РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/14234/16-ц

Провадження № 2/643/316/18

17.08.2018 17 серпня 2018 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Жуковської К.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові позовну заяву ОСОБА_1 до Моторне (транспортне) страхове бюро України, ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» про визнання недійсним договору страхування, відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, яким просить визнати недійсним договір страхування у вигляді полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ № 5672127 від 17.08.2015, укладений між ПрАТ «Страхова компанія Україна» та ОСОБА_2 з моменту його укладання, тобто з 17.08.2015; стягнути з МТСБУ на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 27217,98грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 05.07.2016 у м. Харкові, на вул. Ак. Павлова відбулась ДТП за участю автомобіля «VW TRANSPORTER» д/н НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «SKODA OCTAVIA» д/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1 Автомобіль «VW TRANSPORTER» д/н НОМЕР_3 належить ОСОБА_2, на якого оформлений поліс ОСЦПВВНТЗ. Винним у вчинені ДТП визнано ОСОБА_4 Цивільна відповідальність ОСОБА_4 застрахована ПрАТ «СК «Україна» 17.08.2015 згідно полісу серії АІ № 5672127. В мережі Інтернет позивачу стало відомо з офіційного сайту МТСБУ та згідно довідки з Централізованої бази даних МТСБУ, що поліс серії АІ № 5672127 є недійсним, а страховик ПрАТ «СК «Україна» позбавлена права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ з 01.07.2015, 30.04.2015 ПрАТ «СК «Україна» було анульовано дію ліцензії з ОСЦПВВНТЗ , а з 04.06.2015 анульовано дії усіх ліцензій. Отже, на час укладання договору страхування від 17.08.2015 ПрАТ «СК «Україна» не мала на це право, тому такий договір необхідно визнати недійсним. Позивач при таких обставинах звернувся до МТСБУ для виплати спричиненої шкоди за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, однак листом від 05.11.2016 відмовлено у відшкодуванні, посилаючись на дійсність полісу. Згідно висновку ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса від 29.09.2016 розмір спричиненої шкоди в результаті ДТП становить 38808,44грн., втрата товарної вартості автомобіля становить 11590,46грн., тому МТСБУ повинно виплатити позивачу відшкодування в розмірі страхової суми 27217,98грн.

Відповідач МТСБУ в свою чергу надало письмові заперечення проти позову, із яких вбачається, що позивач не має права вимагати визнання договору страхування недійсним, т.я. не є стороною договору, саме сторона договору повинна звернутися до МТСБУ за встановленим порядком, а у разі невиконання обов'язку письмового звернення, спричинена шкода відшкодовується здавачем шкоди.

В судовому засіданні позивач підтримав викладені у позові обставини та вимоги позову, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача МТСБУ в судове засідання не з'явився, надавши заяву про слухання справи за його відсутністю.

Представник відповідача ПрАТ «СК «Україна» та відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлені про день, час та місце судового засідання, заяв про поважні причини своєї відсутності або про слухання справи за їх відсутністю, відзив на позов не надали.

Суд, вивчивши доводи позивача, заперечення відповідача МТСБУ, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, встановлено, що 05.07.2016 о 09:00 на вул. Ак. Павлова, 140 в м. Харкові сталося дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «VW TRANSPORTER» д/н НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «SKODA OCTAVIA» д/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1

Винним у вчинені вказаної ДТП визнано ОСОБА_4

Автомобіль «VW TRANSPORTER» д/н НОМЕР_3 належить ОСОБА_2

Цивільна відповідальність ОСОБА_2 застрахована ПрАТ «СК «Україна» 17.08.2015 на підставі страхового полісу серії АІ № 5672127.

Вартість матеріальної шкоди, вчиненої власнику автомобіля «SKODA OCTAVIA» д/н НОМЕР_4, пошкодженого внаслідок ДТП 05.07.2016 складає 38808,44грн.

Такі обставини підтверджено копіями постанови Московського районного суду м. Харкова від 19.09.2016, полісу серії АІ № 5672127 від 17.08.2015, свідоцтва про реєстрацію ТЗ, висновку експертного автвотоварозначого дослідження Харківського Науково-Дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса № 7364 від 29.09.2016 (а.с.5,9-16,18).

Ухвалою суду від 20.02.2018 затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про часткову виплату позивачу суми відшкодування, завданої внаслідок ДТП (а.с.73-75).

Із розпорядження № 905 від 30.04.2015 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг вбачається анулювання ліцензії на проведення страхової діяльності Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» (а.с.6-8).

Із відповіді МТСБУ на адресу позивача вбачається, що зазначений договір страхування є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлено законом та він не визнаний судом недійсним. МТСБУ виконує зобов'язання страховика за внутрішніми договорами страхування у разі недостатності коштів та майно страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/ або ліквідований (а.с.14).

Так, загальними нормами глави 67 ЦК України, ЗУ «Про страхування», ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулюються відносини у сфери обов'язкового страхування цивільно-правових відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору (ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про страхування).

Договір страхування набуває чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором (ст. 983 ЦК України).

Встановлено, що сторонами договору страхування у вигляді полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ № 5672127 від 17.08.2015 є ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Україна».

Відповідно до вимог ст. 998 ЦК України договір страхування є нікчемним або визначається недійсним у випадках, встановлених цим Кодексом.

Договір страхування також визначається судом недійсним, якщо його укладено після настання страхового випадку; об'єктом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації.

Відповідно до положень ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонню (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії) може бути визнаний судом недійсним. Якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ст.ст. 227, 230, 236 ЦК України).

Отже, вищевикладене свідчить, що позивача не є стороною договору страхування, сторони договору його правомірність не оскаржували і з боку позивача не надано жодного доказу, що одна із сторін правочину навмисно ввела в оману другу сторону договору тощо.

Наявність анулювання ліцензії ПрАТ «СК «Україна» не є підставою для визнання договору страхування недійсним за вимогою саме позивача з підстав наведених вище.

Далі, МТСБУ у відповідності до вимог ЗУ «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виконує зобов'язання страховика за внутрішніми договорами страхування у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований (п.п. «г» п.41.1 ст. 41 цього Закону).

Із ЗУ «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу (ст.33.1.4 цього Закону).

Пунктом 16 Пленуму ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішені спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 визначено, що оскільки відповідно до ст. 3 Закону № 1961-ІУ обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення ст. 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого ст. 33 Закону № 1961-ІУ обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір ( у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-ІУ обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик. У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності ( у передбачених випадках МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується здавачем шкоди.

Вказану позицію підтримав Верховний Суд України (справа №6-2808цс15) вказавши, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.

В матеріалах справи відсутні докази того, що винна у вчинені ДТП особа ОСОБА_4, за яким у відповідності до ст.33 вищевказаного Закону, обов'язок про повідомлення про настання страхового випадку, існує, та сторона договору ОСОБА_2, зверталися до страховика.

Таким чином, аналізуючи вищевикладені обставини, норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що вимоги позову безпідставні, належним чином не доведені, тому у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 76-83, 258, 259, 263-268 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 227, 230, 236, 998 ЦК України, ЗУ «Про страхування», ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд, -

в и р і ш и в:

В задоволені вимог позову відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів.

Повний текст складений 27.08.2018.

Суддя