Ухвала

05 липня 2018 року

м. Київ

справа № 336/843/17

провадження № 61-37954ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 15 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та чоловіка,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та чоловіка.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини з інвалідністю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до її повноліття у розмірі ? частини від всіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 15 травня 2018 року змінено резолютивну частину рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2017 року в оскаржуваній частині, а саме в частині мінімального розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини з інвалідністю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказавши «не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку», та доповнивши словами «починаючи стягнення з дати подачі позову до суду - 14 лютого 2017 року».

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд під час перегляду рішення суду першої інстанції зазначив, що рішення суду в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на його утримання в апеляційному порядку не оскаржувалося та апеляційним судом не переглядалось.

У червні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на зазначені судові рішення, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, він просить скасувати оскаржувані судові рішення саме в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення аліментів на його утримання та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи те, що рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2017 року в частині позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання чоловіка не оскаржувалося і не переглядалося в апеляційному порядку, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 15 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та чоловіка - в частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання чоловіка.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк