Справа № 699/1337/18
Номер провадження № 2/699/739/18
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19.12.2018 року м. Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Линдюк В.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області, ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_3, Корсунь-Шевченківський районний відділ Державного підприємства Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою, про визнання права власності на земельну ділянку, визнання частково протиправним проекту землеустрою, зобовязання вчинити певні дії та зобовязання утриматись від певних дій,

ВСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява у якій позивач просить:

-визнати за ним право власності на земельну ділянку під будівлею та для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Тартацька, 86, м. Корсунь-Шевченківський Черкаської область пропорційно 13/50 часті спадкоємця;

-визнати за ним право на отримання безплатно земельної ділянки для ведення садівництва орієнтовною площею 0,01 га. по вул. Тартацька, 86, м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, пропорційно 13/50 частці спадкоємця;

-визнати протиправною бездіяльність Корсунь-Шевченківської міської ради щодо не розгляду його письмової заяви на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для садівництва пропорційно 13/50 частці спадкоємця гр. ОСОБА_1, згідно свідоцтва про право на спадщину, орієнтовною площею 0,01 га.;

-визнати протиправною бездіяльність Корсунь-Шевченківської міської ради щодо не розгляду його письмової заяви на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд за адресою: вул. Тартацька, 86, м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, пропорційно 13/50 частці спадкоємця.

-зобовязати Корсунь-Шевченківську міську раду розглянути його письмову заяву на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для садівництва пропорційно 13/50 частці спадкоємця гр. ОСОБА_1, згідно свідоцтва про право на спадщину, орієнтовною площею 0,01 га.;

-зобовязати Корсунь-Шевченківську міську раду розглянути його письмову заяву на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Тартацька, 86, м. Корсунь-Шевченківський Черкаської область, пропорційно 13/50 часті спадкоємця;

-зобовязати Корсунь-Шевченківську міську раду розглянути питання про внесення змін до п. п. 1.1. п. 1 рішення Корсунь-Шевченківської міської ради від 30.03.2017 року № 24-29 та п. 1 рішення Корсунь-Шевченківської міської ради від 27.07.2017 року № 28-29 в частині зменшення площі земельної ділянки пропорційно 13/50 частці спадкоємця гр. ОСОБА_1, згідно свідоцтва про право на спадщину;

-зобовязати Корсунь-Шевченківську міську раду утриматися від розгляду заяви гр. ОСОБА_2 щодо розгляду та затвердження проекту землеустрою та надання їй у власність земельної ділянки кадастровий номер :09:013 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибної ділянки площею 0,0820 га за адресою: вул. Тартацька, 86, м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, до вирішення цивільно-правового спору судом загальної юрисдикції та без узгодження з ним, як суміжним землекористувачем меж земельної ділянки з урахуванням його права на садівництво;

-визнати частково протиправним проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_2 земельної ділянки кадастровий номер :09:013:0038 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0820 га по вул. Тартацька, 86, м. Корсунь-Шевченківський Черкаська області.

Відповідно до відомостей виконавчого комітету Карашинської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, отриманої в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, ОСОБА_2, яка є відповідачем у даній справі, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Одночасно з позовом ОСОБА_1 подано письмове клопотання у порядку ч. 3 ст. 136 ЦПК України про звільнення його від сплати судового збору. Вказане клопотання мотивоване відсутністю необхідних коштів для сплати судового збору, що зумовлено його тяжким матеріальним станом, наявністю двох утриманців (малолітньої дитини та дружини), на підтвердження чого надано довідку центру зайнятості, довідку податкового органу та довідку депутата.

Відповідно до довідки від 29.11.2018 року № 10981 щодо відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів станом на 28.11.2018 року, за період з 01.01.2018 року по 30.09.2018 року ОСОБА_1 отримав дохід від регіональної філії ПАТ «Одеська залізниця» у вигляді заробітної плати та додаткових благ на загальну суму 40 127,79 грн., з яких в якості податків відраховано 6 903,29 грн. Датою звільнення вказано 21.05.2018 року.

Згідно довідки Смілянської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області від 29.11.2018 року № 226 ОСОБА_1 на обліку як субєкт підприємницької діяльності не перебуває.

Відповідно до довідки Корсунь-Шевченківської районної філії Черкаського обласного центру зайнятості від 28.11.2018 року № 01-18/546 ОСОБА_1 на обліку не перебуває та послугами не користується.

За змістом довідки депутата Корсунь-Шевченківської міської ради ОСОБА_4 від 28.11.2018 року ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_5 на даний час дійсно ніде не працевлаштовані. Дружина здійснює догляд малолітньої доньки.

Вивчивши доводи позивача, вважаю, що відсутні підстави для звільнення його від сплати судового збору, а тому суд залишає вказане клопотання без задоволення.

