсудності позовної заяви саме Смілянському міськрайонному суду Черкаської області.

При цьому, будь-яких інших доказів, які б свідчили про підсудність Смілянському міськрайонному суду Черкаської області позовної заяви ОСОБА_1, позивачем не надано.

Крім того, в порушення вимог частини четвертої статті 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви не додано оригінал документу про сплату судового збору та докази зарахування судового збору до держбюджету.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог ст.177 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.2 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху до усунення вищевказаних недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 28, 95, 175, 177, 185, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк для усунення недоліків, який відраховується з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Розяснити позивачу, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Борєйко