Справа № 523/3891/18
Провадження №2/523/2802/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

З а о ч н е

"08" жовтня 2018 р. місто Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Мица А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №22 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, 65069, АДРЕСА_1), яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН НОМЕР_2, 65069, АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН НОМЕР_3, 65069, АДРЕСА_1) до ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНН НОМЕР_4, 65069, АДРЕСА_1) про усунення перешкод в здійсненні права власності та визнання особи такою, що втратила право на житлову площу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати відповідача втратившим право користування житловою площею у квартирі АДРЕСА_2, посилаючись на те, що вони є власниками зазначеного житла, відповідач ОСОБА_2, який є сином ОСОБА_1, ОСОБА_3 та батьком неповнолітнього ОСОБА_2 інтереси якого представляє ОСОБА_1 у вказаній квартирі не проживає біля двох років, особистих речей відповідача у житловому приміщенні немає, тому позивачі просять суд визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Матеріали справи містять заяви позивачів про розгляд справи за їх відсутності та наполяганні на задоволенні позову у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку позивачі не заперечували.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_3 належить позивачам на праві власності, а саме:

ОСОБА_1, належить ? частка квартири на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 16.08.2004 року УЖКХ Одеської міської ради за №186179 та ? частка квартири згідно договору дарування ВМТ 800235 від 07.06.2010 року, посвідченого Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою;

ОСОБА_3, належить ? частка квартири на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 16.08.2004 року УЖКХ Одеської міської ради за №186179;

ОСОБА_2, належить ? частка квартири згідно договору дарування ННВ 421601 від 12.03.2018 року, посвідченого Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою.

Відповідач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1, ОСОБА_3 та батьком неповнолітнього ОСОБА_2, інтереси якого представляє ОСОБА_1, у вказаному будинку не проживає біля двох років, особистих речей відповідача у будинку немає.

На даний час місце фактичного проживання відповідача невідоме, його реєстрація перешкоджає позивачам у здійсненні права власності в повному обсязі, вони вимушені нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, що обчислюються відповідно до кількості зареєстрованих осіб.

На зазначені обставини посилалися позивачі у позовній заяві та вони не спростовані відповідачем жодним належним і допустимим доказом.

Відповідно до ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно вимог ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У відповідності зі ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року, який відповідно до Конституції України регулює відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі : заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно вимог ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ст.391 ЦК України передбачає, що власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги правомірні та обґрунтовані, регулюються нормами ст.ст.29, 317, 391, 405 ЦК України та Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні і підлягають задоволенню, оскільки вказана квартира належить позивачам на праві власності на законних підставах, відповідач не проживає у квартирі понад рік та втратив право користування зазначеним житлом.

Керуючись ст.ст.9-13, 76-83, 95, 128-131, 133, 141, 223, 247, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 288, 289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, ОСОБА_3, про усунення перешкод в здійсненні права власності та визнання особи такою, що втратила право на житлову площу, задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНН НОМЕР_4, 65069, АДРЕСА_1) втратившим право користування квартирою №1 у будинку №41 по вулиці Академіка Заболотного у м.Одесі.

Копію рішення направити сторонам у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Копію заочного рішення направити сторонам у справі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08.10.2018 року.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5, п.п.15 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Суворовського районного суду м.Одеси

Суддя: