Cправа № 563/482/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2018 року

Корецький районний суд Рівненської області

у складі:

головуючого-судді Кулика Є.В.

при секретарі Федичканич В.Ю.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Виробничого кооперативу "Корецьпобутсервіс" до Корецької міської ради Рівненської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення міської ради, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 22 січня 2016 року, скасування Свідоцтва про право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Виробничого кооперативу "Корецьпобутсервіс", Корецька міська рада Рівненської області про визнання незаконним рішення та свідоцтво про право власності на гараж,

в с т а н о в и в :

ВК «Корецьпобутсервіс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та Корецької міської ради Рівенської області, який уточнив у судовому засіданні, та в остаточній його редакції просив визнати незаконним рішення Корецької міської ради №41 від 19.11.2015 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: м. Корець вул. Київська, 61; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 22.01.2016 року, яка розташована за адресою: м. Корець вул. Київська, 61, що укладений між ОСОБА_2 та Корецькою міською радою, та скасувати державну реєстрацію договору оренди вказаної земельної ділянки. При цьому позивач посилався на те, що частина виділеної в оренду спірної земельної ділянки розташована біля гаражу, який належить ВК «Корецьпобутсервіс» на праві власності, в результаті чого кооператив не має можливості користуватися цим приміщенням, а саме: обслуговувати цей гараж, оскільки земельна ділянка, якою користується ОСОБА_2 розташована біля однієї зі стін цього гаражу. В якості доказу ВК «Корецьпобутсервіс» надав до суду документи, які підтверджують його право власності на вказаний у позові гараж, та послався на висновки технічної експертизи від 07.07.2016 року, згідно яких відстань від стіни гаражу позивача до земельної ділянки, якою користується ОСОБА_2 коливається в межах 0,16 0,23 метри, що не відповідає вимогам п.3.25 ДБН 360-92 «Містобудування і забудова міських і сільських поселень».

ОСОБА_2 подала письмові заперечення на позовні вимоги, в яких позов не визнала у повному обсязі зазначивши, що ВК «Корецьпобутсервіс» не надав доказів того, чим порушуються права кооперативу у користуванні гаражем вказаним вище рішенням та договором оренди. Наявність межі спірної земельної ділянки біля гаражу позивача не позбавляє його можливості здійснювати поточний ремонт стіни гаражу, до якого примикає земельна ділянка, яка виділена їй в оренду.

ОСОБА_2 зазначила, що позивач не надав доказів того, якими саме діями вона позбавляє права останнього користуватися цим гаражем. Посилання ж ВК «Корецьпобутсервіс» на порушення вимог п.3.25 ДБН 360-92 «Містобудування і забудова міських і сільських поселень» при передачу їй в оренду земельної ділянки відповідач вважає безпідставними, оскільки вказані будівельні норми і правила регулюють не питання виділення земельної ділянки в оренду, а правила будівництва гаражу на земельній ділянці. Тому, саме при будівництві гаражу ВК «Корецьпобутсервіс» зобовязаний був дотримуватися вимог п.3.25 ДБН 360-92 «Містобудування і забудова міських і сільських поселень», та побудувати цей гараж на відстані від межі сусідньої земельної ділянки в тих розмірах, які визначені вказаними вище державними будівельними нормами і правилами.

ОСОБА_2 також вважає, що позивач зобовязаний був довести, що земельна ділянка, на якій розташований вказаний вище гараж, була виділена у користування кооперативу для будівництва гаражу та його обслуговування. На теперішній час, і раніше вона, і Корецька міська рада не чинять перешкод ВК «Корецьпобутсервіс» у користуванні гаражем.

Представник Корецької міської ради позовні вимоги ВК «Корецьпобутсервіс» визнав незаконними та необґрунтованими посилаючись на те, що рада розпорядилася земельною ділянкою відповідно до своїх повноважень, встановлених законом.

