ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 грудня 2018 року

м. Харків

справа № 641/2128/18

провадження № 22-ц/818/958/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Огар І.В.,

імя (найменування) сторін:

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 представника ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2018 року в складі судді Фанди О.А.,

у с т а н о в и в :

В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 та просила: стягнути аліменти на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 11 000 грн. щомісячно, починаючи з 08 листопада 2017 року до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача аліменти на її утримання в сумі 11 000 грн., починаючи з 08 листопада 2017 року, щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку; стягнути додаткові витрати, що повязані з лікуванням малолітньої дитини в розмірі 22 432 грн. 75 коп.; стягнути грошову суму в розмірі 20 000 грн. на додаткові витрати на оздоровленням починаючи з 08 листопада 2017 року до досягнення дитиною повноліття; судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 липня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 10 квітня 2018 року та до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до 19 жовтня 2020 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з 10 квітня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на лікування дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 035 грн. одноразово. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000 грн. Вирішено питання про судовий збір. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

01 серпня 2018 року ОСОБА_3 представник ОСОБА_1 подав заяву про розподіл судових витрат між сторонами. Просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судових витрат, повязаних із наданням правничої допомоги в розмірі 4 800 грн.

Заява мотивована тим, що під час подання позовної заяви, дотримуючись вимог пункту 9 частини 3 статті 175 ЦПК України, позивачем було заявлено попередній розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і, які очікує понести у звязку із розглядом справи. Відповідно до умов Договору про надання правових послуг від 02 квітня 2018 року № 14/18, укладеного між позивачем та адвокатом ОСОБА_3, гонорар за комплекс дій у межах розгляду судової справи визначається у погодинній оплаті та складає 600 грн. за одну годину праці адвоката. На момент подання позовної заяви гонорар адвоката складав 6 000 грн. за 10 годин, на підтвердження чого було надано: Акт здачі приймання від 07 квітня 2018 року № 1, рахунок від 07 квітня 2018 року б/н та квитанція до прибуткового касового ордера від 07 квітня 2018 року № 1 0704. Таким чином, сума витрат на правничу допомогу, що заявлена позивачем, була детально обґрунтована. Окрім цього також були понесені витрати, повязані з безпосереднім розглядом позовної заяви у судовому засіданні. Так, 26 квітня по 26 липня 2018 року адвокатом були здійснені наступні послуги: надання усної консультації, правової інформації і розяснень з правових питань; забезпечення участі у судових засіданнях у приміщенні суду першої інстанції 17 травня та 04 липня 2018 року; аналіз відзиву на позовну заяву та доданих до нього документів; підготовка правової позиції, підготовка та складання відповіді на відзив на позовну заяву, збір додаткових доказів (документів) на підтвердження позовних вимог; підготовка та складання клопотання про витребування доказів, які неможливо отримати самостійно у позасудовому порядку і які необхідні для підтвердження позовних вимог. За вказані дії гонорар склав 4 800 грн. за 8 год.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2018 року в задоволенні заяви відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що представником позивача не надано детальний опис робіт (наданих послуг) із зазначенням вартості окремих робіт (послуг), що є необхідним для вирішення питання щодо розподілу понесених судових витрат відповідно до положень ЦПК України; представник позивача неодноразово подавав заяви про розгляд справи за його відсутності, тому жодних перешкод у своєчасному поданні доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу не встановлено; стягуючи 2 000 грн. на відшкодування понесених позивачем витрат на правову допомогу, відповідно до статті 137 ЦПК України, судом було враховано складність справи.

07 вересня 2018 року ОСОБА_3 представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Апеляційного суду Харківської області. Посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заяви в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що представником позивача під час подання позову та заяви про розподіл судових витрат, з дотриманням вимог частини 3 статті 137 ЦПК України, був поданий детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Ці відомості були чітко визначені в Актах здачі приймання до Договору про надання правових послуг від 02 квітня 2018 року № 14/18. До повноважень та компетенції суду не входить обовязок зменшення обсягу витрат, повязаних із наданням професійної правничої допомоги, адже витрати фактично і реально були понесені стороною, що встановлено та підтверджено належними доказами.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 21 вересня 2018 року в складі судді Тичкової О.Ю. відкрито апеляційне провадження по даній справі.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Відповідно до пункту 8 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі Закон № 2147-VIII), що набув чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Харківської області ліквідовано та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

02 жовтня 2018 року вказану апеляційну скаргу передано до Харківського апеляційного суду.

05 жовтня 2018 року ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що cуд першої інстанції стягнув судові витрати з урахуванням вимог статті 141 ЦПК України; витрати на правничу допомогу є завищеними; справа не є складною, розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, не є резонансною, ціна позову необґрунтованого завищена, справа не впливає на репутацію та не викликає суспільного інтересу.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1 - 6 статті 137 ЦК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_3 на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано Акт здачі-приймання № 2 до Договору про надання правових послуг від 02 квітня 2018 року № 14/18, квитанцію до прибуткового касового ордера від 26 травня 2018 року № 1-2607.

За приписами статтей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін; докази подаються сторонами; збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Відмовляючи в задоволенні заяви про розподіл судових витрат між сторонами, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що представником позивача ОСОБА_5 не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаного адвокатом, із зазначенням вартості окремих робіт (послуг), що є необхідним для вирішення питання щодо розподілу понесених судових витрат відповідно до положень ЦПК України.

Судова колегія погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, ухвала Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2018 року є законною, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2018 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді Р.М. Піддубний

ОСОБА_6