Справа № 161/6466/18
Провадження № 2/161/2222/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 серпня 2018 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Черняка В.В.

за участю секретаря судового засідання - Новаковської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування грошових коштів в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В :

26 квітня 2018 року Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування у розмірі 30 000, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 01 жовтня 2017 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Opel Combo», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, власником якого є ОСОБА_3. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 жовтня 2017 року, встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_1, який під час вчинення ДТП перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Транспортний засіб «Opel Combo», державний номерний знак НОМЕР_2 відповідно до Полісу № АК/6214444 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів було застраховано у ПрАТ «СК «ПЗУ».

Транспортний засіб «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 відповідно до Полісу № АК/5207270 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів було застраховано у ПрАТ «Страхова група «ТАС».

За зверненням ОСОБА_3 позивачем відповідно до страхового акту було здійснено виплату йому страхового відшкодування у розмірі 30 000, 00 грн.

У зв'язку з тим, що відповідачем на вимогу ПрАТ «Страхова група «ТАС» не було сплачено регресне відшкодування сплаченої суми, просить суд стягнути вказану суму в судовому порядку, а також судові витрати по справі в сумі 1762, 00 грн.

Представник позивача в письмовій заяві просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, зокрема, через розміщення судового оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що транспортний засіб «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 відповідно до Полісу № АК/5207270 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застраховано у ПрАТ «Страхова група «ТАС» (а.с.6).

Відповідно до постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 жовтня 2017 року у справі № 161/15502/17, 01 жовтня 2017 року, о 20:10 год. в с. Рованці, Луцького району, по вулиці Об'їздній, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Opel Combo», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, власником якого є ОСОБА_3. Дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_1, який під час вчинення ДТП перебував в стані алкогольного сп'яніння (а.с.42-43).

01 грудня 2017 року позивачем на підставі заяви ОСОБА_3 про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 27 листопада 2017 року, дефектної відомості було складено страховий акт № 26549Р/16/2017 з розрахунком суми страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування страхувальнику в сумі 30 000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 48638 від 05 грудня 2017 року (а.с. 45).

Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв'язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Підпунктом «а» підпункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оскільки ОСОБА_1 під час вчинення ДТП 01 жовтня 2017 року керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, суд дійшов висновку, що з нього в порядку регресу підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 30 000, 00 грн., яке було виплачено потерпілій стороні Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС».

Частиною 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України, передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов'язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов'язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів.

Відповідач не подав заперечень та доказів в їх обгрунтування, в той час як позивачем доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення позову, стягнення з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 30 000,00 грн. Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 1 762, 00 грн. судового збору.

Керуючись ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 22, 993, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 77, 78, 263, 265, 268, 282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», , в порядку регресу суму страхового відшкодування в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», , 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) гривні судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 28.08.2018 року.

Суддя Черняк В.В.