ОСОБА_2 подала до суду зустрічний позов, в якому просила визнати незаконним рішення Корецької міської ради за № 321 від 19.10.2011 року (дата і номер уточнені) про визнання за ВК «Корецьпобутсервіс» права власності на гараж, розташований у м. Корець на вул. Київській 59д, та визнати незаконним свідоцтво про право власності на гараж, розташований у м. Корець на вул.Київській 59д, яке видане ВК «Корецьпобутсервіс» на підставі рішення Корецької міської ради за №3 21 від 19.10.2011 року вказуючи, що цим рішенням порушуються її права в частині користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою м. Корець, вул. Київська, 61 і була надана їй у користування Корецькою міською радою іще з 20.08.2004 року. Порушення її прав виявилося у тому, що кооператив вимагає від неї усунути порушення користування цим гаражем, чим порушуються її право користування земельною ділянкою, яка межує з гаражем. При цьому позивачка зазначає, що їй було відомо про те, що вказаний гараж відповідача - ВК «Корецьпобутсервіс» є самочинним будівництвом. Такий висновок вона зробила на підставі того, що ВК «Корецьпобутсервіс» не заявляв до неї жодних вимог з приводу користування нею земельною ділянкою, розташованою у м. Корець, вул. Київська, 61. Однак, їй не було відомо про те, що 19.10.2011 року рішенням №321 Корецька міська рада визнала за відповідачем право власності на вказаний гараж. Про це їй стало відомо лише під час розгляду цієї справи в суді.

ОСОБА_2 також зазначила в позові про те, що у Корецької міської ради були відсутні правові підстави для визнання за ВК «Корецьпобутсервіс» права власності на гараж, розташований у м. Корець на вул. Київській, 59д, оскільки у кооператива відсутні документи, які підтверджують введення в експлуатацію цього гаражу, відсутнє рішення Корецької міської ради про надання цієї земельної ділянки кооперативу у користування, а також відсутні правові підстави для визнання за кооперативом права власності на це майно.

Представник ВК «Корецьпобутсервіс» зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 не визнала у повному обсязі, зазначивши, що ОСОБА_2 пропустила строк позовної давності за зверненням до суду із цим позовом. Крім того, спірний гараж ВК «Корецьпобутсервіс» отримав у власність за договором купівлі-продажу від Фонду комунального майна Рівенської області іще 02.06.1994 року, а сам гараж був введений в експлуатацію іще у 1985 році.

Представник Корецької міської ради позовні вимоги ОСОБА_2 не визнав та просив суд розглянути справу за відсутності його представника.

Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши надані сторонами докази та письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог вважає, що позовна заява ВК «Корецьпобутсервіс» не підлягає задоволенню, а зустрічна позовна заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню, за таких підстав.

Згідно ч.3, ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1 ч. 2 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтересам.

Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтересам.

Пунктом 8.1 Розділу - Особливості оформлення права власності на нерухоме майно «Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року (в редакції Наказу Міністерства юстиції України за №1692/5, від 28.07.2010 року) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.10.2011 року за №157/6445 визначено, що оформлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно органами місцевого самоврядування:

-членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески:

-юридичним особам у разі внесення до статутного фонду (статутного або складеного капіталу) обєктів нерухомого майна їх засновниками (учасниками),

-юридичним особам, які в разі припинення (ліквідації чи реорганізації) юридичної особи отримали у власність у встановленому законом порядку нерухоме майно юридичної особи, що припиняється;

-фізичним та юридичним особам, що вийшли зі складу засновників (учасників) юридичної особи за рішенням учасників або органу, уповноваженого на це установчими документами, і отримали у власність обєкт нерухомого майна, переданий їм;

-фізичним та юридичним особам у разі виділення окремого обєкта нерухомості зі складу обєкта нерухомого майна, що складається із двох або більше обєктів (будинків, будівель або споруд), окрім випадків, коли такі обєкти є приналежністю головної речі, складовою частиною речі або утворюють з іншими обєктами складну річ;

-фізичним та юридичним особам на підставі документів, установлених законодавством, які підтверджують право власності на обєкти нерухомого майна та не віднесені до право встановлювальних документів, передбачених у додатку 2 до Положення.

Вказаним вище Тимчасовим положенням про порядок реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно встановлений перелік правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно.

