Номер провадження 2/754/969/18
Справа №754/7776/17
РІШЕННЯ

Іменем України

17 вересня 2018 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

за участю

секретаря судового засідання Шевчук М.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що 13.04.2016 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб. Донька ОСОБА_4 залишилась проживати з нею та знаходиться на повному її утриманні. Аліменти на утримання доньки на її (позивача) користь було присуджено в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07.04.2015 року і до повноліття дитини. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку приймати участь у додаткових витратах на утримання дитини згідно ст.185 СК України.

Позивач вказує на те, що 01.09.2016 року донька є студентом Київського університету права Національної академії наук України за напрямом підготовки «Право» освітнього рівня «бакалавр». Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання, визначений у п.4.1 договору про надання освітніх послуг № 33-Пд/16 від 11.08.2016 року, становить 69 200 грн., тобто 17 300 грн. за один рік. Відтак, за перший рік навчання доньки нею (позивачем) було сплачено 17 300 грн., а тому вона вважає, що відповідач має сплатити на її користь половину від вказаної суми - 8650 грн., а також з нього необхідно стягнути ? частину коштів, передбачуваних як сплата за наступні роки навчання, в розмірі 25 950 грн.

Крім того, позивач зазначає про те, що 29.09.2015 року доньці була зроблена операція з апендиктомії, зв'язку з чим на операцію та лікування було витрачено 1706 грн. Зазначені витрати вона понесла особисто, оскільки відповідач відмовився брати участь в лікуванні та допомозі дочці. В зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача ? частину витрат, понесених на лікування в розмірі 853, 00 грн.

Також, за час навчання дитини на проїзд в громадському транспорті було витрачено 990, 00 грн., а тому з відповідача необхідно стягнути ? частину від цих витрат, що становить 495,00 грн., а також стягнути з нього ? частину коштів, передбачуваних наперед за проїзд в громадському транспорті за наступні роки навчання в розмірі 1485,00 грн.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити її вимоги в повному обсязі.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 21.06.2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

04.10.2017 року відповідачем було подано заперечення на позовну заяву, в яких він не погоджується з позовними вимогами та просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, вказуючи на те, що оплата за навчання на контрактній формі в розумінні ст.185 СК України не є додатковими витратами на дитину і вартість навчання відноситься до категорії аліментів. Аліменти з нього стягнуто рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 13.04.2016 року, яке було залишено без змін рішенням Апеляційного суду м.Києва, та сплачуються постійно і у розмірі, визначеному рішенням суду. Крім того, на думку відповідача, законодавством України не передбачено розвитку здібностей дітей у вищих навчальних закладах. ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_4 досягла повноліття, а тому положення ст.185 СК України не можуть бути застосовані в частині стягнення коштів на майбутнє.

Також, відповідач заперечує проти стягнення з нього вартості навчання та проїзду за майбутні періоди, вказуючи на те, що положення ст.185 СК України визначають стягнення додаткових витрат на дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, вартість проїзду до навчального закладу не відноситься до складу додаткових витрат.

Щодо стягнення коштів на лікування доньки, то відповідач також заперечував проти задоволення цих вимог, вказуючи на те, що позивачем не надано належних доказів в їх обґрунтування.

12.10.2018 року позивачем подано заяву про зміну позовних вимог, згідно якої окрім вищевказаних позовних вимог, позивач заявлено додаткові вимоги, в тому числі і додаткових витрат на утримання доньки сторін ОСОБА_5.

Так, позивач вказує на те, що в зв'язку з хворобою дитини нею 26.06.2017 року в Інституті травматології та ортопедії НАМН України було сплачено 300 грн. за рентген дочці, а тому вона просить стягнути з відповідача ? частину вартості, а саме 150 грн. Також, на придбання ортопедичних устілок для дитини нею було витрачено 860 грн., а тому з відповідача підлягає стягненню ? частина цих витрат - 430 грн.