Відповідно до змісту ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою звільнити її від сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Таким чином, законодавцем окремо розрізняється судовий збір та витрати, повязані з розглядом справи.

Вищевказаними положеннями ст. 136 ЦПК України передбачено можливість звільнення сторони від сплати виключно витрат, повязаних з розглядом справи, а не судового збору, сплата якого може бути лише відстрочена або розстрочена на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Водночас позивачем заявляючи клопотання про звільнення його від сплати судового збору навіть не визначено розмір такого судового збору, а також не додано доказів щодо розміру його річного доходу за попередній календарний рік, тобто 2017 рік, що унеможливлює застосування до нього положень п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Доказів щодо наявності підстав, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, до суду не надано.

Також критичній оцінці підлягають доводи позивача щодо його тяжкого майнового стану, оскільки він будучи звільненим з останнього місця роботи ще 21.05.2018 року, належних заходів до працевлаштування не вжив, зокрема не перебуває на обліку Корсунь-Шевченківської районної філії Черкаського обласного центру зайнятості, як наслідок не отримує гарантовану державну допомогу по безробіттю. Вказане свідчить про те, що тяжкий майновий стан, про який вказує позивач, зумовлений виключно його пасивною поведінкою та не залежить від сторонніх факторів (стан здоровя, відсутність освіти).

Факт наявності у позивача малолітньої дитини та дружини має підтверджуватися офіційними документами, які видаються у встановленому законом порядку, а не довідкою депутата місцевої ради, який не має повноважень щодо засвідчення таких фактів.

При цьому, суд враховує те, що Європейський суд з прав людини вказує, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо виконання зобовязання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави, однак це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі»).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від предявлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20.02.2014 року у справі «Шишков проти Росії»).

Вирішуючи питання про відкриття провадження за даною позовною заявою, вважаю, що вона не в повній мірі відповідає вимогам п. 3 ч. 3 ст. 175, ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а тому її належить залишити без руху, з наданням позивачу строку для усунення наявних недоліків.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Положеннями ч. 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Враховуючи те, що судом не встановлено підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за подання вказаного позову, та його клопотання про таке звільнення залишено без задоволення, документ, що підтверджує сплату судового збору за заявлені позовні вимоги, має бути долучено до матеріалів справи.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (2018 рік 1 762 грн.). Положеннями ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено розміри ставок судового збору залежності від виду судочинства, особи позивача та характеру процесуального документу поданого до суду.

Відповідно до пп.пп. 1, 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704 грн. 80 коп.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8 810 грн.), а за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704 грн. 80 коп.).

Положеннями ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до змісту позову ОСОБА_1 заявлено 1 вимогу майнового характеру та 8 вимог немайнового характеру.

Документів, які б підтверджували вартість земельної ділянки за адресою: вул. Тартацька, 86, м. Корсунь-Шевченківський Черкаської область, право власності на яку просить визнати за собою позивач (у частці 13/50), не надано, що позбавляє можливості суд визначити точну суму судового збору за вказану вимогу майнового характеру. Водночас судовий збір за вимогу майнового характеру не може бути меншим, ніж 704 грн. 80 коп.

За заявлені 8 вимог немайнового характеру має сплатити судовий збір у розмірі 5 638 грн. 40 коп. (8 х 704 грн. 80 коп.)

Таким чином, мінімальна сума судового збору, яка підлягає сплаті позивачем у звязку із заявленими позовними вимогами, без встановлення вартості частки земельної ділянки право власності на яку просить визнати за ним позивач, становить 6 343 грн. 20 коп. (5 638 грн. 40 коп. + 704 грн. 80 коп.)

З огляду на вказане, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог п. 3 ч. 3 ст. 175, ч. 4 ст. 177 ЦПК України, її необхідно залишити без руху з наданням позивачу триденного строку, вважаючи його достатнім, для усунення вказаних недоліків, який слід обраховувати з дня отримання копії даної ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить судовий збір, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Крім того, суд згідно ч. 1 ст. 20 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 116, 117, 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області, ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_3, Корсунь-Шевченківський районний відділ Державного підприємства Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою, про визнання права власності на земельну ділянку, визнання частково протиправним проекту землеустрою, зобовязання вчинити певні дії та зобовязання утриматись від певних дій.

Позивачу упродовж трьох днів з дня отримання копії даної ухвали, усунути наявні недоліки, а саме: привести позовну заяву у відповідність до вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, з дотриманням положень ч. 1 ст. 177 ЦПК України, а також сплатити судовий збір за подання позову у розмірі 6 343 грн. 20 коп. на рахунок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області (отримувач коштів УК у Корсунь-Шевченківському районі; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 36777264; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача 3239; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу судовий збір).

У разі не усунення недоліків, зазначених в ухвалі, у встановлений строк, позовну заяву вважати неподаною та повернути її позивачу з усіма додатками до неї.

Копію ухвали суду невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Линдюк В.С.