АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1013/18Головуючий по 1 інстанції - Побережна Н.П.
Категорія: 2 Доповідач в апеляційній інстанції - Нерушак Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегія суддів судової палати в цивільних справах:

головуючої Нерушак Л.В. ( судді - доповідача )

суддів Карпенко О.В., Ювшина В.І.

за участю секретаря Наконечної М.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3

відповідач - Шполянська районна державна адміністрація

третя особа -Відділ Держгеокадастру у Шполянському районі;

Матусівська сільська рада Шполянського району Черкаської області;

;

:

в с т а н о в и в :

09 листопада 2017 року ОСОБА_3 звернулася до Шполянського районного суду Черкаської області із позовом до Шполянської РДА, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову на стороні відповідача - відділ Держгеокадастру у Шполянському районі, Матусівська сільська рада Шполянського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку.

Позивач ОСОБА_3 свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно листа відділу Держгеокадастру у Шполянському районі від 23 березня 2016 року № 31-28-0.8-1041/2-16 та згідно записів книги реєстрації сертифікатів на право власності на земельну частку (пай), які видаються громадянам з колективної та інших форм власності, числиться запис, що відповідно до розпорядження голови Шполянської райдержадміністрації № 409 від 30 липня 1997 року виготовлено та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧР № НОМЕР_2, оформленого на ім'я ОСОБА_4, розмір земельної частки (паю) 2,65 умовних кадастрових гектари.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 жовтня 2000 року № 1768 право на земельну частку (пай) розміром 2,65 га, що знаходилася в колективному сільськогосподарському господарстві Асоціація «Вільна Україна», що належало ОСОБА_4 на підставі сертифіката серія ЧР НОМЕР_3, передано ОСОБА_3

Позивач вказує, що з 2000 року і по сьогоднішній день ОСОБА_3 користується за цільовим призначенням вказаною земельною часткою (паєм).

Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧР № НОМЕР_2 втрачено. Про втрату сертифікату позивачем подано оголошення до газети «Шполянські вісті» від 28 серпня 2015 року № 64. Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку не виготовлявся, кадастровий номер не присвоювався.

В 2015 році ОСОБА_3 вирішила реалізувати своє право на виділення даної земельної ділянки в натурі та набуття на неї права власності. При зверненні до Шполянської райдержадміністрації із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) у власність ОСОБА_3 отримала відмову по тій причині, що у неї відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай), який вважається правовстановлюючим документом при відведенні земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Для отримання дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР № НОМЕР_2 до Шполянської районної державної адміністрації Черкаської області було направлено запит, на який Шполянська райдержадміністрація повідомила, що дублікат сертифіката на право на земельну частку (пай), в Шполянській районній державній адміністрації не зберігається.

На запит щодо надання копії архівного примірника сертифіката до відділу Держгеокадастру у Шполянському районі, було надана відповідь, що виготовлення другого (архівного) екземпляру сертифіката на право на земельну частку (пай) не передбачалось.

Таким чином, у зв'язку з втратою сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР НОМЕР_3 позивач ОСОБА_3 позбавлена можливості реалізувати право на виділення цієї земельної ділянки в натурі та набуття на неї права власності, враховуючи, що позивач успадкувала земельну частку (пай), що підтверджується даними свідоцтва про право на спадщину на земельну частку пай за повітом від 18.10. 2000 року №1768 , а в книзі про видачу сертифікатів зазначено згідно запису, що ОСОБА_3 успадкувала сертифікат після смерті ОСОБА_4 серія ЧР № НОМЕР_2.

За таких обставин, позивач ОСОБА_3 змушена була звернутися до Шполянського районного суду Черкаської області та просила визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 2,65 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в Колективному сільськогосподарському підприємстві Асоціація «Вільна Україна», передану їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 жовтня 2000 року № 1768, яка належала ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧР НОМЕР_3.

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 02 квітня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до Шполянської районної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову на стороні відповідача - Відділ Держгеокадастру у Шполянському районі, Матусівська сільська рада Шполянського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норма матеріального права. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції під час розгляду справи не з'ясовано та не встановлено наявності спору про право, оскільки від визнання в судовому порядку за ОСОБА_3 права власності на земельну частку (пай) розміром 2,65 в умовних кадастрових гектарах, що знаходилася в Колективному сільськогосподарському підприємстві Асоціація «Вільна Україна», передану їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 жовтня 2000 року № 1768, яка належала ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧР № НОМЕР_2, залежить виникнення у позивача ОСОБА_3 права на виділення даної земельної ділянки в натурі, набуття на неї права власності та отримання свідоцтва про право власності на землю відповідно до вимог чинного законодавства. Тому представник позивача адвокат ОСОБА_5 просить скасувати рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 02 квітня 2018 року, ухвалити нове рішення, яким визнати за ОСОБА_3 право власності на земельну частку (пай) розміром 2,65 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться у Колективному сільськогосподарському підприємстві Асоціація «Вільна Україна», передану ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 жовтня 2000 року № 1768, яка належала ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧР № НОМЕР_2. Стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_3 сплачений судовий збір.

Відзив на апеляційну скаргу позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Справа підлягає розгляду апеляційним судом Черкаської області , яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням, але без виклику сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з прийняттям нового судового рішення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є : неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи ; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам цивільного судочинства.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на земельну ділянку, суд першої інстанції виходив з того, що позивач уже є власником спірної земельної частки (паю) та має свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), враховуючи і той факт, що в книзі видачі сертифікатів внесений запис про спадкування позивача , тому суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Проте, апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки висновок суду першої інстанції є помилковими, не відповідає вимогам закону та обставинам справи, порушує права позивача, які підлягають захисту в судовому порядку, оскільки позивача позбавлено можливості виділення земельної ділянки в натурі із - за відмови відповідача в наданні дозволу на виготовлення необхідної технічної документації.

Згідно норм ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно даних свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НОМЕР_4 від 18.10.2000, (номер в реєстрі № 674) посвідченим державним нотаріусом Шполянської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, є ОСОБА_3, яка успадкувала право на земельну частку (пай) розміром 2,65 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в Колективному сільськогосподарському підприємстві Асоціація «Вільна Україна», яка належала ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧР № НОМЕР_2 (а.с.15).

Як вбачається з матеріалів справи згідно даних повідомлення Відділу Держгеокадастру в Шполянському районі № 31-28-0.8-1041/2-16 від 23.03.2016 року та згідно записів книги реєстрації сертифікатів на право власності на земельну частку (пай), які видаються громадянам з колективної та інших форм власності, числиться запис, що відповідно до розпорядження голови Шполянської райдержадміністрації № 409 від 30.07.1997 року виготовлено та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧР № НОМЕР_2, оформленого на ім'я ОСОБА_4, розмір земельної частки (паю) 2,65 умовних кадастрових гектари.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.10.2000 року № 1768 право на земельну частку (пай), що належало ОСОБА_4 на підставі сертифіката серія ЧР № НОМЕР_2 передано ОСОБА_3. (а. с.16).

Згідно даних довідки № 423 від 09.06.2016 року, виданої виконавчим комітетом Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області, ОСОБА_3 з 2000 року і по даний час користується за цільовим призначенням земельною часткою (паєм), що належала ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧР № НОМЕР_2 та знаходиться в полі № 1 дільниці № 2 Асоціація «Вільна Україна» с. Матусів Шполянського району Черкаської області (а. с.19).

Із довідки № 424 від 09.06.2016, виданої виконавчим комітетом Матусівської сільської ради Шполянсього району Черкаської області вбачається, що ОСОБА_3 з 2000 року і по даний час сплачує до місцевого бюджету земельний податок за користування земельною часткою (паєм), що належала ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧР № НОМЕР_2, та право на яку їй передано на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.10.2000 року № 1768. (а. с.20).

Згідно даних довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями № 31-28-0.4-4756/2-15 від 03.12.2015 року земельна ділянка площею 2,47 га, розташована в адміністративних межах Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області за межами населеного пункту, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить до земель приватної власності (а. с.22-23).

Із повідомлення в газеті «Шполянські вісті» від 28.08.2015 року № 64 вказано, що втрачений сертифікат на право власності на земельну частку (пай) розміром 2,65 га, яка розташована в межах Матусівської сільської ради серії ЧР № НОМЕР_2, виданий на ім'я ОСОБА_3, - вважати недійсним (а. с.24).

Як вбачається із повідомленням Шполянської районної державної адміністрації Черкаської області № 01-39/1795 від 13.06.2016 року дублікат сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧР НОМЕР_2, оформленого на ім'я ОСОБА_4 в Шполянській районній державній адміністрації не зберігається (а. с.27).

Із повідомлення Відділу Держгеокадастру в Шполянському районі № 29-28-0.8-2078/2-16 від 14.07.2016 року, яке є в матеріалах справи вказано, що відновлення втрачених сертифікатів на право на земельну частку (пай) провадиться тими районними державними адміністраціями (виконавчими комітетами міських Рад), які здійснювали їх видачу. Втрачені сертифікати (у разі, коли їх знайдено) або зіпсовані бланки сертифікатів анулюються в установленому порядку (а. с.31).

Згідно з даними державного акту на право колективної власності на землю серії ЧР № 20-31 від 20.11.1995 року цей державний акт на право колективної власності на землю видано асоціації «Вільна Україна» Матусівською сільською радою Шполянського району Черкаської області. Вказаному власнику передано у колективну власність 3828,3 га землі в межах згідно з планом. Землю передано у колективну власність для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Матусівської сільської ради № 11 від 11.11.1995 року (а.с.75-76).

Із наявного в матеріалах справи списку осіб-членів асоціації «Вільна Україна» та пенсіонерів, які мають право на земельну частку асоціації «Вільна Україна», в даному списку під номером 417 зазначений ОСОБА_4 (а. с.77-78).

Відповідно даних книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), які видаються громадянам з колективної та інших форм власності, власника сертифіката за № 1255 від 06.08.1997 року змінено з ОСОБА_4 на ОСОБА_3 (а. с.80-81).

Згідно з даними технічної документації по складанню планів (схем) існуючого використання земель в межах сільських рад Шполянського району Черкаської області та списком власників земельних ділянок, які отримали земельні частки (паї) в натурі за межами населеного пункту, до зазначеного списку входить ОСОБА_4 (а. с.83-84).

Із матеріалів справи вбачається схема орієнтовного розміщення земельної ділянки колективної власності, яка належала ОСОБА_4, та на яку не виготовлявся державний акт (а. с.21).

Звертаючись в суд з позовом ОСОБА_3 до Шполянської районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну ділянку, посилається на те, що вона не може набути права власності на земельну ділянку розміром 2,65 в умовних кадастрових гектарах, що знаходилася в Колективному сільськогосподарському підприємстві Асоціація «Вільна Україна» с. Матусів, Шполянського району, Черкаської області, передану їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.10.2000 року № 1768, і яка належала ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧР № НОМЕР_2 у зв`язку з втратою цього сертифіката, тому вона позбавлена можливості виділу земельної ділянки в натурі, оскільки відсутній кадастровий номер, в дозволу на виготовлення необхідної технічної документації їй не дає відповідач .

Із матеріалів справи вбачається, що Шполянська районна державна адміністрація та відділ Держгеокадастру у Шполянському районі Черкаської області не видають дублікат чи архівну копію вказаного сертифікату, що підтверджується адвокатськими запитами, та відповідями на них, які наявні в матеріалах справи, та надані ОСОБА_7 на підтвердження порушення прав позивача.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що при вирішенні даної справи, суд першої інстанції не з`ясував зазначених обставин, які мають значення для правильного вирішення справи та спору, що виник між сторонами, неправильно застосував норми матеріального права, що виявилося в незастосуванні закону, що підлягав застосуванню до даних правовідносин, а саме: ч.1 ч.2 ст. 16 ЦК України,ч.1 ст. 392 ЦК України, ч.3 ст. 152 ЗК України, тому колегія суддів апеляційного суду вважає висновок суду помилковим та необґрунтованим щодо відмови у задоволенні позовних вимог позивача, оскільки вбачає всі підстави для задоволення заявлених позивачем вимог про визнання права власності на земельну ділянку.

Згідно з ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів, серед яких - визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом в тому числі визнання прав.

Слід, відзначити, що необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб`єктивного земельного права, суб`єктивне право заперечується чи створюється неможливістю реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку.

Згідно з ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як вказано в ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ч.2 ст. 373 Цивільного кодексу України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно з п.п. г) частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

У зв`язку з втратою сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР № НОМЕР_2, невизнанням Шполянською районною державною адміністрацією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.10.2000 року № 1768 документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), що позбавляє можливості ОСОБА_3 реалізувати право на виділення вищезазначеної земельної ділянки в натурі на набуття на неї права власності, апеляційний суд дійшов висновку про під ставність вимог позивача та їх задоволення, тому судом визнається за ОСОБА_3 права власності на земельну частку (пай) розміром 2,65 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в Колективному сільськогосподарському підприємстві Асоціація «Вільна Україна» с. Матусів, Шполянського району, Черкаської області, передану позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.10.2000 року № 1768, яка належала ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧР № НОМЕР_2.

Колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується з доводами апеляційної скарги позивача, вважає доводи обґрунтованими, які підлягають задоволенню колегією суддів апеляційної інстанції, оскільки вказані доводи спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Згідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За вищезазначених обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при вирішенні спору неповно з`ясував та перевірив всі фактичні обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору та ухвалення необґрунтованого та незаконного рішення суду, яке підлягає скасуванню.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку.

На підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України у зв'язку із задоволенням апеляційної скарги, скасуванням рішення суду першої інстанції та постановленням нового рішення до перерозподілу підлягають судові витрати, оскільки позов задоволено повністю, то слід стягнути із Шполянської районної державної адміністрації Черкаської області на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати за подачу позовної заяви 640 грн. та за подачу апеляційної скарги 960 грн., всього 1600 гривень.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 - задовольнити.

Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 02 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Шполянської районної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову на стороні відповідача - Відділ Держгеокадастру у Шполянському районі, Матусівська сільська рада Шполянського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку - скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати за ОСОБА_3, (паспорт НОМЕР_6, виданий Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області 18 травня 2000 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на земельну частку (пай) розміром 2,65 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в Колективному сільськогосподарському підприємстві Асоціація «Вільна Україна» с.Матусів, Шполянського району, Черкаської області, передану їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.10.2000 року № 1768, яка належала ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧР № НОМЕР_2.

Судові витрати понесені за сплату судового збору при подачі позовної заяви та подачі апеляційної скарги стягнути з Шполянської районної державної адміністрації Черкаської області на користь ОСОБА_3 у розмірі 1600 грн. (640 +960=1600) на картковий рахунок № НОМЕР_5.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаціцному порядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно - процесуальним законом.

Головуючий Нерушак Л.В.

Судді Карпенко О.В.

Ювшин В.І.