Крім того, згідно довідки № 811 від 24.12.2015 року дитина ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку, часто хворіє застудними захворюваннями, страждає аденоїдними вегетаціями І ст., а тому потребує повноцінного харчування, полівітамінів, санаторно-курортного лікування, що вимагає додаткових витрат, які вона (позивач) несе.

Як зазначає позивач, на оздоровлення та відпочинок її доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 нею було витрачено 10800,00 грн. за проживання на базі відпочинку, а також було сплачено за автобусні квитки 1410,00 грн., а тому з відповідача необхідно стягнути ? частину вказаних витрат - 5400,00 грн. та 705,00 грн.

Також, позивач зазначила, що ОСОБА_5 навчається в спеціалізованій школі з поглибленим вивченням англійської мови, в зв'язку з чим потребує додаткових підручників з англійської та німецької мови, на придбання яких нею (позивачем) було витрачено 320 грн., а тому відповідач має сплатити ? частину їх вартості - 160 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 12.10.2017 року вказану заяву прийнято до розгляду.

04.01.2018 року позивачем подано заперечення на заперечення відповідача, в яких вона зазначила про безпідставність та необґрунтованість заперечень відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги згідно заяви про зміну позовних вимог підтримала в повному обсязі та просила про їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечив з позиції, викладеній у запереченнях. Також зазначив про те, що з дітьми він не спілкується. Дозволу на вступ до університету донька у нього не питала, про операцію та відпочинок його не повідомляли, згоди на відпочинок на базі відпочинку також не питали. Відповідач зазначив, що сплата за навчання, рентген, устілки, профілактичне лікування, підручники та проїзд не є додатковими витратами.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.26).

Також, сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.56).

Відповідно до копії рішення Деснянського районного суду м. Києва, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суд м. Києва від 07.07.2016 року та ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 21.12.2016 року, шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 07.04.2015 року і до повноліття дитини; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 07.04.2015 року і до повноліття дитини; в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_1 визнано право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 та ? частину автомобіля Hyndai-Accent, 2001 року випуску, д.н.з.НОМЕР_1; в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_2 визнано право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 та ? частину автомобіля Hyndai-Accent, 2001 року випуску, д.н.з.НОМЕР_1 (а.с.15-21).

Відповідно до копії договору про надання освітніх послуг (денна форма) № 33-Пд/16 від 11.08.2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та Київський університет права Національної академії наук України, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання - чотири роки становить 69200 грн., тобто 17300,00 грн. за один рік та не включає плату за проживання у гуртожитку, проходження військової підготовки та інші додаткові платні освітні та інші послуги (а.с.8).

Згідно копії довідки Київського університету права Національної академії наук України № 261 від 07.09.2016 року, ОСОБА_4 дійсно є студентом 1 курсу денної форми навчання Київського університету права Національної академії наук України за напрямом підготовки «Право» освітнього рівня бакалавр, початок навчання 01.09.2016 року, передбачувана дата закінчення навчання 30.06.2020 року (а.с.11).

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 10904 Київської міської дитячої клінічної лікарні № 2, в період з 21.09.2015 року по 05.10.2015 року ОСОБА_4 перебувала на лікуванні у вказаному медичному закладі в зв»язку з проведенням апендиктомії (а.с.24).

Як вбачається з листа Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» Деснянського району м.Києва від 24.12.2015 року № 811, ОСОБА_4 з 2013 року перебуває на диспансерному обліку з діагнозом ідіоматичний правобічний грудний сколіоз 1 ст., спонділодисплазія Spina bifida. Вкорочення правої нижньої кінцівки на 1 см. Дюмбалгії. Також, ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря-отоларинголога з діагнозом: викривлення носової перетинки. В 2015 році виставлений діагноз: вегето-судинна дистонія. В жовтні 2015 року перенесла апендиктомію.

Дитині рекомендовано:

-обстеження і лікування в Центрі вегетативних дисфункцій;

-загальнозміцнююче лікування (полівітаміни тощо);

-медикаментозне лікування курсом 2 рази на рік (нуклео ЦМФ форте, калтіліум);

-ЛФК, масаж курсом 2 рази на рік;

-при больовому синдромі знеболюючі, фіксуючий пояс;

-санаторно-курортне лікування;

-регулярне спостереження у ортопеда.

