Провадження № 2/317/768/2018
Справа № 317/1151/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сакояна Д.І.

при секретарі судового засідання Шевейко Ю.В.

за участі:

відповідача ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, Токмацький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про звільнення від стягнення заборгованості за аліментами,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про звільнення від стягнення заборгованості за аліментами та просить постановити судове рішення, яким звільнити його від сплати нарахованої Токмацьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області заборгованості по аліментам за період з14 лютого 2015 року по 14 квітня 2018 року в розмірі 21768,07 грн. на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка виникла у звязку з обставинами, що мають істотне значення. Позов мотивує тим, що рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 18.01.2006 р. з нього стягнуті на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (прибутку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.12.2005 р. і до досягнення сином повноліття. 21 лютого 2018 року ним отримана з Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби постанова про відкриття виконавчого провадження від 15.02.2018 р. у виконавчому провадженні № 55806854 та одночасно розрахунок суми заборгованості за аліментами за 2015-2017 роки. Він не згоден з сумою заборгованості за аліментами за минулі роки, починаючи з 14.02.2015 р. по 17.04.2018 р. включно в розмірі 21768,07 грн., адже нарахована державним виконавцем сума заборгованості виникла у звязку з обставинами, що мають істотне значення. Обставини, що мають істотне значення, полягають у недобросовісних діях стягувача аліментів ОСОБА_1 По 30.04.2018 р. включно ОСОБА_1 отримала тимчасову допомогу на дитину в Управлінні соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації, але законом не передбачено отримання аліментів та державної допомоги на дитину одночасно. Він ніколи не ухилявся від сплати аліментів на сина. Так, з 2013 року він переїхав на постійне місце проживання до ІНФОРМАЦІЯ_3, де у визначеному законом порядку було зареєстроване його місце проживання. За місцем його проживання до 2018 року жодного разу не перебував виконавчий лист. Крім того, виконавчий лист у 2012 році видавався стягувачу ОСОБА_1 та по ньому проводилось стягнення з нього аліментів на користь сина. Однак отримувати від нього аліменти за виконавчим листом ОСОБА_1 не побажала, мотивуючи своїм бажанням отримувати тимчасову державну допомогу, що для неї суттєво вище ніж отримання аліментів. Поштові перекази з місця його роботи поверталися як не отримані. У даному випадку на підставі виконавчого листа від 24.01.2018 р. виникла штучна ситуація, що нібито він протягом 2015-2017 років ухилявся від сплати аліментів на свого сина. Стягувач ОСОБА_1 за своєю ініціативою не бажала отримувати від нього аліменти за виконавчим листом, категорично забороняла йому на її адресу в офіційному порядку надсилати аліменти, оскільки мала на меті отримувати державну допомогу, а від нього та через його матір в той же час отримувала матеріальну допомогу на утримання сина. ОСОБА_1 не зверталася до нього з питанням поновлення стягнення виплат по аліментам на підставі виконавчого листа, а тому безпідставно існує заборгованість за 2015-2018 роки під виглядом його ухилення від сплати аліментів. З нього провадилось стягнення на підставі виконавчого листа за місцем роботи в Запорізькій філії ВАТ «Укртелеком», виробнича дільниця №2 ЦБРЗЕ, але у другій половині 2011 року стягувач аліментів ОСОБА_1 стала повертати йому аліменти з посиланням на те, що їй бажано отримувати тимчасову державну допомогу дітям за місцем свого проживання і тому вона була ініціатором того, щоб офіційно з нього не стягувалися аліменти за виконавчим листом. Таким чином, фактично виконавчий лист знаходився у бухгалтерії ВАТ «Укртелеком» та ніколи бухгалтерією не втрачався. Відповідач ОСОБА_1 весь час була обізнана про його постійне місце проживання, про його місце роботи, бо через свою матір він надавав сину матеріальну підтримку в якості аліментів на його утримання. У цей же час, ОСОБА_1 з 01.05.2012 р. стала отримувати тимчасову допомогу на сина, яка призначена по 30 квітня 2018 року включно. Для отримання тимчасової допомоги на дитину ОСОБА_1 імітувала його ухилення від сплати аліментів, а для цього перед кожним звернення про призначення допомоги вона отримувала у Комунарському відділі державної виконавчої служби м. Запоріжжя довідку про несплату ним аліментів за шість місяців, що передували місяцю звернення за її призначенням. У час отримання ОСОБА_1 допомоги на дитину у Комунарському відділі державної виконавчої служби неодноразово почали нібито втрачатися виконавчі листи, але відсутність виконавчого листа не була перешкодою для отримання довідки про несплату аліментів для предявлення її в управління соціального захисту. Позивач вважає, що викладені ним обставини мають істотне значення у правовідносинах між ним та стягувачем аліментів, адже стягувач аліментів повинен добросовісно користуватися своїми правами. Нарахована сума заборгованості в розмірі 21768,07 грн. виникла не з його вини, адже він не ухилявся від сплати аліментів. У нього є своя сімя, ще одна неповнолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_4, а тому нарахована сума заборгованості для нього є несподіваною та непідйомною. Крім того, за квітень 2018 року включно відповідачу ОСОБА_1 вже сплачена державна допомога.

