Номер справи 220/866/18
Номер провадження2/220/380/18
04 жовтня 2018 року смт.Велика Новосілка Донецької області
Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді - Яненко Г.М.;
за участю секретаря - Черняєвої С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом ПАТ «ОСОБА_1 МКБ» (вул. Іллінська, б. 8, м. Київ) до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач ПАТ «ОСОБА_1 МКБ»звернувся в суд із позовом до відповідачів про стягнення з них солідарно заборгованості за кредитним договором в сумі 167909,50 грн.
Вимоги позивача мотивовано неналежним виконанням ОСОБА_2 та ОСОБА_3своїх договірних зобов'язань.
Представник позивача в судове засідання не з'явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі, в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином (через оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України).
Враховуючи викладене, суд вважає можливим справу розглянути без участі відповідачів, провівши заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи судом встановлено:
Відповідно до Частини 1 п. 2, 3 Кредитного договору, відсотки за кредит нараховуються щомісячно за методом «факт/360». Процентна ставка в перший рік користування кредитом є фіксованою та складає 17,5 % (сімнадцять цілих пять десятих процентів). Починаючи з 18 листопада 2011 року процентна ставка є плаваючою та складається з фіксованого відсотку + FAIR.
Дата сплати щомісячних платежів кожне 12 (дванадцяте) число місяця протягом дії Кредитного договору.
Позичальник зобовязується повернути кредит у повному обсязі але не пізніше 12 листопада 2030 року.
Банк виконав всі свої зобовязання за кредитним договором, щодо видачі позичальнику кредитних коштів.
Позичальник, в порушення вимог кредитного договору користуючись грошовими коштами, в односторонньому порядку відмовився виконувати свої зобовязання за кредитним договором, а саме: починаючи з 12.09.2014 р. не сплачує кредит та не сплачує проценти за користування кредитом.
Внаслідок невиконання зобовязань за кредитним договором,за твердженням позивача, у позичальника утворилась заборгованість, що відповідно до розрахунку заборгованості станом на 05 квітня 2018 року становить 167 909 (сто шістдесят сім девятсот девять) грн. 50 коп., з яких:
- 92 747,96 грн. - заборгованість по поверненню кредиту;
- 75 161,54 грн. - заборгованість по нарахованих і несплачених процентах.
Відповідно до п. 8.1. Кредитного договору ОСОБА_1 має право вимагати від позичальника дострокового виконання всіх зобовязань за цим договором, а саме: дострокового повернення кредиту в повному обсязі зі сплатою всіх сум, належних до сплати за цим договором, включаючи проценти за користування кредитом (в тому числі прострочені проценти) та всі інші платежі по договору в разі порушення позичальником будь-яких зобовязань за кредитним договором; а також, в разі прострочення сплати чергового щомісячного платежу понад 30 календарних днів тощо.
Пункт 2.1 Договору поруки встановлює, що поручитель як солідарний боржник відповідає перед банком в повному обсязі зобовязань за кредитним договором, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, штрафних санкцій, відшкодування збитків та інших платежів передбачених кредитним договором.
У відповідності до п. 3.1.1 договору поруки, банк має право у разі невиконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором, предявити свої вимоги безпосередньо до поручителя.
Відповідно до п. 3.4.1. договору поруки, поручитель зобовязується виконати за боржника зобовязання за кредитним договором на умовах та в порядку, що встановлені кредитним договором або в повідомленні банку шляхом перерахування грошових коштів в рахунок погашення заборгованості боржника. Строк виконання зобовязання вказується у відповідному письмовому повідомленні про невиконання боржником зобовязань за кредитним договором.
Відповідно до п. 4.2., 4.3. договору поруки, поручитель відповідає за зобовязаннями згідно з кредитним договором перед банком в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків тощо. Причини невиконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором жодним чином не можуть впливати на виконання поручителем зобовязань за цим договором. Поручитель та боржник залишаються зобовязаними перед банком до того моменту, поки всі зобовязання за кредитним договором не будуть виконані в повному обсязі.
У відповідності до п. 5.2.3 договору поруки, сторони встановили строк дії поруки протягом трьох років від дня настання строку виконання зобовязання.
Зауважень щодо відступів від умов кредитування позичальником не надавалось. Від одержання кредитних коштів остання не відмовилася.
Заперечень щодо визначеного банком розміру основного зобовязання та відсотків за користування кредитом відповідачем 1 та відповідачем 2 не зазначено.
Невиконання позичальником, його поручителем своїх зобовязань по кредитному договору стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про відновлення його порушених прав.
Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Змістом пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України, ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Так, за змістом ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку .
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
При цьому, стаття 525 ЦК України, встановлює недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.
Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).
Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, які мають ознаки кредитного договору.
Приписи ч. 1 ст. 1054 ЦК України встановлюють, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).
Статтею 1049 ЦК України, на позичальника покладено обовязок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то згідно з ч. 2. ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Боржник не звільняється від відповідальності внаслідок відсутності у боржника необхідних коштів потрібних для виконання зобов'язання (ст. 617 ЦК України).
За ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Як зазначено вище, в порушення приписів перелічених норм, внаслідок невиконання зобовязань за кредитним договором,у позичальника ОСОБА_2 утворилась поточна заборгованість, що відповідно до розрахунку заборгованості станом на 05 квітня 2018 року становить 167 909 (сто шістдесят сім девятсот девять) грн. 50 коп., з яких:
- 92 747,96 грн. - заборгованість по поверненню кредиту;
- 75 161,54 грн. - заборгованість по нарахованих і несплачених процентах.
За таких обставин, позовні вимоги про стягнення: 92 747,96 грн. - заборгованості по поверненню кредиту та 75 161,54 грн. - заборгованості по нарахованих і несплачених процентахслід задовольнити.
Належних та допустимих доказів, які доводять відсутність вини боржника в порушенні зобовязання відповідачами не зазначено.
Згідно з ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
Статтею 554 ЦК України визначені правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою зокрема: У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно ч. 2 ст. 555 ЦК України поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов'язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений судовий збір відшкодовується позивачу за рахунок відповідачів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 265, 268, 280-282 ЦПК України суд,
Позовні вимоги задовольнити.
-92 747,96 грн - заборгованість по поверненню кредиту;
-75 161,54 грн - заборгованість по нарахованих і несплачених процентах.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строки, протягом якого розглядалася заява, не включаються до строків на апеляційне оскарження рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення 30 денного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення безпосередньо до апеляційного суду Донецької області.
Суддя Г.М. Яненко