Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/8034/18

Провадження 2/712/1890/18

03 жовтня 2018 року Соснівський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді - Марцішевській О.М.

за участю секретаря судового засідання - Олефіренко В.В.

представника позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 опіки та піклування м.Черкаси, що діє в інтересах малолітніх ОСОБА_4, який народився 01.04.2012р., ОСОБА_5, який народився 17.04.2014 та ОСОБА_6, який народився 08.08.2006р. до ОСОБА_2 про відібрання малолітніх дітей від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 опіки та піклування м.Черкаси, що діє в інтересах малолітніх ОСОБА_4, який народився 01.04.2012р., ОСОБА_5, який народився 17.04.2014 та ОСОБА_6, який народився 08.08.2006р. (вул.Благовісна,170, м.Черкаси) звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_2 (вул.Прикордонника Лазаренка,8, кім.405, м.Черкаси), посилаючись на те, що відповідачка є матір"ю дітей - малолітніх ОСОБА_4, який народився 01.04.2012р., ОСОБА_5, який народився 17.04.2014 та ОСОБА_6, який народився 08.08.2006р. Відомості про батька в свідоцтві про народження малолітніх внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. З 02.11.2017р. діти знаходяться на обліку в службі у справах дітей ЧМР, як такі, що перебувають в складних життєвих обставинах, а саме проживають в сім"ї, де мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по їх вихованню. В квітні 2016 року до служби у справах дітей Черкаської міської ради надійшло повідомлення щодо родини ОСОБА_2, в якому було вказано, що громадянка ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями, не здійснює нагляд за трьома малолітніми дітьми, малолітні брудні та голодні.В результаті проведеної перевірки працівниками правоохоронних органів на громадянку ОСОБА_2 складений адміністративний протокол за ухилення від виконання батьківських обовязків. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.06.2016 ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження. 20.03.2017р. до служби у справах дітей Черкаської міської ради надійшли матеріали патрульної поліції в м. Черкаси щодо неналежного виконання громадянкою ОСОБА_2 батьківських обовязків по вихованню та утриманню малолітніх дітей. Повторна перевірка родини ОСОБА_2 підтвердила факти неналежного виконання громадянкою ОСОБА_2 батьківських обовязків. Так, за інформації адміністрації Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 32 від 23.03.2017 вбачається, що ситуація в родині ОСОБА_6 не змінилася, мати неналежним чином виконує батьківські обовязки, для дітей не створені умови для проживання та відпочинку. 12.04.2017р. відповідачка добровільно підписала договір про співпрацю з фахівцями Черкаського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді для проведення роботи, направленої на мінімізацію складних життєвих обставин в родині. ОСОБА_7, з метою контролю, неодноразово відвідувалася під час проведення рейдів. 07.09.2017 під час відвідування на ОСОБА_2 повторно складено адміністративний протокол в порядку ст. 184 КУпАП, який направлено до суду для розгляду. 20.10.2017р. під час чергового відвідування родини, мати ОСОБА_2 перебувала в стані алкогольного спяніння, поводила себе агресивно та неадекватно. Так як родина потрапила в складні життєві обставини, за попереднім погодження з матірю та з метою збереження біологічних стосунків, малолітні ОСОБА_2 Данііл, ОнищенкоЕмір та ОСОБА_6, за клопотанням служби у справах дітей, влаштовані до КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради». 21.02.2018р. на засіданні Комісії розглядалася заява громадянки ОСОБА_2 щодо повернення малолітніх на виховання в родину. Встановлено, що ОСОБА_2 змінила свою поведінку, плідно працює з Центром, пройшла лікування в наркологічному диспансері, намагається офіційно працевлаштуватися. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 20.02.2018, складеного комісійно, в квартирі створені умови для проживання, виховання та розвитку малолітніх. Рішенням Комісії, враховуючи позитивний висновок Центру малолітні ОСОБА_2 Данііл, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повернуті на виховання в родину матері. 26.04.2018р. з метою контролю відвідана родина ОСОБА_6. На момент відвідування умови проживання малолітніх-антисанітарні, мати ОСОБА_2 перебувала в стані алкогольного спяніння, поводила себе асоціально. Сусіди повідомили, що ОСОБА_2 продовжує регулярно вживати спиртні напої, не доглядає за дітьми, діти голодні. ОСОБА_2 погодилася з тим, що зловживає алкогольними напоями, не працює. Того ж дня малолітні, повторно, за клопотанням служби у справах дітей Черкаської міської ради влаштовані до КЗ «Черкаський обласний центр соціально- психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради», у звязку з тим, що ОСОБА_2 за станом свого здоровя не має можливості дбати про дітей. 04.06.2018р. громадянка ОСОБА_2 написала заяву про те, що вона погоджується на відібрання в неї малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав та не заперечувала проти розгляду справи у її відсутність. Дана заява написана в присутності начальника служби у справах дітей Черкаської міської ради. За інформацією Центру протягом тривалого часу мати діє всупереч інтересам дітей, неналежним чином виконує батьківські обовязки, не дбає про їх здоровя, духовний та моральний розвиток, не забезпечує умов для здобуття ними освіти, не має виховного впливу на дітей, тим самим позбавила їх права на належне батьківське виховання та утримання. Залишення дітей у матері є небезпечним для їх здоров"я.Відібрання дітей від матері ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав, зумовлене турботою про малолітніх і неможливістю матері самостійно створити умови для їх нормального навчання та життя. У зв"язку з викладеним, позивач просить суд відібрати малолітніх ОСОБА_4, який народився 01.04.2012р., ОСОБА_5, який народився 17.04.2014 та ОСОБА_6, який народився 08.08.2006р. від матері ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав; стягнути з відповідачки на користь малолітніх дітей аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на особовий рахунок кожної дитини у відділенні Державного ощадного банку України, до їх повноліття; малолітніх передати органу опіки та піклування м.Черкаси для подальшого влаштування.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримали позовні вимоги, просили суд позов задоволити.

Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала проти доводів позову, вказала, що протягом року зобов'язується належно брати учатсь в утриманні дітей, налагодити своє життя, після цього доведе можливість повернення їй дітей.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-УІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Заслухавши сторони, представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного права.

Відповідно до ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Відповідно до ч.4 ст.170 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Із роз'яснень, викладених у п.п. 15,16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 19 грудня 2008 року вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Таким чином при вирішенні питання про відібрання дітей у батьків, суди повинні виходити з доведеності їх винної поведінки і з урахуванням характеру, особи цього з батьків, а також інших конкретних обставин справи, брати до уваги, чи свідомо та умисно батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків, чи є доведеними факти такого ухилення, в чому саме полягає небезпека залишення дитини у батьків для її життя та морального виховання.

Стаття 8 Європейської Конвенції захисту прав людини та основних свобод проголошує «1. Кожен має право на повагу до його приватного i сiмейного життя, до житла і до таємницi кореспонденції.2. ОСОБА_3 державної влади не можуть втручатися у здiйснення цього права iнакше ніж згiдно із законом, і коли це необхiдно в демократичному суспiльствi в iнтересах нацiональної i громадської безпеки або економiчного добробуту країни, з метою запобiгання заворушенням чи злочинам, для захисту здоровя чи моралi або з метою захисту прав i свобод iнших осіб». Отже, для вирішення питання, чи є втручання обґрунтованим згідно з §2 статті 8, слід врахувати, чи переслідувало втручання законну мету і якщо так, чи було втручання необхідним, зокрема, чи було воно адекватною реакцією на суспільну необхідність, що не потребує зволікань.

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини «Савіни проти України» від 18.12.2008р. право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8. Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві". Визначаючи, чи було конкретне втручання "необхідним у демократичному суспільстві", Суд повинен оцінити - у контексті всієї справи загалом - чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8. У вищевказаному рішенні Суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю.

Встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є матір"ю дітей - малолітніх ОСОБА_4, який народився 01.04.2012р., ОСОБА_5, який народився 17.04.2014 та ОСОБА_6, який народився 08.08.2006р.

Відомості про батька в свідоцтві про народження малолітніх внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

З 02.11.2017р. діти знаходяться на обліку в службі у справах дітей ЧМР, як такі, що перебувають в складних життєвих обставинах, а саме проживають в сім"ї, де мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по їх вихованню.

В квітні 2016 року до служби у справах дітей Черкаської міської ради надійшло повідомлення щодо родини ОСОБА_2, в якому було вказано, що громадянка ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями, не здійснює нагляд за трьома малолітніми дітьми, малолітні брудні та голодні.

В результаті проведеної перевірки працівниками правоохоронних органів на громадянку ОСОБА_2 складений адміністративний протокол за ухилення від виконання батьківських обовязків.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.06.2016 ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.

20.03.2017р. до служби у справах дітей Черкаської міської ради надійшли матеріали патрульної поліції в м. Черкаси щодо неналежного виконання громадянкою ОСОБА_2 батьківських обовязків по вихованню та утриманню малолітніх дітей.

Повторна перевірка родини ОСОБА_2 підтвердила факти неналежного виконання громадянкою ОСОБА_2 батьківських обовязків.

Так, за інформації адміністрації Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 32 від 23.03.2017 вбачається, що ситуація в родині ОСОБА_6 не змінилася, мати неналежним чином виконує батьківські обовязки, для дітей не створені умови для проживання та відпочинку. 12.04.2017р. відповідачка добровільно підписала договір про співпрацю з фахівцями Черкаського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді для проведення роботи, направленої на мінімізацію складних життєвих обставин в родині. ОСОБА_7, з метою контролю, неодноразово відвідувалася під час проведення рейдів.

07.09.2017 під час відвідування на ОСОБА_2 повторно складено адміністративний протокол в порядку ст. 184 КУпАП, який направлено до суду для розгляду.

20.10.2017р. під час чергового відвідування родини, мати ОСОБА_2 перебувала в стані алкогольного спяніння, поводила себе агресивно та неадекватно. Так як родина потрапила в складні життєві обставини, за попереднім погодження з матірю та з метою збереження біологічних стосунків, малолітні ОСОБА_2 Данііл, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, за клопотанням служби у справах дітей, влаштовані до КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради».

21.02.2018р. на засіданні Комісії розглядалася заява громадянки ОСОБА_2 щодо повернення малолітніх на виховання в родину.

Згідно Висновку Служби у справах дітей Черкаської міської ради від 23.02.2018 №660/30-03-03 про доцільність повернення малолітніх на виховання в родину встановлено, що ОСОБА_2 змінила свою поведінку, плідно працює з Центром, пройшла лікування в наркологічному диспансері, намагається офіційно працевлаштуватися, а тому було визнано за доцільне повернути малолітніх дітей на виховання в родину матері ОСОБА_2.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 20.02.2018, складеного комісійно, в квартирі створені умови для проживання, виховання та розвитку малолітніх.

Рішенням Комісії, враховуючи позитивний висновок Центру малолітні ОСОБА_2 Данііл, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повернуті на виховання в родину матері.

26.04.2018р. з метою контролю відвідана родина ОСОБА_6. На момент відвідування умови проживання малолітніх - антисанітарні, мати ОСОБА_2 перебувала в стані алкогольного спяніння, поводила себе асоціально. Сусіди повідомили, що ОСОБА_2 продовжує регулярно вживати спиртні напої, не доглядає за дітьми, діти голодні. ОСОБА_2 погодилася з тим, що зловживає алкогольними напоями, не працює.

Того ж дня 26.04.2018 малолітні, повторно, за клопотанням служби у справах дітей Черкаської міської ради влаштовані до КЗ «Черкаський обласний центр соціально- психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради», у звязку з тим, що ОСОБА_2 за станом свого здоровя не має можливості дбати про дітей.

04.06.2018р. громадянка ОСОБА_2 написала заяву про те, що вона погоджується на відібрання в неї малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав та не заперечувала проти розгляду справи у її відсутність. Дана заява написана в присутності начальника служби у справах дітей Черкаської міської ради.

За інформацією Центру протягом тривалого часу мати діє всупереч інтересам дітей, неналежним чином виконує батьківські обовязки, не дбає про їх здоровя, духовний та моральний розвиток, не забезпечує умов для здобуття ними освіти, не має виховного впливу на дітей, тим самим позбавила їх права на належне батьківське виховання та утримання. Залишення дітей у матері є небезпечним для їх здоров"я.

Згідно характеристики директора школи на сім"ю, де виховується ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 проживає в неповній родині разом з мамою, молодшими братами ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та співмешканцем матері ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 (без постійного місця роботи) в 1 кімнаті гуртожитку. У ОСОБА_6 є спальне місце та куточок для навчання. Кімната неохайна, захаращена, з неприємним запахом. Андрій любить матір, однак з її співмешканцем ОСОБА_8 не знаходить спільної мови, часто виникають конфлікти. У періоди, коли ОСОБА_8 не проживає з сім"єю, дитина поводиться спокійніше та більш врівноважено. Після уроків ОСОБА_6 не поспішає додому, багато часу проводить з друзями на вулиці та у комп"ютерному клубі. Часто матір не знає, де знаходиться її син. Мати несистематично приймає участь у навчально-виховному процесі, відвідує батьківські збори рідко, але іноді після зборів приходить до школи, цікавиться поведінкою, успіхами ОСОБА_6 в навчанні.

