АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/8375/14-ц 22-ц/774/1153/К/18A
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 182/8375/14-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар- Кислиця І.В.

сторони: позивач - ОСОБА_1,

відповідачі - ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ДомКом Нікополь»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ДомКом Нікополь» на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2018 року, ухваленого суддею Тихомировим І.В. у місті Нікополі,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям.

В мотивування заявлених вимог посилається не те, що вона проживає на другому поверсі дев'ятиповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1, є власницею цієї квартири. Будинок знаходиться на утриманні Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ДомКом Нікополь» (далі - ТОВ «КК «ДомКом Нікополь»). 08.09.2014 року о 12.00 год. відбулось залиття її квартири, з квартири АДРЕСА_4, власником якої є ОСОБА_2, яка розташована поверхом вище. Складено Акт за підписом сусідів, затверджений директором ТОВ «КК «ДомКом Нікополь». З урахуванням того, що ОСОБА_2 та ТОВ «КК «ДомКом Нікополь» не бажають відшкодовувати завдану залиттям її житла шкоду у добровільному порядку, позивач, після уточнення позовних вимог, просить суд стягнути з відповідачів солідарно на її користь вартість відновлювального ремонту на суму 24844,94 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн., а також судові витрати, а саме: вартість проведення судової будівельно-технічної експертизи у сумі 4915,20 грн., сплачену комісію за перерахування оплати за проведення судової будівельно-технічної експертизи на рахунок Дніпропетровського НДІСЕ у сумі 34,41 грн., витрати на надсилання рекомендованого листа на адресу Дніпропетровського НДІСЕ у сумі 24,46 грн. та судовий збір у сумі 429,52 грн.

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача заподіяну затопленням шкоду у розмірі 37951,20 грн., судовий збір 429,52 грн.

За заявою відповідача ОСОБА_2, заочне рішення скасоване, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 03 травня 2018 року до участі у справі залучено в якості співвідповідача ТОВ «КК«ДомКом Нікополь».

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2018 року відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 Стягнуто з ТОВ «КК«ДомКом Нікополь» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 24844,94 грн., моральну шкоду в розмірі 1000 грн., витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 4 915,20 грн., судовий збір у розмірі 429,52 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач ТОВ «КК «ДомКом Нікополь» подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, поставив питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позову до ТОВ «КК«ДомКом Нікополь».

В мотивування апеляційної скарг відповідач зазначає, що судом не взято до уваги, що ТОВ «КК«ДомКом Нікополь» не є належним відповідачем, оскільки на момент залиття квартири не був балансоутримувачем будинку в якому розташована квартира позивача. Крім того, на час залиття квартири позивача до повноважень ТОВ «КК«ДомКом Нікополь» не входило надання послуг з утримання будинків та прибудинкової території. Згідно затверджених тарифів до повноважень ТОВ «КК«ДомКом Нікополь» не входить утримання та обслуговування внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

За ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.4-6).

Згідно Акту від 08.09.2014 року, складеного за участі мешканців квартир АДРЕСА_5,АДРЕСА_6 та затвердженого директором ТОВ «КК «ДомКом Нікополь» 10.09.2014 року, у квартирі АДРЕСА_1 відбулось залиття житлових кімнат площею 16,9 кв.м. та 12,1 кв.м., коридор площею 7,4 кв.м., туалет площею 1,0 кв.м. Встановлено причину залиття сталося із квартириАДРЕСА_4, розташованої поверхом вище, яка на праві власності належить ОСОБА_2 (а.с. 7, 81).

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 1019-16 залиття 08.09.2014 року квартири АДРЕСА_1 сталося в результаті пориву стояка холодного водопостачання, який розташований у квартирі АДРЕСА_4 у приміщенні вбиральні (а.с.124-151).

Відповідно до інформації, наданої КП «Міська житлово-технічна інспекція» Нікопольської міської ради (далі - КП «МЖТІ» НМР) від 02.07.2015 року № 3/11/0229-2796, житловий будинок АДРЕСА_1 та його внутрішньо будинкові мережі знаходяться на балансі КП «МЖТІ» НМР (а.с.60).

