ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року

м.Суми

Справа №582/1156/17

Номер провадження 22-ц/788/1285/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Хвостика С. Г. , Собини О. І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Недригайлівська районна державна адміністрація,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 28 лютого 2018 року в складі судді Жмурченка В.Д., ухваленого у смт Недригайлів, повне судове рішення складено - 02 березня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом, ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача на його користь допомогу 100 000,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що в період з 10.10.1996 року по 05.11.1996 року працював, згідно строкового трудового договору, мотористом на Тернівському цукровому комбінаті. В листопаді 1996 року він звільнився з роботи, але з вини адміністрації заводу йому тривалий час не виплачувалась заробітна плата, і він не зміг своєчасно виїхати для проживання в Запоріжську область. Неодноразово ОСОБА_2 звертався до адміністрації заводу про виплату йому заробітної плати. Крім того, він неодноразово звертався до Недригайлівської райдержадміністрації, зокрема, до голови ОСОБА_2, але ні адміністрація цукрового комбінату, ні голова Недригайлівської райдержадміністрації ОСОБА_2 не посприяли йому в отриманні заробітної плати. За рішенням суду йому було виплачено заборгованість по заробітній платі та середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку. На даний час він дізнався, що при звільненні з роботи йому повинні були виплатити також вихідну допомогу. Оскільки Тернівський цукровий комбінат припинив свою діяльність у зв'язку з банкрутством, позивач вважає, Недригайлівська райдержадміністрація здійснила бездіяльність у доведенні до банкрутства Тернівського цукрокомбінату та Тернівського бурякорадгоспу, а тому повинна виплатити йому вихідну допомогу.

Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 28.02.2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його вимоги.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд безпідставно відмовив у задоволенні позову, оскільки саме з вини посадових осіб Недригайлівської районної державної адміністрації відбулося закриття Тернівського цукрокомбінату та Тернівського бурякорадгоспу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідча просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Вказує, що судом постановлено законне та обґрунтоване рішення, тому підстав для його скасування не має.

Відповідно до п. 3 розділу ХIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних суддів у відповідних апеляційних округах.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження, що Недригайлівською РДА було порушено права позивача на отримання вихідної допомоги при звільненні з Тернівського цукрового заводу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, що з наказом № 58-к від 15.10.1996 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу мотористом ІІ зміни Тернівського цукрозаводу на період виробництва цукру, а 06.11.1996 року наказом № 67-к - звільнений з роботи у зв'язку із закінченням виробництва цукру.

21.09.2006 року було порушено провадження у справі про банкрутство Відкрите акціонерне товариство «Тернівський цукровий комбінат», а 22.12.2006 року зареєстровано припинення юридичної особи в зв'язку з визнанням її банкрутом.

Підставами позовних вимог ОСОБА_1 є стягнення з Недригайлівської районної державної адміністрації вихідної допомоги, яку, як вважає позивач, він повинен був отримати при звільненні з Тернівського цукрового комбінату, який було доведено до банкрутства з вини посадових осіб відповідача.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

За положеннями ст. 175 ЦПК України відповідач у справі визначається самостійно позивачем.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з системного аналізу, приведених норм матеріального та процесуального права, слід дійти висновку, що саме на позивача покладено обов'язок доказування про порушення, невизнаних або оспорюваних його прав, свобод чи законних інтересів, саме тією особою, яку зазначено відповідачем у позовній заяві.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки ОСОБА_1, у відповідності до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не було доведено про порушення його прав, свобод чи законних інтересів з боку Недригайлівської районної державної адміністрації, оскільки вказана юридична особа не є суб'єктом спірних трудових правовідносин, що виникли між ОСОБА_1 та ВАТ «Тернівський цукровий комбінат», а тому не має обов'язків, які з них випливають, перед позивачем.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з'ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 28 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.І. Собина

С.Г. Хвостик