Провадження № 4-с/761/171/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Волошина В.О.

при секретарі: Яриновській Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Златобанк», заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, -

в с т а н о в и в:

У березні 2018р. заявник звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даною скаргою та просив суд визнати рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка В.А. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №47641684 від 08 лютого 2018р. неправомірним; скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка В.А. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №47641684 від 08 лютого 2018р.; зобов'язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка В.А. відновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №761/25663/14-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 30 жовтня 2014р. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Златобанк».

Свої вимоги скаржник обґрунтовував тим, що матеріали виконавчого провадження не містять доказів виконання державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження», що призвело до порушення прав стягувача.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені судом належним чином, заінтересована особа Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надіслала до суду заяву з клопотанням відмовити в задоволенні скарги у повному обсязі.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

В силу положень ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і надалі в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 2 вказаної статті передбачено права та обов'язки виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 06 квітня 2015р. Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №761/25663/14-ц, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Златобанк» за кредитним договором.

08 лютого 2018р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенком В.А. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік дій, які виконавець має право та зобов'язаний вчиняти.

При цьому, виконавцем не було вжито заходів щодо звернення до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; виклику боржника з приводу виконавчого документа, що перебуває у виконавчому провадженні; накладення стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звернення до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням та інших дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», що свідчить про неповноту вчинення виконавцем дій у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» за період з часу відкриття виконавчого провадження до часу повернення виконавчого документу стягувачу.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

В той же час, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги скарги в частині зобов'язання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка В.А. відновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №761/25663/14-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 06 квітня 2015р. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Златобанк» за кредитним договором, оскільки у відповідності до положень ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка В.А. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №47641684 від 08 лютого 2018р. неправомірним, а тому постанова підлягає скасуванню, а державний виконавець зобов'язаний вчинити дії щодо поновлення даного виконавчого провадження та виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 76-81, 258-260, 268, 273, 447-453 ЦПК України, ст.ст.11, 17, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

у х в а л и в :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Златобанк», заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві - задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка Владислава Андрійовича щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №47641684 від 08 лютого 2018р. неправомірними.

Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка Владислава Андрійовича про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №47641684 від 08 лютого 2018р.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 26 червня 2018р.

Суддя: