Номер провадження 22-ц/775/1089/2018 Доповідач Канурна О.Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2018 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Соломахи Л.І.,

за участю секретаря Сергєєвої К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 03 травня 2018 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення коштів (справа № 234/13428/17, суддя Пікалова Наталія Михайлівна),

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення коштів.

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 надав до суду заяву про зміну підстав та предмету позову.

У квітні 2018 року ОСОБА_1 надав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог.

В обґрунтуванні позову посилався на те, 02 вересня 2013 року між ним та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», на підставі заяви № SAMDN9336 від 02 вересня 2013 року на оформлення вкладу, був укладений договір банківського вкладу - депозит «Стандарт на 12 міс.» №SAMDN9336.

Відповідно до умов зазначеного Договору: сума вкладу становить: 100001,00 гривні; валюта вкладу: гривня; строк вкладу: 366 днів до 02.09.2014 року включно; процентна ставка на дату укладення вкладу: 18% річних; період нарахування відсотків по вкладу: 1 місяць; особовий рахунок по вкладу: 4950; рахунок / карта для зарахування % по вкладу: 290592.

На виконання умов даного Договору на особовий рахунок по вкладу 4950 ОСОБА_1 було внесено 100001,00 грн. 02 вересня 2014 року термін вказаного вище банківського вкладу закінчився. Відповідно до умов зазначеного Договору: якщо після закінчення терміну вкладу Клієнт не заявив банку про бажання забрати свої кошти, вклад автоматично продовжується ще на один строк; у Клієнта і Банку є право достроково розірвати цей договір, повідомивши про це один одного за два банківських дні до дати розірвання договору.

22 вересня 2014 року ОСОБА_1 виявив бажання забрати свої грошові кошти, вкладені ним відповідно до умов вказаного вище Договору, у зв'язку з чим він звернувся до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» з письмово заявою про дострокове розірвання договору банківського вкладу, у якій просив: достроково розірвати договір банківського вкладу - депозит «Стандарт на 12 міс.» №SAMDN9336, укладений 02.09.2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк»; повернути в повному обсязі суму вкладу, внесеного згідно договору банківського вкладу - депозит «Стандарт на 12 міс.» №SAMDN9336, укладеного 02.09.2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк», а також нараховані на даний вклад відсотки; повідомити в письмовій формі умови отримання вкладу та нарахованих на даний вклад відсотків згідно договору банківського вкладу - депозит «Стандарт на 12 міс.» №SAMDN9336, укладеного 02.09.2013 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк»; розглядати дану заяву як повідомлення про дострокове розірвання договору банківського вкладу - депозит «Стандарт на 12 міс.» №SAMDN9336, укладеного 02.09.2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк».

На заяву ОСОБА_1 від 22 вересня 2014 року про дострокове розірвання договору банківського вкладу ПАТ КБ «Приватбанк» своїм листом від 03.10.2014 року №20.1.0.0.0/7-20141001/2457 відмовив у повернені в повному обсязі суми вкладу, внесеного згідно умов вказаного вище Договору, а також нарахованих на даний вклад відсотків, посилаючись на виникнення політичних складнощів в країні з обслуговуванням депозитів і рахунків, відкритих в кримських відділеннях ПАТ КБ "Приватбанк", що окупація території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя зробила неможливою роботу банківської системи в регіоні.

З метою стягнення суми вкладу, внесеного згідно умов вказаного вище Договору, а також нарахованих процентів на суму вкладу за період з 03.03.2014 року по 02.09.2014 року, в серпні 2015 року Тимофієв С,В. звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовною заявою до ПАТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення суми заборгованості за договором.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 16.12.2016 року по справі № 234/14330/15-ц (провадження № 2/234/87/16) позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення суми заборгованості за договором задоволені, стягнуто з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на користь ОСОБА_1, заборгованість за договором банківського вкладу - депозит «Стандарт на 12 міс.» №SAMDN9336 від 02.09.2013 року, яка складається із суми вкладу в розмірі 100001,00 гривень та нарахованих процентів на суму вкладу в розмірі 8334,34 гривень, а всього - 108335,34 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 06.06.2017 року по справі № 234/14330/15-ц (провадження № 22-ц/775/764/2017) рішення Краматорського міського суду Донецької області від 16 грудня 2016 року залишено без змін.

21.06.2017 року Краматорським міським судом Донецької області було видано відповідний виконавчий лист за рішенням суду від 16.12.2016 року.

26.12.2017 року державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 234/14330/15-ц, виданого 21.06.2017 року.

25.01.2018 року Печерським районним відділом державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві було перераховано на рахунок ОСОБА_1 відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» суму у розмірі 108335 гривень 34 коп. на виконання виконавчого листа № 234/14330/15-ц, виданого 21.06.2017 року.