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 13.11.2017р. ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушенн за ч.1 ст.184 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 05.12.2017р. ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушенн за ч.1 ст.184 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Згідно Висновку Виконавчого комітету ЧМР від 11.07.2018 №446/30-03-03 визнано доцільним відібрати малолітніх ОСОБА_4, 01.04.2012р.н., ОСОБА_5, 17.04.2014р.н., ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, від матері ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав.

Враховуючи вище наведені обставини, суд приходить до висновку, що позивачем доведено наявність підстав для відібрання дітей від відповідачки (матері) без позбавлення її батьківських прав, оскільки існують умови, загрозливі для їх здоров'я в звязку з тим, що відповідачка систематично вживає спиртні напої, не приділяє належної уваги їх вихованню, так як ніде не працює, внаслідок чого діти часто залишаються голодними, санітарний стан кімнати в гуртзжитку, в якій живуть діти, незадовільний, тому суд погоджується з висновком органу опіки і піклування щодо наявності підстав для відібрання дітей у відповідачки через незабезпечення з боку останньої безпечних умов їх існування, в зв'язку з цим суд вважає, що з урахуванням конкретних обставин даної справи, зазначена міра є виправданою, оскільки перебування неповнолітніх дітей з матірю, яка страждає на алкогольну залежність внаслідок вживання спиртних напоїв та свідомо не виконує медичні приписи щодо лікування становить реальну загрозу для їх життя та здоровя у зв'язку з можливістю розладів її поведінки, що на думку суду є виключними обставинами, виходячи насамперед з інтересів дітей. Крім того, відповідач не надала жодних доказів, які б свідчили про її відповідальні дії та наміри щодо відповідальної та належної її участі у вихованні та утриманні дітей та створення їм належних умов для їх розвитку і здоров'я. Залишення дітей у відповідачки буде небезпечним для їх здоров"я і виховання.

При цьому суд враховує, що до відповідачки застосовувались попереджувальні заходи з боку служби у справах дітей шляхом здійснення соціального супроводу по сприянню психосоціальній стабілізації, проте рекомендації по соціальному супроводу відповідачка в повному обсязі не виконує, що свідчить про свідоме з її боку небажання належно виконувати свої обов'язки по забезпеченню батьківського піклування, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відібрання дітей у відповідачки підлягають до задоволення.

При цьому суд звертає увагу на те, що такий захід є тимчасовим, здійснення якого має одразу припинятися, коли це дозволяють обставини. На думку суду, передбачена можливість припинення такого заходу за умови підтвердження реальних змін у поведінці відповідачки дозволить більшою мірою захистити інтереси дитини, ніж застосування попередження, враховуючи те, що попередні попереджувальні заходи компетентних служб відповідачка більшою мірою ігнорувала.

Згідно з ч. 4 ст. 170 СКУкраїни при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Тому з відповідача необхідно також стягнути на користь закладу, в якому будуть перебувати діти, аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, який народився 01.04.2012р., ОСОБА_5, який народився 17.04.2014 та ОСОБА_6, який народився 08.08.2006р. у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менш ніж 50 (пятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 липня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1409,80 грн. пропорційно до задоволених двох позовних вимог про відібрання дітей та стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст.10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 164, 170, 191 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги про відібрання малолітніх від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволити повністю.

Відібрати малолітніх ОСОБА_4, який народився 01.04.2012р., ОСОБА_5, який народився 17.04.2014 та ОСОБА_6, який народився 08.08.2006р. від матері ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав та малолітніх передати органу опіки та піклування м.Черкаси для подальшого влаштування.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_6, кім.405, м.Черкаси) аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, який народився 01.04.2012р., ОСОБА_5, який народився 17.04.2014 та ОСОБА_6, який народився 08.08.2006р., в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину на особовий рахунок кожної дитини у відділенні Державного ощадного банку України, починаючи з 12 липня 2018 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_6, кім.405, м.Черкаси) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1409,80 грн.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через місцевий суд (з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата складення повного тексту рішення 05 жовтня 2018 року.