Провадження № 2/752/1171/18
РІШЕННЯ

Іменем України

04.07.2018 року Голосіївський суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Конельської А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 завдану майнову шкоду в розмірі 122147,95 грн. та судовий збір в сумі 1832,22 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» посилається на те, що 17.10.2016 року між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_2 був укладений договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 030348/4610/0000359, предметом якого є страхування транспортного засобу Нісан» д.н.з.НОМЕР_1. 05.01.2017 року в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу Деу д.н.з.НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_1 Винним у вказаній аварії визнано водія ОСОБА_1 За заявою ОСОБА_2 з урахуванням наданих документів щодо розміру завданих даною ДТП збитків, ПрАТ «Уніка» виплатило заявниці 122147,95 грн. страхового відшкодування та отримало право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, оскільки, транспортний засіб відповідача, згідно даних МТСБУ, застраховано не було. За вказаних підстав позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути відшкодування з винної в ДТП особи.

Представник позивача ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» в судове засідання не з»явився. Суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі та просив позов задовольнити з викладених в ньому підстав.

Відповідач в судове засідання не з»явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. Суду подав письмовий відзив, в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Вказав, що його цивільна відповідальність за завдання шкоди майну інших осіб при використанні транспортного засобу Деу була застрахована у СК «Україна». Він повідомив вказану страхову компанію про настання страхового випадку, а тому вимоги позивача саме до нього, а не до страхової компанії є безпідставними. Крім того, вказав, що в дослідженні спеціаліста були враховані та оцінені недоліки автомобіля Нісан, які не мають жодного відношення до ДТП, а тому такий висновок не мже бути належним доказом на підтвердження суми завданої шкоди.

Треті особи в судове засідання не з»явились. Судом про розгляд справи повідомлялись належним чином, про що свідчать судові повістки та поштові повідомлення. Про причини неявки суд не повідомили. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертались.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.10.2016 року між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_2 був укладений договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 030348/4610/0000359, предметом якого є страхування транспортного засобу Нісан» д.н.з.НОМЕР_1 (а.с.10-15).

05.01.2017 року о 10-00 год. в м. Києві на нерегульованому перехресті по вул.. Володимирська та вул.. Б.Хмельницького відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Нісан д.н.з.НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу Деу д.н.з.НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_1 Винним у вказаній аварії визнано водія ОСОБА_1, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.03.2017 року (а.с.17).

Відповідно до ч.6 ст.82ЦПК України, вказана постанова судді для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, є обов'язковою.

Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 04-26/01 від 26.01.2017 року, вартість матеріальної шкоди, завданого власнику автомобіля Нісан д.н.з.НОМЕР_1 складає 418724,89 грн. (а.с.18-32).

Згідно зі звітом № 00212835 про оцінку транспортного засобу Нісан д.н.з.НОМЕР_1, встановлено, що вартість пошкодженого КТЗ з урахуванням звіту № 04-26/01 від 26.01.2017 року складає 365350,00 грн. (а.с.33-45).

За заявою ОСОБА_2 з урахуванням наданих документів щодо розміру завданих даною ДТП збитків, ПрАТ «Уніка» у відповідності до страхового акту № 00212835 та наказу № 00212835 від 14.03.2017 року виплатило заявниці 122147,95 грн. страхового відшкодування (а.с. 5-9, 46).

Відповідно до даних Централізованої бази даних МТСБУ від 05.01.2017 року, визначення статусу полісу та страховика, що видав поліс за транспортним засобом за параметрами державний номер транспортного засобу НОМЕР_2, не дав результатів (а.с.47).

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов'язок відшкодувати заподіяну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки покладено на особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частини 2 статті 1187 ЦК). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України).

Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон).

Відповідно до статті 22 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Одним із способів відшкодування шкоди є відшкодування збитків (частин 2 статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України, збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно із ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Приймаючи до уваги те, що транспортний засіб відповідача не був застрахований, та доказів зворотному суду надано не було, а також враховуючи те, що страхове відшкодування в сумі 122147,95 грн., яке було обчислено із розрахунку - страхової суми із врахуванням зносу в розмірі 492547,95 грн. за мінусом франшизи в сумі 5050,00 грн. та за мінусом залишків вартості автомобіля в сумі 365350,00 грн., - було виплачено потерпілій за умовами договору страхування, а тому позивач має право відшкодувати шкоду за правилами зазначених вище норм саме із винної в аварії особи.

Стосовно посилання відповідача про належний спосіб захисту позивача шляхом звернення із вимогою до ПрАТ «СК «Україна» сплатити вказану суму здійсненого позивачем страхового відшкодування, то за правилами свободи вибору способу захисту свого порушеного права, саме позивачу належить обирати такий спосіб, а за відсутності даних щодо страхування автомобіля Деу, суд вважає, що позивачем обрано спосіб захисту у відповідності до вимог закону.

В той же час, відповідач не позбавлений можливості звернення до ПрАТ «СК «Україна» та вирішення спору з приводу неналежного виконання наявних між ними договірних відносин, якщо відповідач вважає, що страхувальником порушено вимоги, укладеного між ними договору та останній має відповідний договір страхування, про що вказує у своєму відзиві.

Посилання відповідача на те, що звіти про оцінку завданого збитку потерпілій є неналежними та такими, що містять оцінку пошкоджень, які не були завдані внаслідок ДТП, яке мало місце 05.01.2017 року, суд відкидає, оскільки будь-яких належним доказів, які б підтверджували вказані твердження суду надано не було та в ході розгляд справи відповідачем будь-яких клопотань в частині проведення експертиз з цих питань заявлено не було.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги те, що в даному випадку саме відповідач повинен нести відповідальність за заподіяну шкоду, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та законними, в зв»язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Стрільники Малодівицького району Чернігівської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, - на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (), - майнову шкоду в розмірі 122 147 (сто двадцять дві тисячі) грн. 95 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Стрільники Малодівицького району Чернігівської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, - на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (), судовий збір в сумі 1832 грн. 22 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 09.07.2018 року.

Суддя Н.П. Чередніченко