Провадження № 6/742/84/18
Єдиний унікальний № 2517/7765/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді - Павлова В.Г.,

секретаря - Назаренко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Прилуки цивільну справу за заявою Прилуцького міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області області про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку -

ВСТАНОВИВ:

09.07.2018 року до Прилуцького міськрайонного суду звернувся заступник начальника Прилуцького міськрайонного відділу ДВС головного територіального управління юстиції у Чернігівській області з заявою про звернення стягнення на майно боржника. Заява мотивована тим, що в провадженні відділу державної виконавчої служби перебуває виконавчий напис №644, виданий 08.04.2011 року приватним нотаріусом про звернення стягнення на житловий будинок, який знаходиться за адресою: 1-й провулок Межовий буд.3 в м. Прилуки.

Під час проведення виконавчих дій було встановлено, що вище вказаний будинок розміщений на земельній ділянці право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 27.11.2012 року державну реєстрацію права власності на земельну ділянку було скасовано, проте відповідні записи містяться в реєстрі речових прав на нерухоме майно, що унеможливлює звернення стягнення на нерухоме майно боржника.

В судове засідання державний виконавець не зявився, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, наполягаючи на задоволенні заявлених вимог.

Судом, з огляду на приписи ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали заяви про звернення стягнення на майно боржника, суд вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

З оглянутого в судовому засіданні іпотечного договору від 22.06.2009 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з однієї сторони, та ВАТ «ОСОБА_4 Аваль», з іншої, встановлено, що предметом іпотеки є житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, які знаходяться за адресою: 1-й провулок Межовий в м. Прилуки /а.с.8-11/.

Як вбачається з виконавчого напису нотаріуса №644 від 08.04.2011 року, на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за вище вказаною адресою звернуто стягнення для задоволення вимог АТ «ОСОБА_4 Аваль» в сумі 122 409 грн 61 к /а.с.6/.

11.09.2017 року державним виконавцем була винесена постанова про опис та арешт майна боржників, зокрема, щодо будинку та господарсько-побутових будівель за вище вказаною адресою.

Відповідно до ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. Під час організації виконання стягнення було встановлено, що земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: 1-й провулок Межовий з м. Прилуки, зареєстрована у власності за ОСОБА_1

В подальшому рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 27.11.2012 року було скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку за вище вказаною адресою. Разом з тим, згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 27.06.2018 року остання продовжує перебувати у власності ОСОБА_1, що унеможливлює державним виконавцям звернути стягнення на нерухоме майно.

Положеннями ч.1 ст.377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Отже, за змістом ст.377 ЦК України, ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За ними визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосуванні положень ст.120 ЗК України у поєднанні з нормою ст.125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об'єкта права власності.

Таким чином, аналіз змісту норм ст.377 ЦК України, ст.120 ЗК України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість їх положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені. Саме таку позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 13 квітня 2016 року № 253цс16.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Незважаючи на обізнаність боржників щодо необхідності здійснити реєстрацію права власності на земельну ділянку на якій знаходяться обєкти нерухомого майна, які є предметом іпотеки, з огляду на достатньо тривалий період як з моменту виникнення у них права власності на будинок, так і з моменту ухвалення рішення Прилуцьким міськрайонним судом від 27.11.2012 року, останні фактично самоусунились, тим самим унеможлививши задовольнити вимоги іпотекодержателя.

За змістом ч.10 ст.440 ЦПК України судом вирішується питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку.

Враховуючи той факт, що право власності на земельну ділянку, на якій знаходиться іпотечне майно, не зареєстроване в установленому законом порядку, а боржники є фактично її власниками, заява державного виконавця про звернення стягнення підлягає задоволенню.

Керуючись ст.440 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву заступника начальника Прилуцького міськрайонного відділу ДВС головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про звернення стягнення на майно боржника задовольнити.

Звернути стягнення на нерухоме майно ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,0562 га, кадастровий номер :01:003:0122, що знаходиться за адресою: за адресою: 1-й провулок Межовий в м. Прилуки, при виконанні виконавчого напису №644, виданого 08.04.2011 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про звернення стягнення на житловий будинок житловою площею 45,7 м2, загальною площею 73,2 м2 з господарсько-побутовими будівлями, які розташовані за адресою: 1-й провулок Межовий в м. Прилуки, що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для задоволення за рахунок коштів отриманих від їх реалізації вимог ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» в сумі 122 409 грн 61 к.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя Прилуцького міськрайонного суду В.Г. Павлов