Також, згідно вказаного листа дитина сторін ОСОБА_5 часто хворіє застудними захворюваннями, страждає аденоїдними вегетаціями І ст.

Дитина потребує:

-загальнозміцнюючих заходів: повноцінне харчування, полівітаміни;

-санаторно-курортне лікування (а.с.59).

Згідно консультативної довідки ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України від 26.06.2017 року, ОСОБА_4 зверталась за консультацією з приводу спонділодисплазії, люмбалгії, вкорочення правої нижньої кінцівки та отримала направлення на виготовлення індивідуальних ортопедичних устілок (а.с.60).

Як вбачається з довідки Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 277 Деснянського району м.Києва від 09.10.2017 року, неповнолітня ОСОБА_5 дійсно навчається у вказаному навчальному закладі з поглибленим вивченням англійської мови у 6-А класі (а.с.66).

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред'явила такий позов.

Також, відповідно до роз'яснень п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 Сімейного кодексу України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до копій квитанцій від 10.08.2016 року та 07.02.2017 року, ОСОБА_1 сплатила загальну суму коштів в розмірі 17300,00 грн. за навчання на першому курсі ОСОБА_4 (а.с.9-10).

Також, відповідно до копій касових чеків позивачем понесено витрати на медикаменти в загальному розмірі 1706,00 грн., а також 26.06.2017 року сплачено 430 грн. за ортопедичні устілки та 300 грн. за рентген (а.с.57, 62).

Крім того, згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 12 від 23.07.2017 року позивачем сплачено 10800 грн. за проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на базі відпочинку «Престиж» (а.с.61).

Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача ? частини понесених вищевказаних витрат.

Так, витрати на навчання з урахуванням положень ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» відносяться до витрат на інтелектуальний та соціальний розвиток дитини і можуть бути віднесені до розвитку її здібностей. Що стосується витрат на медикаменти в зв'язку з проведенням операції, придбання устілок та рентгену, то зазначені витрати понесені в зв'язку з хворобою дитини, а тому в розумінні ст.185 СК України є додатковими витратами. Це ж стосується і витрат на проживання дітей на базі відпочинку, оскільки такий відпочинок спрямований на оздоровлення обох дітей, які його потребують згідно медичної документації.

Заперечення відповідача в цій частині суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються вищенаведеними письмовими доказами.

Відтак, суд стягує з відповідача на користь позивача ? частину вказаних витрат а саме: 8650 грн. - ? частина вартості навчання, 5400 грн. - ? частина вартості відпочинку, 853 грн. - ? частина вартості медикаментів в зв»язку з проведенням операції, 430 грн. - ? частина вартості ортопедичних устілок; 150 грн. - ? частина вартості проведеного рентгену, а всього 15483,00 грн.

В той же час, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача ? частину витрат на придбанні підручників, оскільки надана позивачем квитанція в обґрунтування цих вимог не містить жодної інформації щодо предмету придбання «Paralellі 6», прізвища платника. Крім того, позивачем не надано іншого жодного доказу на підтвердження цієї вимоги.

Суд також не вбачає підстав для стягнення з відповідача ? частини вартості проїзду дітей до бази відпочинку та вартості проїзду до місця навчання, оскільки такі витрати не відносяться до додаткових витрат на утримання дитини.

Що ж стосується вимог про стягнення з відповідача наперед ? частини вартості навчання за майбутні роки, то правові підстави для такого стягнення відсутні, оскільки положення ст.185 СК України регулюють стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину, в той час, як ОСОБА_4 досягла повноліття 01.09.2017 року.

При таких обставинах позовні вимоги підлягають задоволенню частково

Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги, то відповідно до ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 588,80 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст.ст.4, 10, 76, 141, 264-265, 268, 273, 365 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати понесені на утримання дитини ОСОБА_4 в розмірі 15483,00 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 588 грн. 80коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП - НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2.

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП - НОМЕР_3, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2.

Суддя