Рішенням виконкому Нікопольської міської ради № 560 від 30.07.2014 року ТОВ «КК «ДомКом Нікополь» визначено тимчасовим виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в місті Нікополі - до проведення конкурсу на визначення виконавця послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в місті Нікополі (а.с.102).

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з ТОВ «КК «ДомКом Нікополь» спричинену залиттям матеріальну та моральну шкоду, суд першої інстанції керувався ст.ст. 1166, 1167 ЦК України та виходив з обов'язку відповідача здійснювати ремонт внутрішньо будинкових мереж.

Однак, колегія суддів не може у повному обсязі погодитися із висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна визнати законним і обґрунтованим.

Між сторонами виникли правовідносини стосовно відшкодування позивачу шкоди завданої в результаті затоплення.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності вини в завданні шкоди.

Судом встановлено та матеріалами справи доведено, що затоплення квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 сталося 08 вересня 2014 року, через пошкодження труби стояку холодного водопостачання у квартирі АДРЕСА_4, що розташована вище поверхом, та належить ОСОБА_2 ( а.с.66).

Колегія суддів не може погодитися із висновком суду першої інстанції про покладення обов'язку відшкодувати завдану залиттям шкоду на ТОВ «КК «ДомКом Нікополь», вважає даний висновок суду помилковим.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Матеріали справи не містять доказів вини ТОВ «КК «ДомКом Нікополь» у заподіянні шкоди позивачу через неналежне утримання власником квартири АДРЕСА_4 внутрішньоквартирної мережу холодного водопостачання.

В матеріалах справи відсутні докази звернення власника квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_6 до дати залиття, тобто до 08 вересня 2014 року до організації, яка надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території із заявою про усунення неполадок, що було ним здійснено після настання залиття.

Цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Стаття 322 ЦК України передбачає, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідальність за справність системи водопостачання, що розташована у квартирі відповідача, несе власник, а не балансоутримувач чи компанія, яка надає послуги з утриманню будинку та прибудинкової території.

Аналіз ст. ст. 151, 177, 179 ЖК УРСР, ст. 322 ЦК України свідчить про те, що власник зобов'язаний утримувати жилі приміщення, підтримувати санітарно-технічне та інше обладнання у належному стані, дотримуватись Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 ( із внесеними змінами та доповненнями).

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що саме з вини відповідача ОСОБА_2, який є власником квартири АДРЕСА_4, розташованої над квартирою позивача ОСОБА_1 сталося залиття, що спричинило матеріальну шкоду, через псування її майна. Оскільки, він, як власник, має обов'язок по збереженню та підтриманню в справному стані жиле приміщення та комунікаційні системи, що в ньому розташовані. Як видно з матеріалів справи, наданих відповідачем ОСОБА_2 фотознімків, труба холодного водопостачання, що розташована в його квартирі перебуває у занедбаному стані. Вона не пофарбована, має чисельні заржавілі плями, сліди корозійного процесу, відлущування старої фарби, що призвело до утворення наскрізної дірки від проіржавлення труби ( а.с.112,115).

Жодного доказу завчасного звернення відповідача ОСОБА_2 до ТОВ «КК «ДомКом Нікополь», задля усунення пошкодження труб, відповідачем не надано. Проведення ремонтних робіт у продовж 2015-2016р.р. ТОВ «КК «ДомКом Нікополь» в квартирі відповідача ОСОБА_6 з улаштування хомута, обстеження труб холодного водопостачання та полагодження їх, не знімає з відповідача обов'язку, відшкодувати завдану залиттям, яке мало місце 08 вересня 2014 року з його приміщення шкоду, яка сталася через пошкодження, проіржавлення труби.

