Справа № 747/537/18
Провадження № 2/747/242/18
РІШЕННЯ

іменем України

05.10.2018 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

за участю секретаря Зірки В.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернецької сільської ради, треті особи відділ у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області, Талалаївська РДА, про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача і третіх осіб. В обґрунтування позову зазначає, що за життя ОСОБА_2 працювала у сільському господарстві і отримала право на земельну частку (пай) розміром 4,0 в умовних кадастрових гектарах та на її імя було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 031704. ОСОБА_2 померла 13 березня 2006 року. Після її смерті спадкоємцем за законом був її син, і батько позивача ОСОБА_3, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. 11 квітня 2016 року ОСОБА_3 помер. Після його смерті позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею за законом та на її імя державним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_2, спадкоємцем якої був її син ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1 звернулась із заявою до Талалаївської РДА із заявою на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для отримання правовстановлюючого документа на земельну ділянку взамін сертифіката на право на земельну частку (пай). На підставі даної заяви Талалаївська РДА видала розпорядження № 247 від 22.06.2017 року, яким погодила виготовлення необхідної технічної документації. Технічна документація була виготовлена за заявою позивача 16 серпня 2017 року. 15 грудня 2017 року позивач подала заяви до відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Рішенням від 22.12.2017 року позивачу було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документа установленим вимогам, а сам- відомості щодо земельної ділянки вже внесено до Державного земельного кадастру на підставі державного акту направо власності на земельну ділянку серії ЯГ № 391799 від 18.10.2006 року. Встановлено факт перетину земельних ділянок з площею співпадання 100% - повне співпадання. Як виявилось, ОСОБА_2 взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) за розпорядженням Талалаївської РДА від 28.04.2006 року № 101 було виготовлено державний акт направо власності на земельну ділянку серії ЯГ № 391799 від 18.10.2006 року на загальну площу 3, 21 га, кадастровий номер 0:06:001:0247 та кадастровий номер 0:06:001:0972. Тобто даний Державний акт був виготовлений після смерті власника земельної ділянки і не був виданий особисто власнику земельної ділянки.

04 липня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області про розгляд даної ситуації та розяснені її подальших дій. У відповіді на звернення позивачу повідомили, що оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 391799, від 18.10.2006 р. на імя ОСОБА_2 виданий після смерті власника, то його необхідно визнати недійсним.

Тому позивач ОСОБА_1 просить суд визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 391799 від 18 жовтня 2006 року на імя ОСОБА_2 площею 3,21 га, яка розташована на території Чернецької сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача Чернецької сільської ради Талалаївського району - в підготовче судове засідання не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують.

Представники третіх осіб відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області та Талалаївської РДА - в підготовче судове засідання не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, у вирішенні позову покладаються на розсуд суду.

Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Крім того, розглянувши визнання відповідачем Чернецькою сільською радою Талалаївського району - позову ОСОБА_1, суд приходить до наступного висновку.

Положенням ч.4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішенні у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Поскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, поскільки позивач являється єдиним спадкоємцем за законом, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні.

Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні згідно копії свідоцтва про смерть І-ЕЛ № 032959 від 14.03.2006 року спадкодавець ОСОБА_2 померла 13 березня 2006 року (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 279996 від 12.04.2016 року ОСОБА_3 помер 11 квітня 2016 року (а.с.12). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 302149 від 08.08.1997 року ОСОБА_4 народилась 23 липня 1997 року, в графі «Батько» зазначено ОСОБА_3 (а.с.13). Факт наявності у спадкодавця ОСОБА_5 спадкового майна у вигляді земельної частки (паю) підтверджується копією сертифікату направо на земельну частку (пай) серії ЧН № 0317049 від 04.06.10997 року, згідно з яким ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «14-річчя Жовтня» с. Чернецьке розміром 4,0 в умовних кадастрових гектарах (а.с.39). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 травня 2017 року спадкоємицею зазначеного в свідоцтві майна ОСОБА_3, померлого 11 квітня 2016 року, є його донька ОСОБА_1 Спадщина, на яку видано зазначене свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «14-річчя Жовтня» с. Чернецьке розміром 4,0 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату серії ЧН № 0317049 від 04.06.1997 року, яке належало ОСОБА_2, матері спадкодавця яка померла 13 березня 2006 року, спадкоємцем якої був її син ОСОБА_3, який прийняв спадщину, але не оформив спадкових прав (а.с.30). Згідно копії розпорядження Талалаївської РДА № 247 від 22.06.2017 року ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для отримання правовстановлюючого документу на земельну ділянку взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. ОСОБА_1 подати виготовлену технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на затвердження до РДА. (а.с.38).