Пунктом вказаного переліку встановлено, що реєстрація права власності на нерухоме майно проводиться на підставі договорів, за якими відповідно до законодавства передбачається перехід права власності, зокрема купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання, лізингу, предметом якого є нерухоме майно, договір про виділ у натурі частки з нерухомого майна, що є у спільній власності, про поділ нерухомого майна, що є у спільній власності.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу комунального майна від 02.06.1994 року, товариство покупців Корецького орендного підприємства фірми побутових послуг «Мрія» придбало шляхом викупу у Фонді комунального майна Корецького району Рівненської області майно, у тому числі, і гараж, який введений в експлуатацію у 1985 році.

Отже, Корецьке орендне підприємства фірма побутових послуг «Мрія» придбало майно у Фонді комунального майна Корецького району Рівненської області на підставі договору купівлі-продажу вказане у цьому договорі майно, в тому числі і гараж.

Разом із тим, у договорі купівлі-продажу вказаного майна не зазначене місце розташування придбаних орендним підприємством гаражів. В акті їх зазначено два.

У квітні 1995 року було утворене Корецьке відкрите акціонерне товариство «Мрія», яке зареєстроване як юридична особа рішенням виконавчого комітету Корецької міської ради за №123 від 07.04.1995 року, і яке було правонаступником Корецького орендного підприємства фірми побутових послуг «Мрія».

В подальшому ВАТ «Мрія» було реорганізоване у Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія», а з 12.03.2009 року ТОВ «Мрія» було реорганізоване в Виробничий кооператив «Корецьпобутсервіс».

Згідно ч.1,ч.2 ст.165 ЦК України майно, що є у власності виробничого кооперативу, поділяється на паї його членів відповідно до статуту кооперативу.

Член виробничого кооперативу зобовязаний внести до дня державної реєстрації кооперативу не менше десяти відсотків пайового внеску, а частину, що залишилася, - протягом року з дня його державної реєстрації, якщо інший строк не встановлений статутом кооперативу.

Отже, відповідно до зазначеної норми права, майно кооперативу є спільною частковою власністю членів кооперативу.

Таким чином, станом на 12.03.2009 року членами ВК «Корецьпобутсервіс» до кооперативу повинні були бути внесені паї у повному розмірі.

19.10.2011 року Корецька міська рада приймає рішення за №321, яким визнає за ВК «Корецьпобутсервіс» право приватної власності на гараж, розташований у м. Корець на вул. Київській, 59д, посилаючись при цьому на п.81 «Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року (в редакції Наказу Міністерства юстиції України за №1692/5, від 28.07.2010 року) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.10.2011 року за №157/6445.

Суд визнає, що рішення Корецької міської ради за № 321 від 19.10.2011 року не відповідає вимогам на п.81 «Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року (в редакції Наказу Міністерства юстиції України за № 1692/5, від 28.07.2010 року), оскільки в ньому не конкретизовано, з яких правових підстав міська рада визнала за кооперативом право власності на це майно. Не зазначена ця обставина і в тексті самого рішення. Адже саме в п.8.1 вказаного вище Тимчасового положення конкретизовані правові підстави, з яких за кооперативом може бути визнане право власності на гараж, розташований у м. Корець на вул. Київській, 59 д.

Крім того, з наданих ВК «Корецьпобутсервіс» заперечень та доказів, які мали б спростовувати доводи заявлених вимог ОСОБА_2, суд не вбачає того, що саме придбаний Корецьким орендним підприємством фірмою побутових послуг «Мрія» у Фонді комунального майна Корецького району гараж є саме тим гаражем, на яке визнане право власності за ВК «Корецьпобутсервіс».

Судом встановлено та визнано сторонами, що земельна ділянка, яка розташована біля гаражу на вул. Київській 59 д у м. Корець, належить Корецькій міській раді, та з 2004 року знаходиться у користуванні ОСОБА_2 на підставі договору оренди. Остання пролонгація договору оренди цієї земельної ділянки була здійснена Корецькою міською радою 22.01.2016 року, шляхом укладання договору оренди з ОСОБА_2

Суд визнає, що при укладанні вказаного вище договору оренди земельної ділянки сторони цього договору не зобовязані були керуватися вимогами п.3.25 ДБН 360-92 «Містобудування і забудова міських і сільських поселень», оскільки вимоги цієї статті державних будівельних норм не регулюють правовідносини з приводу оренди земельної ділянки, а регулюють питання будівництва капітальних будівель. Тому суд не приймає до уваги доводи ВК «Корецьпобутсервіс» у цій частині, так як вони є безпідставними.