Відповідно до висновків проведеної судової будівельно-технічної експертизи №1019-16 від 23 грудня 2016 року, встановлено, що 08 вересня 2014 року відбулось залиття квартири АДРЕСА_1 з квартири АДРЕСА_4, яка розташована поверхом вище. Власник квартири АДРЕСА_4 не заперечував факт течі з його квартири, через порив стояки холодного водопостачання, який розташований в приміщенні вбиральні. Вартість матеріальної шкоди заподіяної залиттям квартири АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_1 становить 24844,94 грн. (т. 1, а.с. 124 - 134).

Згідно Акту здачі-приймання висновку судового експерта 1019-16 від 23 грудня 2016 року його вартість становить 4845,50 грн. ( а.с.152 том 1 ).

Згідно квитанції №95 від 18 березня 2016 року позивач ОСОБА_1 за висновок експерта сплатила кошти в сумі 4915,20 грн., тобто в більшому обсязі, ніж її вартість та комісію банка 34,41 грн. ( а.с.173 том 1).

Проте, позивач не позбавлена можливості звернутися до експертної установи із вимогою про повернення надмірно сплаченої суми за проведення судової експертизи. Колегія суддів також вважає недоведеними вимоги позивача про стягнення на її користь витрат за поштову пересилку, оскільки матеріали справи не містять вимоги про надіслання зазначених документів, які містилися в матеріалах справи.

Колегія суддів вважає доведеними позовні вимоги ОСОБА_1 щодо заподіяння їй моральної шкоди через пошкодження її майна залиттям квартири, оскільки порушився її звичайний ритм життя, вона вимушена додавати зусиль для відновлення свого становища, що існувало до залиття, необхідні зусилля та матеріальні блага для проведення ремонтних робіт, вона є пенсіонеркою, псування її майна спричинило потрясіння, пригнічення.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна (частина перша та друга статті 23 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Визначаючи розмір моральної (немайнової) шкоди суд апеляційної інстанції, приймає до уваги, роз'яснення, надані в Постанові Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з урахуванням дійсних обставин справи, що в результаті винних дій відповідача, позивачу завдано моральної шкоди, оскільки у зв`язку із залиттям її квартири вона перенесла моральні переживання та незручності, затоплено стіни, стелю, підлогу, порушено звичайний ритм життя, що спричинило неподобства, незручності та вимусило позивача прикладати додаткових зусиль для налагодження роботи, вважає виваженим, справедливим, достатнім, таким, що не призведе до збагачення позивача за рахунок відповідача розмір компенсації спричиненої моральної шкоди у сумі 1000 грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач довів завдану шкоду та її розмір, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття її квартири, тому колегія суддів приходить до висновку про те, що завдані позивачу збитки підлягають відшкодуванню саме відповідачем ОСОБА_2, як власником квартири в якій розташована труба ( стоякова) холодного водопостачання порив у якій став причиною залиття, оскільки саме власник зобов'язаний дбати про стан внутрішньо квартирного обладнання та системи водопостачання та водовідведення.

Відповідачем не надано жодного доказу, який би спростовував наявність його вини у залитті приміщення позивача.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду про доведеність вини відповідача ТОВ «КК «ДомКом Нікополь» в залитті квартири позивача та спричиненні їй матеріальної та моральної шкоди, як організація що надає послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території не ґрунтується на законі та доказах, які містяться у матеріалах справи.

Тому, рішення суду першої інстанції, згідно п.п.1,3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню та ухваленню нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 та стягненню на її користь з ОСОБА_2 в рахунок відшкодування завданої залиттям квартири матеріальної шкоди 24844,94 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди - 1000 грн., витрати за проведення судової експертизи - 4845,50 грн., витрати зі сплати судового збору у сумі 248,45 грн., пропорційно до задоволених вимог.

З ОСОБА_2 на користь ТОВ «КК «ДомКом Нікополь» підлягає стягненню витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги у сумі 643,50 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ДомКом Нікополь» задовольнити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду спричинену залиттям її квартири у розмірі 24844,94 грн., в рахунок компенсації моральної шкоди - 1000 грн., витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи - 4845,50 грн., витрати зі сплати судового збору у сумі 248,45 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ДомКом Нікополь» витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги в сумі 643,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 28 серпня 2018 року.

Головуючий:

Судді: