Якимівський районний суд Запорізької області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа № 330/1042/18
"30" серпня 2018 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Нестеренко Т.В.,
при секретарі - Капкановій Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.04.2007 року, виданим сільською головою Новоданилівської сільської ради Якимівського району Запорізької області ОСОБА_3 належить будинок АДРЕСА_1 (копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно додається до даної позовної заяви). Відповідач, ОСОБА_2, був чоловіком його доньки, ОСОБА_4, а тому його реєстрація за вищевказаною адресою була здійснена в якості члена сім ї. Між тим, починаючи з січня 2017 року шлюбні відносини між ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_4 були остаточно припинені, та рішенням Якимівського районного суду Запорізької області 18 квітня 2017 року шлюб між його донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було розірвано (копія рішення Якимівського районного суду Запорізької області додається до даної позовної заяви). З моменту припинення шлюбних відносин, а саме з січня 2017 року, відповідач ОСОБА_2 змінив своє місце проживання, а тому тільки значиться зареєстрованим в будинку, оскільки не проживає в будинку АДРЕСА_1. Факт непроживання відповідача ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 з січня 2017 року, підтверджується письмовими доказами, а саме довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 11.06.2018 року №921 наданою виконавчим комітетом Новоданилівської сільської ради, та актом №104 обстеження матеріально-побутових умов сім ї від 11.06.2018 р., які додаються до даної позовної заяви. Також факт відсутності відповідача понад одного року у судовому засіданні можуть підтвердити свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 Відсутність відповідача, ОСОБА_2, в будинку АДРЕСА_1 більш строку, вказаного в ст. 405 Цивільного кодексу України, а також те, що він в добровільному порядку не знімається з реєстраційного обліку, дає позивачу підставу просити суд визнати його таким, що втратив право користування даним жилим приміщенням. При цьому просить врахувати, що реєстрація відповідача ОСОБА_2, в будинку, який є його приватною власністю, істотно ускладнює в повному обсязі його права, як власника житла, по володінню, користуванню та розпорядженню будинком. Крім того, реєстрація відповідача ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 ускладнює надання пільг по сплаті житлово-комунальних послуг за користування будинком, а тому він змушений звертатися до суду з дійсною позовною заявою за захистом свого порушеного права.
На виконання п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України повідомляю, що домовленість про досудове врегулювання спору відсутня. На виконання п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України повідомляє, що у нього наявні оригінали письмових доказів, копії яких додано до даної позовної заяви. У відповідності до вимог п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України повідомляє суд, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які він поніс та очікує понести у зв'язку із розглядом справи, складається із судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.. Також у відповідності до вимог п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України підтверджує, що ним не подано іншого позову до відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Таким чином просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1.
В судове засіданні позивач ОСОБА_1 надав письмову заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. У разі необхідності не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
В судове засідання, відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності не надав, відзив не надав.
На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247, 280-281 ЦПК України.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані докази, пояснення сторін, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі.Небажання відповідача надавати докази, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем.
По справі встановлені наступні фактичні обставини, що позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.04.2007 року, виданим сільською головою Новоданилівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, належить будинок АДРЕСА_1, що підтверджується письмовим доказом -копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.5). Відповідач, ОСОБА_2, був чоловіком його доньки, ОСОБА_4, а тому його реєстрація за вищевказаною адресою була здійснена в якості члена сім ї. З січня 2017 року шлюбні відносини між ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_4 були остаточно припинені, та рішенням Якимівського районного суду Запорізької області 18 квітня 2017 року шлюб між його донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було розірвано, що підтверджується письмовим доказом - копією рішення Якимівського районного суду Запорізької області (а.с.6). З моменту припинення шлюбних відносин, а саме з січня 2017 року, відповідач ОСОБА_2 змінив своє місце проживання, а тому тільки значиться зареєстрованим в будинку, оскільки не проживає в будинку АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 11.06.2018 року №921 наданою виконавчим комітетом Новоданилівської сільської ради, та актом №104 обстеження матеріально-побутових умов сім ї від 11.06.2018 р.(а.с.7-8).
Так, згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Позивач ОСОБА_1, як власник свого житлового будинку, розпоряджаючись своїм майном надав дозвіл на реєстрацію відповідача ОСОБА_2.
Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
На підставі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Судовий захист цивільних прав та інтересів, шляхом визнання відповідного права, гарантується ст. 16 ЦК України, з якої вбачається, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ч. 1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
В силу того, що відповідач зареєстрований у належному позивачу будинку, але в ньому не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому житловим будинком. Відповідачем не надані суду докази, які б свідчили по те, що він належить до осіб, за якими закон зберігає жилу площу на час їх відсутності. Таким чином, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 без поважних причин в будинку АДРЕСА_1 з січня 2017 року не проживає, тому він може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Пунктом 33 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року « Про судову практику у справах про захист прав власності та інших речових прав» зазначено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.
Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Оскільки судом встановлено, що права та інтереси позивача, як власника порушуються, та враховуючи ту обставину, що з моменту набуття права власності на квартиру позивачем відповідач втратив право користування зазначеною квартирою, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 346, 391 ЦК України, ст.ст.. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 206, 241, 247, 258, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1.
Рішення суду є підставою для органів реєстрації для зняття з реєстраційного обліку місця проживання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Т.В. Нестеренко