1Справа № 2-111/11 6/335/160/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Ведмедьової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення строків предявлення виконавчого документа до виконання -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з заявою в якій просить суд здійснити заміну стягувача у справі №2-111/11 про солідарне стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» з ОСОБА_1, Приватного підприємства «Себор» заборгованість по кредитному договору № 06/06/07-НВк від 03.08.2007 року у розмірі 511 423 грн., судовий збір в сумі 1700,00 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120,00 грн., всього на суму 513 243 грн. 55 коп., а саме первісного стягувача - Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» на його правонаступника - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», визнати причини пропуску строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по справі №2-111/11, поважними, відновити пропущений строк пред'явлення виконавчого листа Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по справі №2-111/11 до виконання.

Сторони в судове засідання не зявилися, про день та час судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку.

Відповідно ч. 3 ст. 433 ЦПК України заява про поновлення строків предявлення виконавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі ч. 3 ст. 433, ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2013 року по справі №2-111/11, стягнуто солідарно на користь ВАТ «Кредитпромбанк» з ОСОБА_1, приватного підприємства «Себор» заборгованість по кредитному договору № 06/06/07-НВк від 03.08.2007 року у розмірі 511 423 грн., судовий збір в сумі 1700,00 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120,00 грн, всього на суму 513243 грн.55 коп.

На виконання вказаного рішення Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя був виданий виконавчий лист.

Як вбачається з матеріалів 26.06.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір про купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами.

У результаті укладення вказаного вище договору купівлі-продажу, кредитором у зобовязанні, що було предметом розгляду справи №2-111/2011, стало Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», яке згідно умов договору набуло права вимагати замість первісного кредитора належного виконання боржником зобовязань в межах переданого права вимоги.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобовязанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобовязальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобовязанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки права вимоги відносяться до майна та є обєктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 ЦК України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з комплексного аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України можна зробити однозначний та цілком логічний висновок про те, що заміна кредитора в зобовязанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобовязання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то в п. 5 ст. 8 Закон України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до правової позиції, висловленій Верховним судом України в постанові від 20.11.2013 року, заміна кредитора у зобовязанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013 року зазначила, що підставами виникнення цивільних прав і обов 'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.»

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015р №150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015р №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до постанови Правління НБУ від 02.10.2015 № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 р. № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.02.2017 року № 619 продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк».

Під час здійснення внутрішньобанківської перевірки встановлено, що по кредитному договору 06/06/07-НВк від 03.08.2007 року про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1, приватного підприємства «Себор» ухвалено судове рішення.

Таким чином, у звязку з запровадженням процедури ліквідації нового кредитора, що спричинило звільнення працівників та втрату документації банків, та відсутністю належного контролю за ходом здійснення виконавчого провадження, АТ «Дельта Банк» було позбавлено можливості здійснити відповідні дії щодо отримання виконавчих листів та направлення їх до виконавчої служби для примусового виконання рішення суду.

Так, копія рішення та виконавчий лист по цивільній справі № 2-111/11 отримані представником ПАТ «Дельта Банк» 29.05.2018 року.

Ст. 124 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Матеріали справи не містять даних про виконання даного судового рішення.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущеного строку, при розгляді таких заяв суди мають детально досліджувати всі обставини, які вплинули на пропуск строків пред'явлення виконавчих документів до виконання і розглядати їх в сукупності шляхом встановлення відповідного причинно-наслідкового зв'язку.

Це відповідає правовій позиції у справі №6-711цс15, яка викладена у постанові Верховного суду України від 20.01.2016 року.

Як роз'яснено у Інформаційному листі підготовленому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року, із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків предявлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з положеннями Конституції України та ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обовязковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Виконання судових рішень покладено законом на Державну виконавчу службу України, а порядок виконання визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» - стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Таке право стягувача передбачено також ст. 433 ЦПК. Зазначений строк є процесуальним, а отже, може бути поновлений.

За викладених обставин суд вважає, що з урахуванням відсутності конкретних правових доказів про повне виконання судового рішення, суд вважає обґрунтованою заяву ПАТ «Дельта Банк», а також приймає до уваги існування обєктивних встановлених судом обставин, які впливали на можливість реалізації судового рішення шляхом його звернення до виконання у строк, у звязку з чим, суд вважає за необхідне заяву ПАТ «Дельта Банк» задовольнити.

Керуючись ст.ст. 433, 442 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення строків предявлення виконавчого документа до виконання задовольнити.

Замінити сторону у справі №2-111/2011 про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, приватного підприємства «Себор», , заборгованість по кредитному договору № 06/06/07-НВк від 03.08.2007 року у розмірі 511 423 грн., судовий збір в сумі 1700,00 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120,00 грн, всього на суму 513243 грн.55 коп., а саме первісного стягувача - Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» на його правонаступника - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (, юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-6; поштова адреса: 01014, м. Київ, бульв. Дружби народів, 38).

Поновити пропущений строк предявлення до виконання виконавчих листів по справі №2-111/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1, приватного підприємства «Себор», про солідарне стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: В.В.Калюжна