Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2018 Справа №607/14940/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Осів І.В.,

у відсутності сторін

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_2, в інтересах яких діє їх представник - адвокат Білан С.В., звернулися в суд із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності за ними на 1/4 частину житлового будинку загальною площею 143,2 кв.м., житловою площею 96,5 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року померла мати позивачів - ОСОБА_6, після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на житловий будинок 2007 року побудови, загальною площею 143,2 кв.м., житловою площею 96,5 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Померлою за життя 30 травня 2007 року було складено заповіт, який посвідчений секретарем Драганівської сільської ради Тернопільського району та зареєстрований за № 43, згідно якого на випадок смерті належний їй житловий будинок по АДРЕСА_1 заповіла в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_2 На день смерті матері позивачі являлися малолітніми. 03 грудня 2008 року їхнім законним представником - батьком ОСОБА_8 від їх імені подано заяву про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. Таким чином, позивачі спадщину після смерті матері ОСОБА_6 прийняли, але оформили свої спадкові права на житловий будинок лише по 1/4 частині вказаного будинку кожен, що в загальному становить 1/2 частину цілого будинку. Свої спадкові права після смерті матері на іншу 1/2 частину вказаного житлового будинку позивачі не оформили. 25 травня 2018 року нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у видачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_6 на вищевказане спадкове майно з підстав відсутності правовстановлюючого документа на належний житловий будинок на ім'я спадкодавця та державної реєстрації права власності. Оскільки більшість господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 закінчені будівництвом у 1991 році, то являються прийнятими в експлуатацію, про що свідчить наявність технічного паспорта, державна реєстрація права власності на них не була проведена, так як на час їхньої побудови виникнення права власності на нерухомість не залежало від державної реєстрації цього права. З цих підстав позивачі просять визнати за ними право власності на вказане спадкове майно.

Ухвалою суду від 06 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання на 22 серпня 2018 року.

В судове засідання представник позивача - адвокат Білан С.В. не з'явилася, подавши заяву у якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, а також просить проводити розгляд справи у відсутності позивачів та у її відсутності .

Відповідач ОСОБА_3 та представник ОСОБА_4 - ОСОБА_9 в судове засідання не з'явилися, подавши заяви в яких просять розглядати справу без їх участі, позовні вимоги визнали в повному обсязі та не заперечили щодо задоволення позову.

Судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_6 є матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_5 від 19 листопада 1994 року та серії НОМЕР_6 від 9 грудня 1995 року, виданими Драганівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

ОСОБА_2 12 серпня 2017 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_10, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_7 від 12 серпня 2017 року, виданого Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Прізвище ОСОБА_2 змінено на ОСОБА_10.

ІНФОРМАЦІЯ_7 року померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 від 06 червня 2007 року, виданим Драганівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Після її смерті відкрилася спадщина.

За життя ОСОБА_6 склала заповіт від 30 травня 2007 року, який було посвідчено секретарем Драганівської сільської ради Тернопільського району Романюк Л.М., зареєстрований у реєстрі за № 43, згідно якого на випадок смерті належний їй житловий будинок по АДРЕСА_1 Тернопільського району заповіла в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 17590083 від 13 січня 2008 року, після смерті ОСОБА_6 у Тернопільській районній державній нотаріальній конторі 03 грудня 2008 року заведена спадкова справа за № 654.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2008 року продовжено строк прийняття спадщини та визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними побудовами і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 Тернопільського району Тернопільської області, та за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними побудовами і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 Тернопільського району Тернопільської області в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

24 травня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися із заявою до Тернопільської районної державної нотаріальної контори, про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, яка складається з 1/2 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних побудов і споруд АДРЕСА_1, на який в їх користь складений заповіт, посвідчений Драганівською сільською радою Тернопільського району від 13.05.2007 року за реєстром № 43.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори за № 1380/02-14 від 25 травня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа та державної реєстрації права власності на житловий будинок.

Згідно рішення Драганівської сільської ради Тернопільського району від 15 червня 2005 року № 150, будівельного паспорту № 16325 від 04 травня 2007 року на забудову земельної ділянки, погодженого начальником Тернопільського РКП «Селопроектбудсервіс» відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Тернопільської РДА вбачається, що забудовником житлового будинку АДРЕСА_1 являється ОСОБА_6

12 квітня 2018 року на замовлення позивачів виготовлено технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1, у якому вказана характеристика будинку, господарських будівель та споруд. Відповідно до експлікації приміщень до плану житлового будинку літера «А1» загальна площа становить 143.2 кв.м., житлова площа 96,5 кв.м. Згідно даних технічного паспорту та інформаційної довідки про технічний стан житлового будинку самочинних будівель та споруд у будинковолодінні не виявлено. Загальна площа житлового будинку літера «А1» збільшилася на 0,2 кв.м., а житлова збільшилася на 0,4 кв.м. за рахунок інвентаризаційних уточнень.

Відповідно до інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна ФОП ОСОБА_12 від 15 травня 2018 року № 41, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 станом на 15 травня 2018 року належить: 1/2 - ОСОБА_6; 1/4 - ОСОБА_1; 1/4 ОСОБА_2. Державна реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок за ОСОБА_6 в бюро технічної інвентаризації не проведена.

Відповідно до довідки Драганівської сільської ради від 13 червня 2018 року № 537 належний померлій ОСОБА_6 житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах населеного пункту АДРЕСА_1 яка рахується за нею згідно записів земельно-кадастрових книг.

Згідно відображених у Звіті про проведення технічного обстеження від 02 липня 2018 року, згідно якого проведено роботи з технічного обстеження індивідуального (садибного) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 Тернопільського району з метою визначення можливості або неможливості його надійної експлуатації, встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації.

Відповідно до довідки Драганівської сільської ради від 09 липня 2018 за № 611 на день смерті ОСОБА_13, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року, в житловому будинку по АДРЕСА_1 разом із нею були зареєстровані та проживали наступні члени сім'ї: син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, син - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, дочка - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6

Відповідно до довідки Драганівської сільської ради від 09 липня 2018 року № 614, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 Тернопільського району рахувався за ОСОБА_6 на день її смерті на підставі рішення 16 сесії 4 скликання Драганівської сільської ради № 150 від 15 червня 2005 року «Про надання дозволу на будівництво житлового будинку на власній присадибній ділянці».

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В порядку ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цих прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

З роз'яснень, наданих Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину.

Відповідно до ст.ст. 1216-1219 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За нормами ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Згідно ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 1269 ЦК України заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як вбачається із ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Зі змісту Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (втратила чинність на підставі Постанови КМУ №1127 від 25.12.2015), яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, вбачається, що документом, який відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, господарської будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна.

Так, з ст.ст. 100, 101 ЦК УРСР (1963 року), який діяв на час виникнення спірних правовідносин, вбачається, що виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Згідно ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючого документа на житловий будинок позивачі не можуть реалізувати своїх спадкових прав, а тому їх право підлягає судовому захисту, беручи до уваги визнання відповідачами позову, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення шляхом визнання за позивачами права власності на 1/4 частину житлового будинку загальною площею 143,2 кв.м., житловою площею 96,5 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 200, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 328, 375, 392, 1216, 1217, 1223, 1225, 1264, 1268-1270, 1278 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1), ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) до ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3), ОСОБА_4 (АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку загальною площею 143,2 кв.м., житловою площею 96,5 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку загальною площею 143,2 кв.м., житловою площею 96,5 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддяВ. М. Позняк