Справа № 415/5346/18
Провадження № 2/415/1819/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2018 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Грибанової Л.О.,

за участі секретаря Тимофієвої О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду міста Лисичанська цивільну справу за позовом ОСОБА_1, місце проживання якого за адресою: вул. Танкістів, буд. 36, м. Лисичанськ, Луганська область, Україна до ОСОБА_2, місце проживання якої за адресою: вул. Дібровка, буд. 21, м. Лисичанськ, Луганська область, Україна про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що він з відповідачем у справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 04.03.1995 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 128. Від спільного подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки з відповідачем були припинені з січня 2015 року, через непорозуміння, щодо поглядів на сімейне життя та обовязки, ведення домашнього господарства, результатом чого стало те, що позивач пішов від відповідача. На примирення не згодний та переконаний, що подальше подружнє життя та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, не має. Просив розірвати шлюб, зареєстрований 04.03.1995 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 128 між позивачем та ОСОБА_2 розірвати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, до його початку надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду письмові пояснення, де зазначила, що фактичне припинення шлюбних та спільних господарських відносин між нею та чоловіком було 19 травня 2017 року. До цієї дати, позивач час від часу проживав спільно із нею, ними спільно здійснювались покупки як продуктів харчування, так і особистих речей, одягу. В період часу до 2017 року, вони намагались зберегти сімю, до часу остаточного розірвання шлюбних відносин в 2017 році, коли чоловік зібрав свої власні речі та остаточно пішов із дому. Також надала суду письмову заяву, в якій позов визнала, просила суд розглядати справу за її відсутністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД № 239859, повторно виданим Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 04 березня 1995 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції зареєстрували шлюб, про що зроблено запис № 128. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_1.

З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, сторони мешкають окремо, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 81, 141, 206, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 110, 112-114 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, місце проживання якого за адресою: вул. Танкістів, буд. 36, м. Лисичанськ, Луганська область, Україна до ОСОБА_2, місце проживання якої за адресою: вул. Дібровка, буд. 21, м. Лисичанськ, Луганська область, Україна про розірвання шлюбу, задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 04 березня 1995 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 128, між ОСОБА_1, місце проживання якого за адресою: вул. Танкістів, буд. 36 м. Лисичанськ Луганська область, Україна ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3), місце проживання якої за адресою: вул. Дібровка, буд. 21, м. Лисичанськ, Луганська область, Україна, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Із урахуванням вимог пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд протягом тридцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому рішення суду не були вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.О. ГРИБАНОВА