Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3522/18

номер провадження 2/695/1486/18

27 грудня 2018 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря Оніщенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Батько дитини не надає допомоги на утримання сина, а позивач достатніх коштів належне утримання дитини не має, а тому змушена була звернулась до суду з позовом про стягнення з батька аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідно до ухвали суду від 09.11.2018 року дана справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Враховуючи, що відповідно до ухвали суду розгляд справи призначений у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, і сторони проти такого порядку не заперечують, відзиву на позов відповідач до суду не направив, а у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини позивача та відповідача, суд розглядає справу за відсутності сторін по матеріалах справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

При цьому суд виходить з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із свідоцтва про народження (серії І-СР № 177141 від 25.11.2013 року) батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Згідно із ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України віл 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаются питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як вбачається зі ст. 150 СК України, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобовязані поважати дитину. У відповідності до ст., ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. У відповідності до ч. 2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що повинні забезпечувати обоє батьків. Оскільки відповідач має задовільний стан здоровя, на своєму утриманні інших непрацездатних членів сімї не має, бо про таких не повідомив суд, є працездатним, має постійне місце роботи: ПрАТ Миронівська птахофабрика, а тому може та зобов`язаний утримувати дитину до досягнення повноліття, то суд вважає, що аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з відповідача у частці від заробітку, та погоджується з розміром аліментів, визначеним позивачем.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до повного задоволення.

Суд також приходить до висновку про стягнення з відповідача відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України судових витрат.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 150, 180, 182, 183, 191 СК України та ст.4, 12,81,

ст., ст. ч.6 ст.141, 206, 263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити в повному обсязі.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН невідомий, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки с. Піщане Золотоніського району Черкаської області, вул. Східна, 15, аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3, 20 листопада 2013 року року народження, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп. у дохід держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: 6001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя : Середа Л.В.