Справа № 2-2220/2007
Номер провадження 4-с/489/47/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі судді Тихонової Н.С., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на неправомірні дії начальника відділу ДВС, Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області

В С Т А Н О В И В

07.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на неправомірні дії начальника відділу ДВС, Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Заінтересованою особою - боржником зазначено у скарзі - ОСОБА_2, який є рідним дідом ОСОБА_3

ОСОБА_3 працює секретарем судового засідання Ленінського райсуду м. Миколаєва .

Враховуючи той факт, що за своїми функціональними обов'язками секретар судового засідання приймає участь у судовому засіданні , вона не може бути учасником процесу у справі, яка розглядається .

З огляду на те, що ОСОБА_3 працює та безпосередньо приймає участь у розгляді справ під головуванням судді Тихонової Н.С., наявність службових стосунків між посадовими особами є обставиною, яка може зумовлювати виникнення приватного інтересу, отже може свідчити про можливість впливу на об'єктивність чи неупередженість прийняття суддею рішення.

Питання вирішення конфлікту інтересів у процесуальний спосіб визначено відповідним процесуальним законом.

Згідно п.5 ч.1.ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно ч.1 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Таким чином, з метою зняття у сторін будь-яких сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, запобігання нарікань на необ'єктивність та неупередженість головуючого судді, а також звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів можливу неупередженість головуючого судді, суд приходить до висновку про задоволення заяви про самовідвід.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 4, 36-40, 259-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Заяву про самовідвід судді Тихонової Н.С. - задовольнити.

Справу за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії начальника відділу ДВС, Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, передати до канцелярії суду для вирішення питання про її повторний автоматичний розподіл відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.С. Тихонова