Справа № 523/3321/18
Провадження №2/523/2699/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"20" липня 2018 р. Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Бузовського В.В.,

при секретарі Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з відповідачки суму заборгованості в розмірі 34 152,90 грн., три проценти річних від простроченої суми та інфляційні втрати, а також стягнути з відповідачки сплачений ним судовий збір. В обґрунтування вимог посилався на те, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 03.02.2016 року по цивільній справі №523/15462/15-ц за його позовом до ОСОБА_2 стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 98 608,43 гривень. Разом з тим грошова сума, стягнута за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 03.02.2016 року, відповідачкою не повернута, зобовязання належним чином не виконане, що стало підставою для звернення до суду.

Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 28).

Відповідачка в судове засідання не зявилась, про місце та час його проведення повідомлялась належним чином (а.с. 27), причини неявки не повідомляла, заява про розгляд справи за її відсутності не надходила.

Суд ухвалює заочне рішення за відсутності учасників справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечував позивач (а.с.28).

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03.02.2016 року по цивільній справі №523/15462/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 98 608,43 гривень. Однак грошова сума, стягнута за вказаним судовим рішенням відповідачкою не повернута, зобовязання належним чином не виконане.

За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

В силу ст. З Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», офіційний індекс інфляції визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні.

Таким чином, суд застосовуючи положення ч.2 ст. 625 ЦК України, про сплату боргу з урахуванням установленого індексу інфляції звертає увагу на те, що прийняття судового рішення про стягнення боргу в грошовій одиниці України не змінює природу грошового зобовязання як такого, що визначене в іноземній валюті та приходить до висновку що ч. 2 ст. 625 ЦК України не застосовується щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Отже, в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідачки інфляційних нарахувань в сумі 28 082,90 грн., суд вважає необхідним в задоволені відмовити, оскільки згідно статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.

Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, визначеного у гривнях.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги ОСОБА_1, підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення з ОСОБА_2 трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 6 070,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 1).

На підставі ст. 625, 1046, 1048 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 95, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, який зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, до ОСОБА_2, яка зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три проценти річних від простроченої суми в розмірі 6 070 (шість тисяч сімдесят) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704 гривні 89 коп.

В частині вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Повне судове рішення складено 20.07.2018 року.

Суддя: