АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/3107/18 № апеляційного провадження: 22-ц/796/6447/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Тітов М.Ю. Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд м.Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ : судді-доповідача: ПрокопчукН.О.

суддів: Саліхова В.В., Семенюк Т.А.,

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України апеляційну скаргу ОСОБА_3 від імені та в інтересах ОСОБА_4

на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 травня 2018 року

в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ :

У березні 2018 року позивач звернувся до відповідача з даним позовом. Зазначав, що 23 лютого 2017 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Subaru, д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4, та транспортного засобу Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5 Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року, яка була залишена без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 16 червня 2017 року, ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 як власника наземного транспортного засобу була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА», а цивільно-правова відповідальність ТОВ «Байєр», яке є власником автомобіля НОМЕР_3 - у ПрАТ «СК «Уніка», яка виплатила постраждалій у ДТП особі страхове відшкодування у розмірі 15 551, 59 грн. 13 квітня 2017 року ПрАТ «СК «Уніка» звернулося до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про виплату страхового відшкодування відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування», на виконання чого позивачем було сплачено на користь ПрАТ «СК «Уніка» 15 551, 59 грн.

Посилаючись на те, що відповідно до ст. 38.1 ЗУ «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, позивач просив стягнути з ОСОБА_4 на свою користь страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 15 551, 59 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24 травня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача у порядку регрессу 15 551 59 грн. та судовий збір.

В апеляційній скарзі преставник віповідача ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного встановлення обставини справи. Вказує, що регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, а тому спори щодо них мають вирішуватися у загальному порядку відшкодування збитків. Зазначає, що статтею 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено вичерпний перелік підстав, при наявності яких страховик після виплати страхового відшкодування маж право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, однак жодна із них не підпадає під даний страховий випадок.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України ( у редакції Закону № 2147- VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIIIапеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із вищевикладеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно зі ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, збереження або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом 23 лютого 2017 року в м. Києві по проспекту С. Бандери сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_4, та автомобіля НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_5 Відповідач ОСОБА_4 після вчинення ДТП залишив місце пригоди.

Згідно з постановою Оболонського районного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року ОСОБА_4, який порушив п.2.3 «б», 10.3 Правил дорожнього руху, був визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст 124, 122-4 КУпАП.

Постановою Апеляційного суду м Києва від 16 червня 2017 року постанову Оболонського районного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року було залишено без змін.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 як власника наземного транспортного засобу була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА», що підтверджується Полісом № АІ/9765479 (а.с. 10).

Цивільно-правова відповідальність ТОВ «Байєр» як власника наземного транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_5, на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Уніка» на підставі договору добровільного комплексного страхування № 349001/4002/0000016 від 25 січня 2016 року, на підставі якого власнику пошкодженого автомобіля було сплачено страхове відшкодування в розмірі 15 551, 59 грн.

13 квітня 2017 року ПрАТ «СК «Уніка», яке здійснило виплату страхового відшкодування ТОВ «Байєр», звернулося до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою на виплату страхового відшкодування № 19350 в порядку ст. 27 ЗУ «Про страхування».

Позивачем на виконання зобов'язань, взятих на себе згідно договору № АІ 9765479 було сплачено ПрАТ «СК «Уніка» 15 551, 59 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 27116 від 22 травня 2017 року (а.с.11).

Відповідно до підпункту «в» пункту 38.1.1. ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарській препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та залишення місця дорожньо-транспортної пригоди).

А відтак, з урахуванням тієї обставини, що відповідач ОСОБА_4, який був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, самовільно залишив місце пригоди, шкода була заподіяна власнику автомобіля НОМЕР_5 з вини відповідача та позивачем у справі було сплачено страхове відшкодування на користь ПрАТ «СК «Уніка», суд першої інстанції надійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає,що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України , суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 від імені та в інтересах ОСОБА_4 залишити без задоволення .

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач :

Судді :