Суд визнає, що ВК «Корецьпобутсервіс» не надав суду доказів того, що ОСОБА_2 і Корецька міська рада перешкоджають кооперативу користуватися гаражем, розташованим у м. Корець на вул. Київській 59д. Як зазначила у своєму письмовому відзиві на позов ОСОБА_2, вона не перешкоджає позивачу у користуванні цим майном, та не заперечує проти того, аби суд встановив сервітут на користування частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування цього гаражу. Але ВК «Корецьпобутсервіс» таким вимог до суду не заявляв. Крім того, починаючи з 2004 року і до часу звернення позивача до суду із цим позовом, ОСОБА_2 не перешкоджала кооперативу користуватися гаражем та обслуговувати його. Такий довід ОСОБА_2 кооперативом також не спростований.

Суд визнає, що рішення Корецької міської ради за №321 від 19.10.2011 року про визнання за ВК «Корецьпобутсервіс» права власності на гараж у м. Корець на вул. Київській 59д порушує права ОСОБА_2, так як отримавши таке право кооператив може вимагати від неї усунення порушень з приводу володіння цим майном, та претендувати на частину земельної ділянки, яка розташована біля цього гаражу та знаходиться у користуванні відповідачки за договором оренди.

Щодо застосування вимог позовної давності, то суд дійшов такого висновку.

Згідно ст.256 ЦК України, то позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Стаття 257 ЦК України встановлює загальну давність тривалістю у три роки.

Суд визнає, що ОСОБА_2 не пропустила строк позовної давності за зверненням до суду із своїм зустрічним позовом, оскільки про порушення свої прав, як орендаря земельної ділянки, вона дізналася під час розгляду цієї справи в суді.

На підставі встановлених обставин та вказаних вище норм матеріального права суд визнає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню, так як ґрунтуються на законі і доведені наданими нею доказами.

Позовні вимоги ВК «Корецьпобутсервіс» не підлягають задоволенню у повному обсязі, так як не ґрунтуються на законі і спростовуються викладеними вище доводами відповідачки ОСОБА_2 та вказаними вище нормами права.

За загальними правилами Цивільного Кодексу України, судовому захисту підлягає лише порушене право.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що ВК «Корецьпобутсервіс» не є власником гаражу у м. Корець на вул. Київській 59-д, його право щодо користування цим гаражем судовому захисту не підлягає.

Суд визнає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги ВК «Корецьпобутсервіс» в частині стягнення з ОСОБА_2 судових витрат, понесених позивачем під час розгляду справи, оскільки кооперативу відмовлено у задоволенні заявлених ним позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 141, 200, 258-259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Виробничого кооперативу "Корецьпобутсервіс" до Корецької міської ради Рівненської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення міської ради, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 22 січня 2016 року, скасування Свідоцтва про право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до Виробничого кооперативу "Корецьпобутсервіс", Корецька міська рада Рівненської області про визнання незаконним рішення та свідоцтво про право власності на гараж - задоволити повністю.

Визнати незаконним рішення Корецької міської ради № 321 від 19 жовтня 2011 року про визнання за Виробничим кооперативом "Корецьпобутсервіс" права власності на гараж розташований за адресою: Рівненська область, м.Корець, вул. Київська, 59-Д.

Визнати незаконним свідоцтво про право власності на гараж за адресою: Рівненська область, м.Корець, вул. Київська, 59-Д, видане Виробничому кооперативу "Корецьпобутсервіс" на підставі рішення Корецької міської ради № 321 від 19 жовтня 2011 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається через Корецький районний суд Рівненської області.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 04 жовтня 2018 року.

Суддя Є.В. Кулик