Таким чином лише 25.01.2018 року Печерським районним відділом державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві було стягнуто та перераховано на користь ОСОБА_1 з ПАТ КБ «Приватбанк» на виконання рішення Краматорського міського суду Донецької області від 16.12.2016 року по справі №234/14330/15-ц, заборгованість за договором банківського вкладу - депозит «Стандарт на 12 міс.» №SAMDN9336 від 02.09.2013 року, яка складається із суми вкладу в розмірі 100001,00 гривень та нарахованих процентів на суму вкладу в розмірі 8334,34 гривень за період з 03.03.2014 року по 02.09.2014 року.

Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь проценти на суму вкладу за договором банківського вкладу - депозит «Стандарт на 12 міс.» № SAMDN9336 від 02.09.2013 року за період з 03.09.2014 року по 24.01.2018 року в розмірі 61151 гривню 29 коп., три проценти річних від простроченої суми неповернутого вкладу за договором банківського вкладу за період з 03.09.2014 року по 24.01.2018 року в розмірі 10191 гривню 88 коп., суму інфляції від простроченої суми неповернутого вкладу за договором банківського вкладу за період з 03.09.2014 року по 24.01.2018 року в розмірі 105573 гривні 90 коп., пеню в розмірі трьох відсотків вартості послуги за період з 24 січня 2017 року по 24 січня 2018 року в розмірі 54148 гривень 47 коп.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 03 травня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення коштів задоволені частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 проценти на суму вкладу за договором банківського вкладу - депозит «Стандарт на 12 міс.» № SAMDN9336 від 02.09.2013 року за період з 22.09.2014 року по 06.06.2017 року включно, в розмірі 48773 гривні 10 коп., три проценти річних від простроченої суми неповернутого вкладу за період з 22.09.2014 року по 14.01.2018 року включно в розмірі 9953 гривні 52 коп., суму інфляції за період з 22.09.2014 року по 14.01.2018 року в розмірі 98375 гривні 25 коп., пеню в розмірі трьох відсотків вартості послуги за період з 24 січня 2017 року по 14 січня 2018 року в розмірі 52669 гривень 02 коп.

Додатковим рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 04 липня 2018 року стягнуто з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в сумі 3146 гривень 56 коп. на користь держави.

Із рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 03 травня 2018 року не погодився відповідач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» та подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що суд першої інстанції допустив однобічність та неповноту судового розгляду, допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідач просить апеляційний суд скасувати рішення Краматорського міського суду Донецької області від 03 травня 2018 року в частині задоволених вимог. В цій частині ухвалите нове рішення, яким змінити (зменшити) розмір стягнутих відсотків за депозитом з 48773 гривні 10 коп. до 2753 гривні 46 коп., відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення 3% річних, інфляційних втрат та пені у повному обсязі. В частині незадоволених вимог рішення залишити без змін. Судові витрати стягнути з позивача на користь відповідача.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 не зявився, його інтереси представляє адвокат ОСОБА_4

В судове засідання апеляційного суду представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» не зявився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою, зареєстрованою в журналі телефонограм за № 906 (а.с. 226).

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне зясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

Частиною 5 статті 1061 ЦК України передбачено, що проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача в частині стягнення процентів на суму вкладу за договором банківського вкладу депозит «Стандарт на 12 міс.», суд першої інстанції послався на те, що у звязку з тим, що 15.01.2018 року Печерським районним відділом ДВС м. Києва ОСОБА_2 територіального управління юстиції у м. Києві було списано платіжним дорученням кошти з рахунків ПАТ КБ «Приватбанк» на виконання виконавчого листа « 234/14330/15-ц, виданого 21.06.2017 року, з ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 проценти на суму вкладу за договором банківського вкладу депозит «Стандарт на 12 міс.» № SAMDN9336, від 02.09.2013 року за період з 22.09.2014 року по 06.06.2017 року включно в розмірі 48773,10 грн.

Апеляційний суд не погоджується з вказаним висновком суду з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 22.09.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про дострокове розірвання договору банківського вкладу та повернення суми вкладу з нарахованими відсотками. Договір припинив строк дії саме з цього моменту.

06.06.2017 року день набрання законної сили рішення Краматорського міського суду Донецької області від 16.12.2016 року по справі № 234/14330/15-ц.

Розрахунок процентів має бути здійснений наступним чином:

22.09.2014 року ставка 18%, тоді відсотки складають:

100001,00 грн. х 18% х 1 дн. : 365 дн. = 49,32 грн.

За період з 23.09.2014 року по 06.06.2017 року (987 днів) ставка 1% річних

100001 грн. х 1% х 987 дн. : 365 дн. = 2704,16 грн.

