РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2018 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Губської Я.В.
при секретарі Балан Т.А.
за участі представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості
07.11.2017 КП «Харківводоканал» звернулося до суду з позовом, який в процесі розгляду справи було уточнено, до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, в якому просить стягнути суму заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 3329 грн. 99 коп., з них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 липня 2011 року по 30 вересня 2017 року - у розмірі 1759 грн.23 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 квітня 2013 року по 30 вересня 2018 року - у розмірі 762 грн.58 коп., інфляційні витрати 688 грн. 94 коп., 3 % річних від простроченої суми 119 грн.24 коп. та судовий збір у розмірі 689,00 грн.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова (головуючий суддя Шмадченко С.І.) від 30.11.2017 року відкрито провадження у зазначеній справі, призначено до розгляду в судовому засіданні.
13.12.2017 відповідачем ОСОБА_2 подано до суду заперечення проти позовної заяви, в якій відповідач не погоджуючись з позовними вимогами, посилається на встановлені законом строки позовної давності, не погоджується із наведеною в позові сумою заборгованості та інфляційних витрат, розрахунком суми 3% річних та просить позовну заяву залишити без задоволення, надає квитанції про сплату комунальних послуг.
16.02.2018 представником позивача подано до суду заяву про переривання строків позовної давності, в якій посилається на те, що позивачем 23.06.2016 подавалася заява до суду про видачу судового наказу про стягнення з даних відповідачів заборгованості з централізованого водопостачання та водовідведення.
16.02.2018 представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якому позивач обґрунтовує переривання перебігу позовної давності, розрахунок інфляційних витрат та суму 3% річних.
16.02.2018 представником позивача подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 3329 гривень 99 коп., з них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 липня 2011 року по 30 вересня 2017 року - у розмірі 1759 грн.23 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 квітня 2013 року по 30 вересня 2018 року - у розмірі 762 грн.58 коп., інфляційні витрати 688 грн. 94 коп., 3 % річних від простроченої суми 119 грн.24 коп. та судовий збір у розмірі 689,00 грн.
06.03.2018 в судовому засіданні прийнято заяву позивача про зменшення позовних вимог та відповідачем подано заперечення відповідача ОСОБА_2
04.04.2018 представником позивача подано до суду заяву про подання доказів щодо розміру судових витрат, в якій представник позивача просив включити до судових витрат суму 114,00 грн., що які позивач поніс у звязку із розглядом справи.
04.04.2018 представником позивача подано до суду відповідь на заперечення, в якій позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2018 року справа передана в провадження судді Губської Я.В.
Представник позивача за довіреністю в судовому засіданні засідання уточнену у позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. Пояснила суду, що розмір заборгованості підтверджується розрахунком, підстав застосування позовної давності та підстав для зменшення позовних вимог позивачем не вбачається.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог в уточненому вигляді заперечувала в повному обсязі, посилаючись на те, що розрахунок, наданий позивачем не співпадає з показаннями лічильника, також посилається на необхідність застосування до даних правовідносин вимог закону щодо предявлення вимог в межах строку позовної давності, на підтвердження чого надала суду копію рішення Апеляційного суду Харківської області від 26.06.2009, копію свого звернення до Генерального директора КП «Харківводоканал» від 14.08.2018, копії свідоцтв про повірку лічильників води та акту розпломбування,
Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені завчасно, належним чином, про причини неявки не сповістили, відзиву та заперечень не надали.
Суд, вислухавши учасників судового розгляду, встановивши дійсні обставини справи, повно та всебічно дослідивши та оцінивши докази по справі, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.
Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.
Також в матеріалах справи містяться довідки, надані відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Харківській області згідно яких ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 23-24, 27).
Наявними у справі доказами встановлено, що між позивачем та відповідачами фактично склалися правовідносини з приводу надання послуг по водовідведенню та водопостачанню в будинку, де знаходиться квартира відповідачів.
У Правилах надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», установлено, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем.
Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» суб'єктами відносин у сфері питної води та питного водопостачання є споживачі питної води.
Статтею 22 цього Закону передбачено, що споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів та послуги централізованого водопостачання і водовідведення.
Згідно ст. 16 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» - послуга по централізованому водопостачанню надається своєчасно, безпреривно, належної якості та підлягає оплаті.
Відповідно до п. 18 ч.1 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення …» розрахунковим період для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
Відповідно до вимог ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 32 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» тарифи на надання послуг питного водопостачання розраховуються на підставі галузевих нормативів витрат і повинні повністю компенсувати експлуатаційні витрати та забезпечити надійну роботу обєктів централізованого питного водопостачання.
Несплата боргу призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста і негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів.
Проживаючи у багатоквартирному будинку, відповідачі користуються житлово-комунальними послугами, які надаються позивачем.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» суб'єктами відносин у сфері питної води та питного водопостачання є споживачі питної води.
Як вбачається з розрахунку, наданого КП «Харківводоконал» відповідачами не була сплачена сума заборгованості за отримані послуги водопостачання та водовідведення, яка на час розгляду справи не погашена.
Згідно наданих позивачем розрахунків, відповідачам нарахована заборгованість у загальному розмірі 3329 грн. 99 коп., з них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 липня 2011 року по 30 вересня 2017 року - у розмірі 1759 грн.23 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 квітня 2013 року по 30 вересня 2018 року - у розмірі 762 грн.58 коп. (а.с.78-80). Наданими послугами водопостачання та водовідведення відповідачі користувалися, зі скаргами у зв'язку із ненаданням послуг не зверталися.
