Справа № 305/1155/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 липня 2018 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі :

головуючої : Готри Т.Ю.,

суддів : Бисаги Т.Ю., Куштана Б.П.,

при секретарі : Микуляк Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду від 19 жовтня 2017 року (головуючий суддя Бліщ О.Б.) в справі за позовом Державного підприємства «Рахівське лісове дослідне господарство» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення лісового законодавства,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2017 року Державне підприємство «Рахівське лісове дослідне господарство» (далі ДП «Рахівське ЛДГ») звернулося до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовувало тим, що 31 травня 2017 року старшим майстром лісу Устеріцького лісництва ДП «Рахівське ЛДГ» Вечернюком П.О. на території зазначеного лісництва при виконанні службових обов'язків було виявлено самовільну рубку лісових культур, скоєну відповідачем ОСОБА_1 За даним фактом цим майстром лісу було складено протокол №1 про адміністративне правопорушення від 31 травня 2017 року, а саме про самовільну рубку лісу, згідно якого ОСОБА_1 в кварталі 5, виділ 5, зрубав одне сиро ростуче дерево породи ялина діаметром пня 32 см. та одне сухостійне дерево породи ялини діаметром пня 53 см. Із зазначеним протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений, однак від підпису відмовився.

Постановою ДП «Рахівське ЛДГ» від 9 червня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідачу було запропоновано добровільно відшкодувати шкоду, заподіяну лісовому господарству. Однак ОСОБА_1 заподіяну шкоду не відшкодував.

Посилаючись на те, що відповідачем внаслідок самовільної рубки дерев було заподіяно лісовому господарству матеріальної шкоди на суму 10016,78 грн., розрахунок якої проведено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року №665 «Про затвердження такс для обчислення шкоди, заподіяної лісу», позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 суму завданої шкоди в розмірі 10016,78 грн. та 1600 грн. судового збору на рахунок ДП «Рахівське ЛДГ».

Рішенням Рахівського районного суду від 19 жовтня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДП «Рахівське ЛДГ» 10016,78 грн. шкоди, завданої лісопорушенням та 1670 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення, як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ДП «Рахівське ЛДГ» до нього відмовити. Вказує на те, що він ніякої рубки дерев не скоював, жодного куска деревини в його господарстві не вилучалося та не було виявлено, тому він працівникам лісового господарства заявив, що не буде підписувати ніякого протоколу. Протокол в його присутності не складався, права йому не роз'яснювалися. Про існування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу йому відомо не було. В період з 14 червня 2017 року по 23 жовтня 2017 року він знаходився за межами України.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ДП «Рахівський ЛДГ» адвоката Олійника Р.Б., який апеляційну скаргу не визнав, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п. 9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції чинній з 15 грудня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 20 квітня 2017 року відповідачем ОСОБА_1 в Устеріцькому лісництві ДП «Рахівське ЛДГ» кварталі 5, виділі 5 було здійснено самовільну рубку дерев, а саме одного сиро ростучого дерева породи ялина діаметром пня 32 см. та одного сухостійного дерева породи ялини діаметром пня 53 см. За даним фактом старшим майстром лісу Устеріцького лісництва ДП «Рахівське ЛДГ» Вечернюком П.О. було складено протокол №1 про адміністративне правопорушення від 31 травня 2017 року. Із зазначеним протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений, однак від підпису та пояснень відмовився, що стверджується актом розгляду справи про адміністративне правопорушення від 08.06.2017 року (а.с.4-5).

Постановою ДП «Рахівське ЛДГ» від 9 червня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Також постановою встановлено, що в результаті цього порушення заподіяно шкоду лісовому господарству на суму 10016,78 грн., що розрахована за постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» № 665 від 23 липня 2008 року (а.с.6).

Вказана постанова про накладення адміністративного стягнення відповідачем не оскаржувалась і така є чинною.

Відповідно до вимог п.4 ст.61 ЦПК України (2004 року, чинного на час розгляду справи судом першої інстанції) постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже, вищенаведеними доказами, які є належними і допустимими в розумінні вимог статей 58 і 59 ЦПК України (2004 р.), встановлено, що відповідач ОСОБА_1 20 квітня 2017 року здійснив самовільну рубку дерев, в результаті чого заподіяв лісовому господарству шкоду на суму 10016,78 грн., яку в добровільному порядку не відшкодував.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність усіх умов цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди іншій особі, а саме вини відповідача у здійсненні самовільної рубки дерев; наявність шкоди заподіяної позивачу і безпосереднього причинного зв'язку між шкодою та правопорушенням з боку відповідача ОСОБА_1, у звязку з чим суд першої інстанції правильно дійшов висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_1 майнової шкоди в розмірі 10016,78 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у відповідності до ст.375 ЦПК України підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга відповідача без задоволення, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Рахівського районного суду від 19 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 липня 2018 року.

Головуюча :

Судді :