РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/13600/18

Провадження № 2/643/5553/18

30.10.2018 Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Майстренко О..М С, за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Кожуриної (до шлюбу ОСОБА_2 ) ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом ,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся ь до суду із вказаним позовом та просить встановити факт,що ОСОБА_2, народився 06.06.1951, у с. Єлизаветінка Шортандинського району Цілиноградської області Республіки Казахстан, його батьки - ОСОБА_4, померлий 05.10.1982 р., та ОСОБА_5, померла 29.02.2000 року,встановити той факт, що ОСОБА_6, померла 12.05.2017 р., є його двоюрідною сестрою, визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої 29.02.2000 р. - на право на земельну частку (пай) розміром 5,47 та без визначення меж цієї частки в натурі, у землі, яка перебуває у колективній власності КСП « Липці» Харківського району Харківської області, визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 - у порядку спадкування за законом після смерті двоюрідної сестри ОСОБА_7, померлої 12.05.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 03.04.1998 р. Харківським міським центом приватизації державного житлового фонду під № 5А-98-120359, двоюрідній сестрі позивача ОСОБА_6 належала на праві власності квартира АДРЕСА_2 в м. Харкові.Право власності на квартиру було зареєстроване у КП « ХМБТІ» 19.08.1996 р. під р. № в-2304. Квартира є однокімнатною, житловою площею 16,2 кв.м., загальною площею 32,7 кв.м.

На підставі Сертифікату на право на земельну частку ( пай), серія ХР № 0204586, виданого 15 вересня 1999 р., матері позивача - ОСОБА_5, належить право на земельну частку ( пай) розміром 5,47 га без визначення меж цієї частки в натурі, у землі, яка перебуває у колективній власності КСП « Липці».

29.02.2000 р.померла мати,позивача ОСОБА_5. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері, який прийняв спадщину, оскільки на день її смерті фактично проживав разом з нею у належному їй домоволодінні № 30 по вул. Горького у с. Веселе Харківського району Харківської області. Заповіту мати не залишила.

12.05.2017 р. померла двоюрідна сестра, ОСОБА_6 Павлівна.Після її смерті позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину. Своєї родини - чоловіка, дітей, рідних братів чи сестер вона не мала. Мати спадкодавиці, тітка позивача , яка є рідною сестрою його матері - ОСОБА_8 - померла 21.09.1985 р., батько - ОСОБА_9 помер 21.07.1982 р. Його мати, тітка спадкодавці, ОСОБА_5, також померла раніш неї. Заповіту сестра не залишила.

Спадщину після її смерті прийняв позивач, оскільки подав заяву про прийняття спадщини до Харківської державної нотаріальної контори №11.

Відповідачка за справою ОСОБА_2Т є рідною сестрою позивача та також двоюрідною сестрою спадкодавиці ОСОБА_6

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено, у звязку з відсутністю документів , що підтверджують родинні відносини , у звязку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позивач позовні вимоги підтримав , просив слухати справу у його відсутність та задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідачка Кожурина ( до шлюбу ОСОБА_2) О.Т. в судове засідання не з'явився, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, надала суду заяву про слухання справи без участі відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечувала .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 03.04.1998 р. Харківським міським центом приватизації державного житлового фонду під № 5А-98-120359, двоюрідній сестрі позивача ОСОБА_6 належала на праві власності квартира АДРЕСА_2 в м. Харкові.Право власності на квартиру було зареєстроване у КП « ХМБТІ» 19.08.1996 р. під р. № в-2304. Квартира є однокімнатною, житловою площею 16,2 кв.м., загальною площею 32,7 кв.м.

На підставі Сертифікату на право на земельну частку ( пай), серія ХР № 0204586, виданого 15 вересня 1999 р., матері позивача - ОСОБА_5, належить право на земельну частку ( пай) розміром 5,47 га без визначення меж цієї частки в натурі, у землі, яка перебуває у колективній власності КСП « Липці».

29.02.2000 року померла мати позивача ОСОБА_5. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері, який прийняв спадщину, оскільки на день її смерті фактично проживав разом з нею у належному їй домоволодінні № 30 по вул. Горького у с. Веселе Харківського району Харківської області. Заповіту мати не залишила.

12.05.2017 року померла двоюрідна сестра- Власова ОСОБА_6 Павлівна.Після її смерті позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину. Своєї родини - чоловіка, дітей, рідних братів чи сестер вона не мала. Мати спадкодавиці, тітка позивача , яка є рідною сестрою його матері - ОСОБА_8 - померла 21.09.1985 р., батько - ОСОБА_9 помер 21.07.1982 р. Його мати, тітка спадкодавиці, ОСОБА_5, також померла раніш неї. Заповіту сестра не залишила.

Спадщину після її смерті прийняв позивач, оскільки подав заяву про прийняття спадщини до Харківської державної нотаріальної контори №11.

