РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10351/18

пр. № 2/759/5571/18

20 листопада 2018 року року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарі - Крічфалушій М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про позовом до відповідача про зняття арешту з майна, посилаючись на те, що на виконанні у Святошинському РВ ДВС м. Київ, ГЕУЮ у м. Києві знаходиться виконавчий лист № 2-1400 від 16.03.2011 року виданий Києво-Святошинським районним судом, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Як свідчать матеріали виконавчого провадження, згідно довідки про розрахунок заборгованості від 25.06.2018 року заборгованість ОСОБА_1 станом на 01.06.2018 року становила 112 718,10 грн.

Позивачем на депозитний рахунок Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві було перераховано кошти в сумі 112718,10 грн. За таких обставин, Боржником було здійснено погашення заборгованості в повному обсязі.

Постановою від 15.06.2017 року, ВП № 25380807 Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику.

Також Постановою від 23.02.2018 року, ВП № 25380807 Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві було накладено арешт на майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 106605,1 грн.

Враховуючи факт здійснення повного погашення заборгованості боржником, позивач просить скасувати арешт з майна.

Позивач в судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у Святошинському РВ ДВС м. Київ, ГЕУЮ у м. Києві знаходиться виконавчий лист № 2-1400 від 16.03.2011 року виданий Києво-Святошинським районним судом, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Постановою від 15.06.2017 року, ВП № 25380807 Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику (а.с. 8).

Також Постановою від 23.02.2018 року, ВП № 25380807 Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві було накладено арешт на майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 106605,1 грн (а.с. 9).

Як свідчать матеріали виконавчого провадження, згідно довідки про розрахунок заборгованості від 25.06.2018 року заборгованість ОСОБА_1 станом на 01.06.2018 року становила 112 718,10 грн.тПозивачем на депозитний рахунок Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві було перераховано кошти в сумі 112718,10 грн. За таких обставин, боржником було здійснено погашення заборгованості в повному обсязі(а.с. 4).

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішенню про забезпечення позову».

Згідно ч.1,2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності із ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оцінивши в сукупності всі зібрані по справі докази, враховуючи те, що арешт майна був заходом виконання постанови суду, а виконавче провадження на даний час на виконанні не перебуває, однак державним виконавцем не вчинено дій щодо скасування даних заходів, що обмежує права позивача як власника даного майна на володіння, користування та розпорядження ним, суд вважає правильним здійснити захист прав позивача як власника майна шляхом звільнення його з-під арешту.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 81, 137, 141, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Зняти арешт, накладений Постановою про арешт майна боржника № 25380807 від 15.06.2017 року винесеною Святошинським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві на все майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 03134, Ідентифікаційний номер НОМЕР_1);

Зняти арешт, накладений Постановою про арешт майна боржника № 25380807 від 23.02.2018 року винесеною Святошинським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 106605,1 грн., що належить на праві власності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 03134, Ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Київського апеляційному суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Журибеда