Справа № 2-2961/2005
Провадження № 4-с/316/18/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2018 р.

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі суду:

головуючого судді Бульби О.М.,

за участю секретаря судового засідання Черкашиної О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Енергодар Запорізької області, цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, заінтересовані особи: Енергодарський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ДП НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС», територіальний сервісний центр 2346 регіонального сервісного центру МВС у Запорізькій області, на бездіяльність державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

До Енергодарського міського суду Запорізької області надійшла вищезазначена скарга, в обґрунтування якої заявник посилався на те, що заявник є власником автомобіля НОМЕР_1. При переоформленні даного автомобіля на іншу особу, їй стало відомо що на авто у 2005 році було накладено арешт державним виконавцем на підставі рішення Енергодарського міського суду, виконавчий лист №2-2961 від 24.01.2005 року.

30.05.2018 року адвокат заявниці звернувся до Енергодарського МВ ДВС із заявою про зняття арешту та оголошення заборони відчуження з автомобіля, який належить заявниці. 31.07.2018 року адвокатом отримана відповідь, що у 2012 році на примусовому виконанні у Відділі перебував виконавчий документ №2-2961 від 24.01.2005 року, виданий Енергодарським міським судом про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ВП Запорізька АЕС суми боргу у розмірі 801 грн.40 коп., який фактично виконано боржником, у звязку з чим, державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження». Крім того у листі зазначено, що ч.4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження», містить вичерпний перелік підстав, за яких державний виконавець знімає арешт з майна боржника. В усіх інших випадках арешт знімається за рішенням суду (ч.5 ст.59 Закону). Надати більш детальну інформацію Відділ не в змозі, у звязку зі знищенням матеріалів виконавчого провадження зі спливом терміну зберігання. Станом на 14.06.2018 року на примусовому виконанні у Відділі, виконавчі документи за якими боржником є ОСОБА_1, відсутні. Заявник, посилаючись на ст..50 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення постанови про закінчення провадження), зазначає, що державним виконавцем накладений на майно арешт не знятий, що порушило її права. Заборгованість за рішенням суду, заявником погашена у повному обсязі 23.11.2012 року.

У звязку з цим заявник просить суд визнати неправомірною бездіяльність Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1, та зобовязати Енергодарський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, зняти арешт та оголошення заборони на відчуження зі всього майна, що належить заявнику.

Представник заявника адвокат ОСОБА_2 надав письмове клопотання про розгляд скарги без його участі та без участі заявника, скаргу підтримують та просять її задовольнити (а.с.32-33).

Від представника заінтересованої особи Територіального сервісного центру 2346 регіонального сервісного центру МВС у Запорізькій області надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутністю їхнього представника (а.с.30).

Представник заінтересованої особи ДП НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС» також надав письмову заяву про розгляд скарги без його участі, рішення просить прийняти на розсуд суду (а.с.53).

Державний виконавець Риндіна М.І. просила відмовити у задоволенні скарги, надавши письмові пояснення, відповідно до яких зазначила, що дійсно на примусовому виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого документу №2-2961 від 24.01.2005 року, виданого Енергодарським міським судом про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ВП Запорізька АЕС суми боргу у розмірі 801 грн.40 коп., який фактично виконано боржником, у звязку з чим, державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження». Зазначає, що стягнення на майно боржника у вигляді арешту майна, за даним документом не проводилося, надавши витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, відповідно до якої арешт на майні боржника відсутній (а.с.39-41).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Постановою державного виконавця від 25.02.2005 року ОСОБА_3 було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2-2961 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ВП Запорізька АЕС суми боргу у розмірі 801 грн.40 коп., а також накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 та оголошено заборону здійснювати відчуження майна (а.с.8).

Згідно з довідкою Територіального сервісного центру 2346 регіонального сервісного центру МВС у Запорізькій області, на автомобіль НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 накладено арешт на підставі виконавчого листа №2-2961 від 24.01.2005 року (а.с.6). Також накладення арешту підтверджується повідомленням Енергодарського ВРЕР УДАІ УМВС України в Запорізькій області від 31.03.2005 року, надіслане на адресу Енергодарського ВДВС (а.с.9), що спростовує твердження державного виконавця у письмових поясненнях щодо непроведення стягнення на майно боржника у вигляді арешту майна.

Згідно довідки №358 наданої ВП ЗАЕС, станом на 31.07.2017 рік заборгованість, яка рахувалася за ОСОБА_1 погашена у повному обсязі 23.11.2012 року (а.с.15).