Зазначена заборгованість утворилася внаслідок не проведення оплати відповідачами за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що підтверджується наданим позивачем розрахунком суми заборгованості. Відповідачем не спростовані докази позивача щодо наявної заборгованості. При цьому, суд звертає увагу, що були перевірені всі надані відповідачем квитанції про оплату та акти повірки лічильників. А посилання на рішення апеляційного суду Харківської області від 26.06.2009 року суд вважає необґрунтованим, оскільки не стосується даного предмета позову та розрахунки заборгованості позивачем проведені з врахуванням показань лічильників.
У випадку небажання сплачувати послуги водопостачання та водовідведення, відповідачі не були позбавлені можливості відмовитись від цієї послуги КП «Харківводоканал», однак не скористалися даною можливістю та не звертався до відповідача з будь-якими заявами щодо якості надання послуг водопостачання або відключення від постачання води. Доказів на підтвердження того, що відповідач не користувався послугами КП «Харківводоканал» суду не надано.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У відповідності зі ст. ст. 67, 68 ЖК України, оплата за комунальні послуги стягується крім квартирної плати по затвердженим у встановленому законом порядку тарифам і повинна вчасно вноситися споживачем - наймачем і членами його родини, які на підставі ч.1 ст.64 ЖК України, користуються нарівні з наймачем всіма правами й несуть разом з ними солідарну майнову відповідальність по зобов'язаннях, що випливає з договору житлового наймання.
Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Правовідносини між співвласниками майна як суб'єктами цивільних правовідносин та іншими особами регулюються законами України та договорами, укладеними власниками (співвласниками) майна та іншими особами.
Отже, правовідносини власників житлових приміщень з утримання житлового приміщення регулюються нормами ЦК України та законодавства, яке регулює користування житловими будинками та прибудинковими територіями.
Разом з тим, норми статей 160 та 162 ЖК УРСР входять до глави 6 цього Кодексу, яка регулює правовідносини з користування будинками приватного житлового фонду, зокрема з наймачами цих житлових приміщень, членами їх сімей та власником житлового фонду, які виникають на підставі договору найму цього приміщення.
Положеннями статті 162 ЖК УРСР регулюється порядок визначення та внесення плати за користування жилим приміщенням, яке належить громадянину на праві приватної власності та право на користування яким мають інші особи, зокрема наймачі та члени їх сімей на підставі договору найму (стаття 759 ЦК України).
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обов*язок по оплаті наданих послуг КП «Харківвводоканал» на адресу відповідачів покладено на відповідачів по даній справі в солідарному порядку, у зв*язку з чим позовні вимоги КП «Харківвводоканал» до трьох відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги водовідведення та водопостачання підлягають задоволенню.
А оскільки послуги водопостачання та водовідведення надаються до квартири відповідачів через системи водопостачання та водовідведення, встановити чіткий об*єм послуг наданих кожному відповідачу неможливо, через що зобов*язання щодо надання і сплати наданих послуг є солідарним.
Однак, суд враховує, що відповідачами подана до суду письмова заява про застосування строку позовної давності до вимог позивача.
При вирішення даного питання, суд приходить до наступного.
Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Як зазначено в ч.1 та ч.2 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії про визнання нею свого боргу або іншого обовязку, позовна давність переривається у разі предявлення позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом є лише частина вимоги, право на яку має позивач.
Як вбачається з матеріалів справи КП «Харківводоканал» 23.06.2016 року звернулося до Київського районного суду м. Харкова з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення з відповідачів.
Ухвалою суду від 01.11.2016 року скасовано судовий наказ від 01.09.2016 року про стягнення заборгованості за надані послуги з відповідачів на користь КП «Харківводоканал», оскільки із заяви і поданих документів вбачався спір про право та роз*яснено право на предявлення позовних вимог в порядку позовного провадження.
Враховуючи те, що судовий захист на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності, в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 264 ЦК України (правова позиція, висловлена у Постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14).
Пред'явленням КП "Харківводоканал" заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення, позовна давність за вимогами перервалась.
Вирішуючи питання про застосування строку позовної давності за заявою відповідачів суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП «Харківводоканал» до відповідачів є доведеними та обґрунтованими в межах строку позовної давності ( 3 роки з моменту пред*явлення вимог) та такими, що підлягають задоволенню за період з 01.07.2013 року по 30.09.2017 року.
Саме за вказаний період судом розрахована сума заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, та яка склала: - заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.07.2013 року по 30.09.2017 року у розмірі 1608,05 грн., з яких заборгованість за водопостачання 1175,83 грн., 3% річних 63,80 грн., індекс інфляції 368,42 грн.; заборгованість за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.07.2013 року по 30.09.2017 року у розмірі 1138,54 грн., з яких заборгованість за водовідведення 762,58 грн., 3% річних 55,44 грн., індекс інфляції 320,52 грн.
У задоволенні позовних вимог КП «Харківводоканал» до відповідачів поза строку позовної давності за період до 01.07.2013 року за послуги водопостачання та водовідведення суд відмовляє на підставі ст. 267 ЦК України, оскільки відсутні підстави для поновлення строку за цей період та не були подані заяви про поважність причини пропуску строку за цей період.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
За таких обставин, з відповідачів підлягають стягненню сплачений судовий збір на користь позивача пропорційно до задоволеної частини.
В частині стягнення витрат на підготовку відповіді на заперечення, суд погоджується з доводами відповідача та відмовляє у їх відшкодуванні, оскільки дані процесуальні документи не передбачені ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 160, 256, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Харківської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя :