Справа №339/212/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2018 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Ганчар Л.В.

з участю представників позивача ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_4 з позовною заявою про визнання за ним права власності на спадкове майно- домоволодіння по вул.Котляревського, 6 в с.Тисів Болехівської міської ради після смерті батька, яка настала 20.06.2017 року.

Вимоги позову мотивує тим, що його батькам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належав вказаний будинковолодіння, який збудовано на законних підставах, але не виготовилено правовстановлюючі документи.

Після смерті матері ОСОБА_6, яка настала 11.02.2012 року, батько ОСОБА_5 прийняв спадщину, оскільки на час смерті проживав з спадкодавцем (дружиною) та надалі продовжував проживати, користувався речами. Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_6 до нотаріальної контори не зверталися.

20.06.2017року помер батько ОСОБА_5, відкрилася спадшина на вказане будинковолодіння, спадкоємцями якої є позивач та його сестра ОСОБА_4

Але тільки позивач прийняв спадщину, яку батько йому заповів, так як відповідач написала заяву про відмову від спадщини у шестимісячний строк.

Однак оформити свої спадкові права він не може, в зв"язку з тим, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів у спадкодавця.

Відповідач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності (а.с.38).

Такі дії відповідача не суперечать вимогам ст. 211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Окрім того, відповідач у вказаній заяві визнав позовні вимоги та не заперечував щодо задоволення позову.

Так, згідно ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до висновку про прийняття визнання відповідачем позову та задоволення позовних вимог, оскільки таке таке визнання не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси третіх осіб.

Як встановлено судом, предметом розгляду справи є будинковолодіння по вул.Котляревського, 6 в с.Тисів Болехівської міської ради Івано-Франківської області, реєстрація права власності на яке не проводилося та правовстановлюючі документи на який ніким не виготовлялися, що підтверджується довідкою ОБТІ (а.с.17).

З технічного паспорту на вказаний житловий будинок вбачається, що такий був збудований у 1955 році ( а.с.18-21).

Так, згідно свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах УРСР вказаний житловий будинок збудований на законних підставах за час перебування батьків позивача в шлюбі, що свідчить про те, що воно є спільним майном подружжя у відповідності до вимог ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України ( в редакції від 20.06.1969 року), а відтак, кожен із них є співвласником по 1/2 частині.

11.02.2012 року Гав' як О.С. померла, внаслідок чого відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини будинковолодіння (а.с.8, 14-16).

Згідно записів погосподарських книг Тисівської сільської ради на час смерті дружини ОСОБА_5 проживав та був зареєстрований у вказаному будинку (а.с.40), а відтак відповідно до ст.1270 ЦК України є таким , що прийняв спадщину.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Як передбачено ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону виникають з моменту такої реєстрації.

А в ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону вказано, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Таким чином, оскільки спірний будинок було збудовано до 01.07.2004 року, то державна реєстрації прав на нього не була обов'язковою, а відтак виникнення права власності на нього не залежить від державної реєстрації.

Відповідно до законодавства, яке діяло до 01.07.2004 року, до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Зважаючи на те, що спірний житловий будинок збудовано у 1955 році на законних підставах і в записах по господарської книги будинковолодіння рахується заОСОБА_5, то суд визнав, що він і був власником вказаного і після його смерті, яка настала 20.06.2017 року (а.с.7,40), такий входить до складу спадкового майна.

За життя ОСОБА_5 склав заповіт, за яким заповів усе своє майно позивачу (а.с.13).

Факт родинних відносин між сторонами підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6,41).

Як зазначено в ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця) до іншої особи (спадкоємця).

Згідно з положеннями частин 1,2 ст.1220, ч.1 ст.1222, ч.3 ст.1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття cпадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1,3 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч.1 ст.1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст. 1270 ЦК строк.

Позивач, будучи спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, оскільки від спадщини не відмовлялася, подавши заяву 06.12.2017 року до нотаріальної контори про її прийняття, в той час як відповідач подала заяву про відмову від спадщини (а.с.11-12) .

Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів у спадкодавця та в постанові про відмову зазначено, що інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися (а.с.9).

Стосовно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії суд констатує наступне.

Нотаріальна діяльність є специфічна правова форма діяльності, сутність якої полягає в тому, що в її рамках здійснюється застосування правових норм шляхом реалізації нотаріатом юрисдикційних повноважень у безспірних справах пов'язаних із цивільними правовідносинами.

Відсутність належного правовстановлюючого документу засвідчує про те, що дана справа не може тлумачитись як безспірна, а отже до даних правовідносин не може бути застосована нотаріальна форма охорони та захисту прав і законних інтересів позивача шляхом вчинення нотаріальних дій.

Отже, позивач, будучи спадкоємцем за заповітом вважається таким, що прийняв спадщину у вигляді будинковолодіння після смерті батька і вона належить йому з часу її відкриття.

З технічного паспорту вбачається, що дане будинковолодіння складається із складається із житлового будинку "А", літньої кухні "Б", стайні "В", стодоли "Г", вбиральні "Д", шопи "Е", огорож. вартістю 140523грн. (а.с.18-21).

На підставі наведеного, ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України та керуючись ст.258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на будинковолодіння по вул. Котляревського, 6 в с.Тисів Болехівської міської ради Івано-Франківської області, яке складається згідно технічного паспорту: житлового будинку "А", літньої кухні "Б", стайні "В", стодоли "Г", вбиральні "Д", шопи "Е", огорож.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

ОСОБА_3 - реєстраційний номер облікової картки платників податків 214232238, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_4 - вул. Грушевського, 123 в с.Тисів Болехівської міської ради Івано-Франківської області.

Дата складання повного тексту рішення 05 жовтня 2018 року.

Суддя О.С.Головенко