В матеріалах справи відсутня постанова про закінчення виконавчого провадження. Згідно з листом-відповіддю від 14.06.2018 року наданого Енергодарським МВ ДВС на адвокатський запит та письмовими поясненнями державного виконавця, у Відділі відсутні матеріали виконавчого провадження, у звязку з їх знищенням зі спливом терміну зберігання, передбаченого Порядком роботи з документами в органах державної виконавчої служби, тому в суду не має відомостей щодо точної дати винесення постанови про закінчення виконавчого провадження. Проте, відповідно довідки ВП ЗАЕС щодо погашення заборгованості ОСОБА_1, вказано, що дана заборгованість повністю погашена 23.11.2012 року. Крім того, у відповіді Енергодарського МВ ДВС на адвокатський запит, міститься інформація, що виконавчий лист №2-2961 перебував на примусовому виконанні у Відділі у 2012 році. Зазначені обставини дають суду змогу зробити висновок, що виконавче провадження було закінчено протягом 2012-2013 років та державний виконавець керувався Законом України «Про виконавче провадження» №606-14 від 21.04.1999 року, який діяв на момент закінчення виконавчого провадження.

Згідно п.8 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» №606-14 (в редакції від 21.04.1999р.), виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ч.ч.1,2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» №606-14, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно з довідкою Територіального сервісного центру 2346 регіонального сервісного центру МВС у Запорізькій області від 15.08.2017 року, на автомобіль НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 накладено арешт на підставі виконавчого листа №2-2961 від 24.01.2005 року (а.с.6), який державним виконавцем, в порушення вимог ст..50 ЗУ «Про виконавче провадження» №606-14 (в редакції від 21.04.1999р.), не знятий, що позбавляє заявника права вільно володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-8 (в редакції від 02.06.2016р. чинній на момент розгляду скарги), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-8 встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обовязковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та обєктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частина 4 ст.59 Закону №1404-8, містить вичерпний перелік підстав, за яких державний виконавець знімає арешт з майна боржника. В усіх інших випадках арешт знімається за рішенням суду (ч.5 ст.59 Закону).

В п.5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» розяснено,що у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК.

Частиною 1 ст.74 Закону №1404-8 та ст.447 ЦПК України передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами, права чи свободи яких порушено, до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Таким чином, за змістом наведених положень законодавства, в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа, що не є боржником, вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Арешт майна, який не пов'язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Як вбачається з поданої скарги, підставою звернення до суду є оскарження бездіяльності державного виконавця щодо не зняття арешту з майна заявника ОСОБА_1, накладеного за постановою державного виконавця від 25.02.2005 року в рамках виконавчого провадження, в якому заявник виступала боржником.

Таким чином, суд вважає, що останнім обрано вірний спосіб захисту порушеного права в порядку, передбаченому нормами розділу VII ЦПК України.

Окрім, цього суд бере до уваги, що заявником, ще у 2012 році в добровільному порядку було погашено суму боргу перед стягувачем ВП ЗАЕС у даному виконавчому провадженні, що підтверджується відповідною довідкою, наданою заявником.

При цьому, за вказаних вище обставин іншого порядку, ніж скасування арешту на майно боржника державним виконавцем, в даному випадку діючим законодавством не передбачено, так право власності заявника ОСОБА_1 порушено арештом, накладеним на все її майно, зокрема на автомобіль.

Відповідно до ст.319,321 ЦК України, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З урахуванням вищенаведеного та у відповідності до ч.2 ст.451 ЦПК України, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою і підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки дійсно арешт з автомобіля заявника не знятий та державний виконавець після закінчення виконавчого провадження цього не зробив відповідно до норм Закону, який діяв на момент закінчення виконавчого провадження, а тому в даному випадку наявна бездіяльність Енергодарського МВ ДВС, яка є неправомірною.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1,2,37,40,59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.2,4,5, 247, 258-260, 447, 449, 451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, заінтересовані особи: Енергодарський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ДП НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС», територіальний сервісний центр 2346 регіонального сервісного центру МВС у Запорізькій області, на бездіяльність державного виконавця задовольнити.

Визнати бездіяльність Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій областіщодо незняття арешту зі всього майна ОСОБА_1 - неправомірною.

Зобовязати Енергодарський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,зняти арешт та оголошення заборони на відчуження зі всього майна, що належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, накладений державним виконавцем Відділу ДВС Енергодарського міського управління юстиції ОСОБА_3 постановою про відкриття виконавчого провадження б/н від 25.02.2005 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи якому повна ухвала не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. М. Бульба