У відзиві на позов від 23.05.2018 р. представник відповідача, ОСОБА_5, зазначив, що матеріали, які додаються до позову, не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту надання грошових коштів саме відповідачу у рахунок сплати аліментів. Вважає, що поданням позову позивач зловживає своїми правами та намагається ухилитися від сплати аліментів.

У своїх поясненнях Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області зазначила, що ОСОБА_1 звернулась до управління 04.05.2012 р. із заявою про призначення тимчасової допомоги на дитину ОСОБА_4, батько якого ухиляється від сплати аліментів. Управлінням було призначено виплату допомоги з 01.11.2012 р. по 30.04.2013 р. надалі кожні шість місяців ОСОБА_1 надавала до управління необхідний пакет документів для призначення державної допомоги. У матеріалах особової справи одержувача допомоги ОСОБА_1 наявна довідка Токмацького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області № 9107/16.10 від 06.06.2018 р., відповідно до якої з 01.11.2017 р. по 30.04.2018 р. ОСОБА_3 нараховано аліментів на суму 5576,00 грн., а сплачено 1675,00 грн. за квітень 2018 року.

28.08.2018 р. ОСОБА_1 подала до управління заяву про утримання з неї суми виплаченої тимчасової державної допомоги на дитину у розмірі 640,00 грн. внаслідок сплати ОСОБА_3 аліментів.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи позивач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. У заяві від 14.05.2018 р. позивач ОСОБА_3 просив розглянути справи за його відсутності.

До суду заявилась відповідач ОСОБА_1, яка заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі. Зазначила, що аліменти з позивача були стягнуті, коли дитина була у тримісячному віці. Доки позивач працював у ВАТ «Укртелеком», він сплачував аліменти, а 2015-2018 роках він не сплачував аліменти.

До суду зявилась представник Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області ОСОБА_2, яка заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі з підстав, зазначених у поясненнях на позов.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області до суду не зявився, про причини неявки суд не повідомив, пояснень щодо позову не надав.

Вислухавши відповідача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 18.01.2006 р. з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (прибутку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.12.2005 р. та до його повноліття.

Постановою державного виконавця Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_6 від 15.02.2018 р. відкрито виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_3 аліментів згідно рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18.01.2006 р.

Як видно з розрахунку заборгованості боржника по аліментах від 17.04.2018 р., ОСОБА_3 нарахована заборгованість у розмірі 31288,00 грн. станом на 01.02.2018 р. за період з 14.02.2015 р. до 17.04.2018 р.

У відповідності до довідок Токмацької міськрайонної філії Запорізького обласного центру зайнятості №№ 839, 888, 889, ОСОБА_3 був зареєстрований як безробітний та отримував державну допомогу.

За змістом довідок про доходи №№ 14, 15, 16, 17, ОСОБА_3 був працевлаштований у фізичної особи ОСОБА_7 та отримував заробітну плату.

Із свідоцтва про народження серії 1-ЖС від 127236, виданого Токмацьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області 19.11.2009 р. судом встановлено, що ОСОБА_3 також є батьком ОСОБА_8, 08.11.2009 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України, з підстав якої заявлено позов, за позовом платника аліментів суд може звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Згідно з розясненнями, викладеними у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт надання позивачем матеріальної допомоги відповідачу та їх сину за період з 14.02.2015 р. до 14.04.2018 р.

За змістом ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоровя, втрати годувальника тощо може бути предявлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували предявленню виконавчого листа до виконання.

Із матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист був предявлений до виконання до Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у лютому 2018 року, тобто в межах строку, встановленого Законом України «Про виконавче провадження».

Предявлення виконавчого листа до виконання у будь-який час, але в межах строку на його предявлення, не є підставою для звільнення позивача від обовязку сплачувати заборгованості з аліментів. Крім того, позивач був обізнаний про свій обовязок сплачувати аліменти у визначеному в рішенні Запорізького районного суду Запорізької області від 18.01.2006 р. розмірі.

Факт отримання відповідачем державної допомоги не звільняє позивача від сплати аліментів і не може бути підставою для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами.

Наявність на утриманні позивача іншої дитини також не є підставою для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами, проте може бути врахована при вирішенні питання щодо зменшення розміру аліментів.

З урахуванням наведеного, зазначені позивачем обставини не мають істотного значення у розумінні ч. 2 ст. 197 СК України та не є підставою для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_1 (с. Веселянка Запорізького району Запорізької області, вул. Зарічна, буд. 98, РНОКПП НОМЕР_2), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області (м. Запоріжжя, вул. Комінтерну, буд. 3-а, код у ), Токмацький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (м. Токмак Запорізької області, вул. Володимирівська, 27-а/67, код у ) про звільнення від стягнення заборгованості за аліментами відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 08.10.2018 р.

Суддя Д.І. Сакоян