Рішенням Державного кадастрового реєстратора відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 22.12.2017 року відмовлено у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з таких підстав відомості щодо земельної ділянки вже внесено до Державного земельного кадастру на підставі державного акту направо власності на земельну ділянку від18.06.2006 року серія ЯГ № 391799. Встановлено перетин ділянок з ділянкою 0:06:001:0247, площа співпадає на 100 % (повне співпадання); знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (а.с.32-33).

Рішенням Державного кадастрового реєстратора відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 22.12.2017 року відмовлено у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з таких підстав відомості щодо земельної ділянки вже внесено до Державного земельного кадастру на підставі державного акту направо власності на земельну ділянку від18.06.2006 року серія ЯГ № 391799. Встановлено перетин ділянок з ділянкою 0:06:001:0972, площа співпадає на 100 % (повне співпадання); знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (а.с.34-35).

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 391799 від 18.10.2006 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 3, 21 га на території Чернецької сільської ради Талалаївського раойну для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дана земельна ділянка склоадається із земельної ділянки площею 3,01 га рілля , кадастровий номер 0:06:001:0247, та площею 0,20 га кормові угіддя, кадастровий номер 0:06:001:0972 (а.с.31- 31 зв.)

З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю-це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками; право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, , цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них; земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Громадяни України, відповідно до ч.1 ст. 81 ЗК України набувають право власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділенні в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно зі ст. 125 вищевказаного Кодексу, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Стаття 152 ЗК України передбачає, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться, зокрема, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку. Згідно зі ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно з розясненнями, наданими у п. 7 постанови пленуму ВССУ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року №3, земельні відносини, субєктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а обєктами землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій права на землю. Захист судом права на землю у цих відносинах зокрема здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади та місцевого самоврядування. Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

На підставі абз. 2 п.1 розділу Х «перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п.1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року №509-УІ).

Відповідно до ч.4 ст. 25, ст. 331, 346 цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту такої; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30. 87, 90, 97, 100, 102, 108, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, повязаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Враховуючи Викладене, суд приходить до висновку, що державний акт на право власності на земельну ділянку площею серії ЯГ № 391799 від18 жовтня 2006 року, виданий Талалаївською РДА на імя ОСОБА_2 порушує права позивача, оскільки не відповідає вимогам закону, а саме виданий на імя померлої особи, правоздатність у якої відсутня, а тому його слід визнати недійсним.

А тому, зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги те, що Державний акт на право власності на земельну ділянку не відповідає вимогам земельного законодавства та порушує права позивача, суд приходить висновку про задоволення позову, поскільки позивач позбавлена можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкову земельну ділянку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 78, 81, 125, 152, 155 ЗК україни, ст.ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 76-81, 141, 200, 206, 211, 247, 264-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Чернецької сільської ради, треті особи відділ у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області, Талалаївська РДА, про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку задовольнити в повному обсязі.

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 391799 від 18 жовтня 2006 року, виданий Талалаївською районною державною адміністрацією на імя ОСОБА_2, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 08, площею 3, 21 га, яка розташована на території Чернецької сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання учасниками справи копії рішення.

Суддя Л.В.Тіщенко