Таким чином, за період з 22.09.2014 року по 06.06.2017 року загальний розмір відсотків, який підлягає стягненню, складає 2704,16 грн. + 49,32 грн. = 2753 грн. 48 коп.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що відповідно до правовідносин між ПАТ КБ «Приватбанк» та позивачем з приводу затримки виконання рішення виплати банківського вкладу не може застосовуватись стаття 625 ЦК України, яка передбачає цивільну відповідальність за невиконання грошового зобовязання, а повинні застосовуватися положення Закону України «Про виконавче провадження», які регулюють порядок та строки виконання судового рішення, є безпідставними, оскільки відповідно до позицій ОСОБА_5 Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16 цс18, передбачено, що стаття 625 ЦК України розміщена у розділі I «Загальні положення про зобовязання книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу I книги 5 ЦК України поширюються як на договорні зобовязання (підрозділ I розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговорені (деліктні) зобовязання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобовязання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобовязань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобовязань.

ОСОБА_5 Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у Постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15, який полягав у тому, що правовідносини, що виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України).

Апеляційний суд погоджується із сумою трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 9953 гривні 52 коп., які стягнув суд першої інстанції.

Що стосується доводів апеляційної скарги відповідача в частині стягнення суми інфляції за період з 22.09.2014 року по 14.01.2018 року включно в розмірі 98375,25 грн., то в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає зміні, оскільки індекс інфляції за період з 22.09.2014 року по 14.01.2018 року складає 1,967 і тоді сума інфляції за вказаний вище період складатиме 96724,04 грн.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що стягнення пені відповідно до частини 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» є незаконним, оскільки статтею 10 вказаного вище Закону не регулюються, та що за період з 21.01.2017 року по 14.01.2018 року стягнення пені є незаконним та таким, що не відповідає нормам чинного законодавства, є безпідставними, оскільки як вбачається із Постанови Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі № 6-37цс16, відповідно до частини п'ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі.

Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену частиною п'ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме сплату пені у розмірі 3 % вартості послуги за кожний день прострочення.

Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов'язання, яка має на меті окрім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов'язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов'язання.

Окрім того, до моменту вчинення порушення пеня відіграє забезпечувальну функцію, і навпаки, з моменту порушення - являє собою міру відповідальності.

Апеляційний суд не погоджується з розміром пені в розмірі 52669,02 грн., і вважає, що пеня в розмірі трьох відсотків вартості послуги має складати 526 грн. 88 коп., виходячи з наступного:

Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає: споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника (пункт 22); продукція це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

За змістом частини пятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» та частини першої статті 1061 ЦК України, якою передбачено виплату банком вкладнику процентів на суму вкладу в розмірі, встановленому договором, вартість послуги за договором банківського вкладу це розмір процентів, які банк має сплатити за користування коштами вкладника.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в Постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 759/13827/15-ц, провадження № 61-5543 св 18.

Розрахунок пені в розмірі трьох відсотків вартості послуги:

(18% ставка депозиту по договору) : 365 = 0,049315 % - вартість банківської послуги за 1 день.

3% вартості послуги за 356 днів (з 24 січня 2017 року по 14 січня 2018 року включно) за договором банківського вкладу - депозит «Стандарт на 12 міс.» №SAMDN9336 від 02.09.2013 року у гривнях на суму 100001,00 грн. становить:

100001,00 грн. (розмір депозиту) х 0,049315 % (вартість послуги) х 3% річних х 356 днів = 526 гривень 88 коп.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 109957 гривні 92 коп., з яких: 2753, 48 грн. проценти; 9953,52 грн. три проценти річних від простроченої суми неповернутого вкладу; 96724,04 гривні сума інфляції; 526 грн. 88 коп. пеня в розмірі трьох відсотків вартості послуги.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 03 травня 2018 року змінити.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код юридичної особи 14360570) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2), за договором банківського вкладу - депозит «Стандарт на 12 міс.» №SAMDN9336 від 02.09.2013 року:

- проценти на суму вкладу за період з 22.09.2014 року по 06.06.2017 року включно в розмірі 2753 (дві тисячі сімсот пятдесят три) гривні 48 коп.;

- три проценти річних від простроченої суми неповернутого вкладу за період з 22.09.2014 року по 14.01.2018 року включно в розмірі 9953 (девять тисяч девятьсот пятдесят три) гривні 52 коп.;

- суму інфляції від простроченої суми неповернутого вкладу за період з 22.09.2014 року по 14.01.2018 року включно в розмірі 96724 (девяносто шість тисяч сімсот двадцять чотири) гривні 04 коп.;

- пеню в розмірі трьох відсотків вартості послуги за період з 24 січня 2017 року по 14 січня 2018 року включно в розмірі 526 (пятсот двадцять шість) гривень 88 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складений 30 серпня 2018 року

Суддя: О.Д.Канурна