АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/5333/2018 Головуючий у 1 інстанції - Осаулов А.А.
У Х В А Л А

23 липня 2018 року суддя Апеляційного суду міста Києва Андрієнко А.М., вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 квітня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом‚

В С Т А Н О В И Л А:

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 квітня 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задоволено частково.

Не погодившись з таким рішенням суду, 03.06.2018 року ОСОБА_1подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 квітня 2018 року в частині відмови в задоволенні позовної вимоги визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за заповітом на ? частину квартири.

При цьому, заявником не було сплачено судовий збір, відповідно до Закону України «Про судовий збір» та не дотримані вимоги ч. 3 ст. 356 ЦПК України.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19.06.2018 року апелянту було надано строк, не більше 10-ти днів з дня отримання ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги, у зв'язку з чим вона була залишена без руху.

Копію ухвали Апеляційного суд міста Києва від 19.06.2018 року була направлена апелянту 19.06.2018 року та отримана її представником особисто під розписку 26.06.2018 року (а.с.58).

Проте, станом на 23.07.2018 року недоліки апеляційної скарги не усунуті, оскільки на адресу апеляційного суду не надійшов документ підтверджуючий сплату судового збору.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також у разі несплати судового збору, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, відповідно до якої, якщо апелянт не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути заявнику.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 квітня 2018 року - визнати неподаною та повернути її заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя: