Провадження №2/428/212/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі головуючого судді - Журавель Т.С., при секретарі Андрусишин Н.Т., за участю: представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01.12.2017 року у даній цивільній справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду.

26.01.2018 року та 07.02.2018 ухвалами Сєвєродонецького міського суду Луганської області визнано обовязковою явку позивача у судове засідання. Також, ухвалою суду від 07.02.2018 року ухвалено звернутись до компетентного суду ОСОБА_8 Федерації із судовим дорученням про вручення ОСОБА_3 копії ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 07.02.2018 року та зупинити провадження у справі ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до надходження відповіді від іноземного суду щодо виконання судового доручення.

02.07.2018 року ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області поновлено провадження по даній справі та призначено її до розгляду.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ОСОБА_7 є громадянином ОСОБА_8 Федерації та проживає у м. Магадан. 20.12.2016 року йому стало відомо, що його розшукує донька ОСОБА_4, у звязку з чим, він їй зателефонував та остання повідомила позивачу, що померла його мати ОСОБА_9, після смерті якої відкрилася спадщина. Позивач зазначає, що він є єдиним спадкоємцем. У звязку з необхідністю звернення до нотаріальної контори, позивачем була надана ОСОБА_4 довіреність на представництво інтересів. ОСОБА_4 звернулася до нотаріальної контори із заявою, від імені позивача, для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_9, проте їй було відмовлено у звязку з пропуском строку звернення для прийняття спадщини. Позивач вважає, що він пропустив строк звернення із завою для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки йому не було відомо про смерть матері. На підставі викладеного, позивач просив суд надати йому додатковий строк для прийняття спадщини - один місяць.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала, просила його задовольнити, посилаючись при цьому на обставини, викладені у позовній заяві. Додатково представник позивача пояснила, що єдиною підставою поважності пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини є необізнаність позивача про смерть його матері.

Відповідач ОСОБА_4 проти задоволення позову не заперечувала.

Відповідачі - ОСОБА_5, ОСОБА_6, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не зявилися, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки про народження № 446 від 06.11.2014 року, в архіві відділу «ЗАГС администрации Кольского района» наявна запис акту про народження ОСОБА_3, № 149 від 16.04.1963 року. Зазначена дата народження 24.03.1963 року, м. Кола, Мурманська область, батьки: батько ОСОБА_10, мати ОСОБА_11.

04.04.1996 року ОСОБА_11 уклала шлюб з ОСОБА_5, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено запис № 29, після укладення шлюбу прізвище дружини ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії IV- БА № 423329, наявна у матеріалах справи.

18.04.2013 року рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18.04.2013 року шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 розірвано.

20.05.2014 року ОСОБА_9 померла, про що 23.05.2014 року складно відповідний актовий запис № 669, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І ЕД № 409558 від 23.05.2014 року. Останній місцем проживання ОСОБА_9 є АДРЕСА_1.

Зі змісту спадкової справи № 16/2014, відкритої після смерті ОСОБА_9, померлої 20.05.2014 року, до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_12 із заявами про прийняття спадщини на майно ОСОБА_9 звернулися: ОСОБА_6 (заява № 194 від 24.062014 року), ОСОБА_5В.(заява № 222 від 03.09.2014 року), ОСОБА_4 (заява від № 236 від 15.09.2014 року) та ОСОБА_7 (заява № 124 від 25.05.2017 року), копії яких наявні у матеріалах справи.

Постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 06.02.2015 року та від 25.05.2017 року ОСОБА_6 та ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину за законом.

Так, зокрема, у постанові приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_12 від 25.05.2017 року зазначено, що підставою для відмови ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом є те, що спадкоємцем пропущено строк для прийняття спадщини, встановлений чинним законодавством України.

Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив термін для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий термін, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

У відповідності до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Суд звертає увагу на те, що спадщина після смерті матері позивача відкрилася 20.05.2014 року, тобто шестимісячний строк для подання позивачем заяви про прийняття спадщини закінчився 20.11.2014 року.

Із заявою про прийняття спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори лише 25.05.2017 року, обґрунтовуючи свій пропуск строку необізнаністю про смерть матері.

Суд зауважує на тому, що строк для прийняття спадщини - це строк преклюзивний (присікальний), протягом якого існує суб'єктивне право спадкування, тобто право на прийняття спадщини. Сплив цього строку зумовлює припинення права на прийняття спадщини.

При цьому, шестимісячний строк для прийняття спадщини встановлений, в тому числі для того, щоб відрізнити тих спадкоємців, які регулярно підтримували із спадкодавцем родинні, сімейні відносини за час його життя та протягом шести місяців після смерті спадкодавця дізналися про його смерть, від тих спадкоємців, які усунулися від спілкування із спадкодавцем, тобто взагалі не цікавилися життям спадкодавця і не дізналися про його смерть протягом шести місяців з дня смерті.

Пропуск позивачем строку для прийняття спадщини, на думку суду, зумовлений лише однією обставиною позивач не спілкувався зі своєю матірю, не виявляв інтересу до її життя, стану здоровя, соціальних, побутових чи фінансових проблем.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що у спадкоємця перешкод для подання заяви не було та він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року справа № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року справа № 1486цс15 та від 14 вересня 2016 року справа № 1215цс16, Верховного Суду від 01.02.2018 року справа № 389/1193/17-ц.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що позивач у поданій позовній заяві зазначив відповідачем - ОСОБА_6, проте, остання не є належним відповідачем по даній справі з огляду наступне.

Пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» обумовлює, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч. 2 ст. 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Оскільки в матеріалах справи наявна копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 25.05.2017 року, якою ОСОБА_6 відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину за законом, суд вважає що даній справі вона є неналежним відповідачем.

У звязку із викладеним, позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання у зазначений строк апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд Луганської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 19.07.2018 року.

Суддя Т.С.Журавель