У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року м. Селидове

Суддя Селидівського міського суду Донецької області Владимирська І.М., розглянувши за заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення цивільного позову,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 01.10.2018 року, звернулася до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення цивільного позову, в обґрунтування якої зазначила, що в провадженні Селидівського міського суду Донецької області перебуває цивільна справа ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спадщині, яка відкрилася після смерті сина ОСОБА_3, померлого 14.09.2016 року. З метою збереження спадкового майна, просить суд вжити заходів забезпечення позову та до розгляду справи по суті накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ» модель 21099020, номер шасі (кузова рами) Y6D38542, реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований на імя ОСОБА_3, померлого 14 вересня 2016 року.

Дослідивши матеріали заяви, вважаю, що її слід повернути заявнику, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які приймають участь у справі, може прийняти міри по забезпеченню позову. Забезпечення позову можливе у разі існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Частиною 2 ст. 151 ЦПК України передбачено, що в заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з яким потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, із обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши заяву, суд вважає, що підстав для задоволення заяви про забезпечення позову немає, оскільки заявником не надано жодного доказу в підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Слід також зазначити, що статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 р. відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Одночасно, відповідно до положень ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 не надано жодного належного та допустимого доказу, що автомобіль марки «ВАЗ-21099020» номер шасі (кузова, рами) Y6D8542, реєстраційний номер НОМЕР_2, взагалі перебував у власності спадкодавця ОСОБА_3,

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення позову, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 352 грн. 40 коп..

Натомість, заявником до заяви про забезпечення доказів не долучено документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 151, 153, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спадковому майні відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Владимирська