Відповідачка за справою ОСОБА_2Т є моєю рідною сестрою, та також двоюрідною сестрою спадкодавиці ОСОБА_6

Судом встановлено, що мати позивача ОСОБА_2 (до шлюбу- Поляничка) ОСОБА_10 народилася 29.02.1924 р. у с. Веселе Харківського району Харківської області. Її сестра, тітка позивача - ОСОБА_6 (до шлюбу - Поляничко) ОСОБА_11 народилася у 1926 р. також у с. Веселе Харківської області.

На початку 1950-х років мати позивача переїхала у Казахстан - у с. Єлизаветінка Шортандинського району Цілиноградської області.

6.6.1951народився ОСОБА_2, свідоцтво про його народження було втрачене, а згідно довідки РАІДС Республіки Казахстан актовий запис про народження відсутній.

16.2.1968р. батьки ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, про що у Єлизаветінському районі Шартандинського району Цілиноградської області був зроблений актовий запис №11, після реєстрації шлюбу мати прийняла прізвище - ОСОБА_2.

01.06.1959 р. у с. Єлизаветінка, народилася сестра позивача відповідачка ОСОБА_2

05.08.1969р. там же, у с. Єлизаветінка, позивач ОСОБА_2 одружився з ОСОБА_12, після реєстрації шлюбу прізвище «Самодіна», про що був зроблений актовий запис № 18, та згідно свідоцтва про шлюб дата народження позивача ОСОБА_2 - 06.06.1951, місце народження - с. Єлизаветінка Шортандинського району Цілиноградської області.

Факт того ,що позивач ОСОБА_2 народився 06.06.1951, у с. Єлизаветінка Шортандинського району Цілиноградської області Республіки Казахстан, його батьками є - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджується : паспортом ОСОБА_2, виданого 11.04.2002 року Липецьким відділом УМВС України Харківській області, військовим білетом виданим 01.11.1971 року , свідоцтвом про шлю І-ЖМ № 283062 ,виданого Єлизаветінською селищною радою Шортандинського району Цілиноградської області 01.10.1973 року, де вказано, що позивач народився 06.06.1951, у с. Єлизаветінка Шортандинського району Цілиноградської області; копією форми 1, виданою Харківським РВ ГУ ДМС України в Харківській області, із якої вбачається, що позивач народився 06.06.1951 р. у с. Єлизаветінка Шортандинського району Цілиноградської області, його батьками є - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; свідоцтвом про шлюб батьків, свідоцтвом про народження сестри ; свідоцтвами про смерть батьків ; довідкою виконавчого комітету с. Веселе Харківського району Харківської області від 28.11.2006 р. із якої вбачається, що ОСОБА_13 є матірю позивача та ОСОБА_2Т . проживав разом з нею на день смерті.

Факт того , що ОСОБА_8 є тіткою позивача , рідною сестрою його матері ОСОБА_5, та відповідно ОСОБА_6 Павлівна- двоюрідною сестрою позивача підтверджується : співпадінням прізвища - Поляничко, по- батькові - ОСОБА_11, та місця народження - с. Веселе Липецького (нині - Харківського) району Харківської області тітки та матері, що вбачається із свідоцтва про одруження тітки та свідоцтва про народження матері; знаходженням у позивача на руках свідоцтв про смерть тітки, сестри, усіх їх особистих та правовстановлюючих документів ; довідками ЖКП « Веселе » від 16.08.2018 р. та Харківської місцевої прокуратури № 4 про те, що позивач ОСОБА_2 займався похованням двоюрідної сестри ОСОБА_6.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері та прийняв спадщину, оскільки на день її смерті фактично проживав разом з нею у належному їй домоволодінні № 30 по вул. Горького у с. Веселе Харківського району Харківської області та прийняв спадщину після смерті двоюрідної сестри ОСОБА_6 , оскільки подав заяву про прийняття спадщини до Харківської державної нотаріальної контори №11, факт родинних відносин становлено судом та вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні ,що дозволяє йому реалізувати право на спадкове майно, що залишилось після смерті матері та двоюрідної сестри та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3,ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Враховуючи, що згідно зі ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.

Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

На підставі вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частиною 6 ст. 263 ЦПК України передбачено, якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_2 знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, відповідачем визнано позов в повному обсязі , суд вважає, що в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного, п. 9 ч. 1, п. п. 15.5 п. 15 ст. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень, ст. ст. 10, 12, 81, 95, 141, 223, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. ст.1217, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Кожуриної (до шлюбу ОСОБА_2 ) ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, народився 06.06.1951, у с. Єлизаветінка Шортандинського району Цілиноградської області Республіки Казахстан, його батьки - ОСОБА_4, померлий 05.10.1982 року та ОСОБА_5, померла 29.02.2000 року.

Встановити факт родинних відносин , а саме , що ОСОБА_6, померла 12.05.2017 року є двоюрідною сестрою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої 29.02.2000 р. - на право на земельну частку (пай) розміром 5,47 та без визначення меж цієї частки в натурі, у землі, яка перебуває у колективній власності КСП « Липці» Харківського району Харківської області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті двоюрідної сестри - ОСОБА_7, померлої 12.05.2017 року

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Майстренко О.М.

.