Справа №:755/2698/13-ц
Провадження №: 6/755/499/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

"08" червня 2018 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Савлук Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження, в приміщенні суду подання Державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шпак Р. В., заінтересовані особи: ОСОБА_2, Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 про примусове проникнення до житла боржника,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшло подання державного виконавця Державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шпак Р. В. про примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за останнім відомим місцем проживання: АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що на виконанні у Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебуває виконавчий лист №755/2698/13-ц, виданий Дніпровським районним судом міста Києва від 09 жовтня 2013 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ФОП «ОСОБА_3.» суму боргу в розмірі 19 710 гривень 00 копійок, судовий збір (мито) в сумі 229 гривень 40 копійок, а всього 19 939 (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот тридцять дев'ять) гривень 40 (сорок) копійок, однак боржник ОСОБА_2 приховує своє місце проживання та роботи, на виклики державного виконавця боржник не з'являється, згідно даних відомих державному виконавцю боржник ОСОБА_2 зареєстрованою по місту Києву та Київській області не значиться, виходом державного виконавця за останнім відомим місцем проживання боржника, 12 грудня 2017 року встановлено, що на неодноразові стуки та дзвінки двері ніхто не відчиняв про що складено акт.

Відповідно до п.9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом положень ч.13 ст.7 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до вимог ст. 439 Цивільного процесуального кодексу України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Оцінивши зібрані у справі докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що у провадженні Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції міста Києва перебуває виконавче провадження № 44626575 щодо примусового виконання виконавчого листа №755/2698/13-ц, виданого Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ФОП «ОСОБА_3.» суму боргу в розмірі 19 710 гривень 00 копійок, судовий збір (мито) в сумі 229 гривень 40 копійок, а всього 19 939 (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот тридцять дев'ять) гривень 40 (сорок) копійок.

Згідно з матеріалів виконавчого провадження, боржник ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 по місту Києву зареєстрованою не значиться, інші дані щодо місця перебування боржника відсутні.

В ході виконання рішення суду державним виконавцем направлено запити до Регіонального сервісного центру МВС у місті Києві, ПФУ та ДФС з метою встановлення місця роботи боржника або наявності відкритих рахунків, наявності зареєстрованих транспортних засобів, однак за отриманими даними, боржник не отримує дохід, не має відкритих рахунків в банківських установах, не має зареєстрованих транспортних засобів.

21 грудня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження.

На неодноразові виходи державного виконавця за останнім відомим місцем проживання боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, на неодноразові стуки та дзвінки двері ніхто не відчиняв про що складено акт.

В порядку ст. 76 Закону України „Про виконавче провадження" передбачена відповідальність за невиконання законних вимог державного виконавця та порушення вимог цього Закону, а саме за невиконання законних вимог державного виконавця громадянами чи посадовими особами, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи та майновий стан боржника, а також неповідомлення боржником про зміну місця роботи (знаходження), якщо ці дії не мають ознак злочину, а також за неявку без поважних причин за викликом державного виконавця на винних осіб за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби накладається штраф від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у порядку, передбаченому законом.

У разі наявності ознак злочину у діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи іншим чином порушує вимоги законодавства про виконавче провадження, державний виконавець складає акт про порушення і надсилає до відповідних правоохоронних органів подання про притягнення винної особи до кримінальної відповідальності.

Кожному гарантується недоторканність житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (частини перша, друга статті 30 Конституції України)

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року)

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подання державного виконавця Державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шпак Р. В. про примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за останнім відомим місцем проживання: АДРЕСА_1, не підлягає задоволенню, оскільки державними виконавцями не вжито повний обсяг заходів, визначених законодавством про виконавче провадження щодо примусового виконання судового рішення, невикористанні всі права надані державним виконавцям, спрямованих на своєчасне та повне вчинення виконавчих дій, крім того, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, боржник, ОСОБА_2 зареєстрованою по місту Києву не значиться.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 18, 36, 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 439 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні подання Державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шпак Р. В., заінтересовані особи: ОСОБА_2, Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 про примусове проникнення до житла боржника.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя