Справа № 645/7405/18
Провадження № 2/645/2890/18
У Х В А Л А

іменем України

26 грудня 2018 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м.Харкова Шарко О.П., розглянувши питання про відкриття провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Восьма Харківська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Восьма Харківська державна нотаріальна контора, в якому просить суд усунути відповідачів від спадування після смерті ОСОБА_5, померлої 09.02.1986 року, визнати недійсним заповіт від 14 вересня 1984 року, виданий від імені ОСОБА_6 на імя ОСОБА_7, посвідчений державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, зареєстрований в реєстрі №3-2660

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, вважає позовні вимоги такими, що підлягають залишенню без руху, виходячи з наступного

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ч. 1 ст. 184 ЦПК України позов предявляється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору в установлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Обовязок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обовязок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

У своїй позовній заяві просить суд відстрочити сплату судового збору у звязку зі скрутним матеріальним становищем, однак, на підтвердження цього не надав жодного підтвердження, у звязку з чим суд не вбачає підстав для відстрочення поповичу сплати судового збору.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «ОСОБА_9 проти Сполученого королівства» від 28.10.1998, «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 (п. 53), відповідно до якого право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Як визначено приписами ч. 1ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Ставки сплати судового збору встановлено ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.1 ст.4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»за подання до суду позивачем фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, ставка судового збору встановлюється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення позивача з даним позовом складає 704,80 грн.

Порядок та розмір сплати судового збору визначений Законом України «Про судовий збір», відповідно до ч.3 ст.6 якої у разі, коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог майнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимоги немайнового характеру.

Так, позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру.

Таким чином на підставі п.п. 2 п.2 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» сплатити судовий збір у розмірі 1,409 грн. 60 коп. (704,80 грн. х2) за дві вимоги немайнового характеру.

Окрім того, в порушення п. 5 ст. 95 ЦПК України позивач не підтвердив відповідність копій письмових доказів оригіналу, які знаходяться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до ст.185 ч.1 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заявуподано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 ЦПК України, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.136, 185 ЦПК України, ст.ЗУ «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Восьма Харківська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним.

Надати позивачу строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме:

Розяснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://fr.hr.court.gov.ua.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя ОСОБА_9