Справа № 640/1620/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Ніколаєнко І.В.

при секретарі Газіної О.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_1, боржник ОСОБА_2, зацікавлена особа: Київський відділ державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, на протиправні дії та бездіяльність посадових осіб Київського ВДВС міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на протиправні дії та бездіяльність посадових осіб Київського ВДВС міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, відповідно до якої просить визнати протиправними дії старшого державного виконавця Київського ВДВС міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Марченко О.М. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 26.12.2017 року, ВП № 52155474. Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.12.2017 року, ВП № 52155474. Визнати протиправною постанову від 19.04.2018 р., винесену начальником Київського ВДВС міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Хабловим В.М. про результати перевірки законності виконавчого провадження № 52155474 та скасувати її в повному обсязі. Зобов'язати старшого державного виконавця Київського ВДВС міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Марченко О.М., а у разі його відсутності іншу посадову особу, відновити виконавче провадження № 52155474, здійснити всі необхідні заходи, передбачені чинним законодавством для фактичного виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 травня 2016 року по справі № 640/1620/16-ц, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми відшкодування за спричинені збитки внаслідок ДТП в розмірі 115310,01 грн. згідно з виконавчим документом від 29.08.2016 року.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 22.03.2018 року було отримано постанову від 26.12.2017 року ВП № 52155474, винесену старшим державним виконавцем Київського ВДВС міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Марченко О.М. про повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення. При винесенні даної постанови державний виконавець керувався п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". На адресу Київського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області було направлено скаргу від 04.04.2018 року щодо визнання незаконною та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.12.2017 р., ВП № 52155474. Після цього, 18.06.2018 року було отримано постанову від 19.04.2018 року про результати перевірки законності виконавчого провадження № 52155474, винесену начальником Київського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Хабловим В.М., згідно якої було відмовлено в задоволенні скарги від 04.04.2018 року щодо визнання незаконною та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.12.2017 р. ВП № 52155474. З вказаними постановами від 26.12.2017 року про повернення виконавчого документа та від 19.04.2018 р. про перевірку законності виконавчого провадження не погоджується, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Зазначає про те, що старшим державним виконавцем при прийнятті рішення про повернення виконавчого документа стягувачу, не вжито всіх заходів примусового виконання рішення, які передбачені Законом України "Про виконавче провадження". Наявні в матеріалах справи запити державного виконавця та акт не підтверджують факту належного виконання рішення, оскільки не було витребувано відомостей про інші доходи, кошти, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі, якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами. Не з'ясовано чи є у боржника кошти на рахунках у банках чи фінансових установах. Під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження в наявності були відповіді не за всіма запитами, які були зроблені державним виконавцем. Старшим державним виконавцем не вжито повноти заходів для примусового виконання рішення, які передбачені ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження". Акт старшого держаного виконавця від 22.12.2017 року про відсутність ліквідного майна боржника не відповідає вимогам закону та не може підтверджувати факту відсутності майна боржника ОСОБА_2 Під час здійснення перевірки законності виконавчого провадження ВП № 52155474 начальником Київського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області було проігноровано вказані факти порушення вимог чинного законодавства при винесення постанови від 26.12.2017 р.

Представник скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав скаргу в повному обсязі, просив її задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені в її обґрунтування.

Старший державний виконавець Київського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Марченко О.М. скаргу не визнав, в її задоволенні просив відмовити в повному обсязі. Відповідно до поданих до суду заперечень посилався на те, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.12.2017 року винесена після вжиття заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду. Пунктом 2 даної постанови стягувачу надається право повторно пред'явити даний виконавчий документ до виконання в строк до 26.12.2020 року, ніякі арешти та заборони відносно боржника знято не було. Постановою начальника відділу про результати перевірки законності виконавчого провадження від 19.04.2018 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі. Винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26.12.2017 року відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився про дату, час та місце судового засідання повідомлявся, заяв про відкладення судового розгляду до суду не надходило.

Суд, вислухавши пояснення представника скаржника, державного виконавця, перевіривши матеріали справи, докази надані в обґрунтування скарги та заперечень, дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

26.12.2017 року старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Марченко О.М. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, ВП № 52155474.

Про наявність підстав для винесення вказаної постанови державний виконавець дійшов висновку, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення.

За результатами розгляду скарги від 04.04.2018 року про визнання незаконною та скасуванню постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.12.2017 року за номером ВП № 52155474, винесену старшим державним виконавцем відділу Марченко О.М., начальником відділу Хабловим В.М. 19.04.2018 року винесено постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження, якою у задоволенні скарги відмовлено. Визнано дії старшого державного виконавця Київського відділу ДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області Марченко О.М. в частині винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу такими, що вчинені у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Разом з тим, з вказаними висновками суд погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приписами п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

З наданих до суду державним виконавцем копій матеріалів виконавчого провадження ВП №52155474 не вбачається, що державним виконавцем вжито всіх заходів, спрямованих на примусове виконання рішення.

Для примусового виконання рішення суду державний виконавець, відповідно до п.п. 4, 13, 14, 15, 19, 21 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" наділений наступними правами, зокрема: звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; у разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Надані до суду державним виконавцем копії матеріалів виконавчого провадження ВП №52155474 не містять доказів на підтвердження вжиття державним виконавцем вказаних заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення.

Проте, державним виконавцем не було надано доказів на підтвердження здійснення в повному обсязі заходів щодо розшуку майна боржника.

Акт державного виконавця від 22.12.2017 року не містить реквізитів виконавчого провадження в межах якого державним виконавцем вчинялась відповідна виконавча дія. Не зазначено суті проведених державним виконавцем виконавчих дій, в ході яких було встановлено відсутність майна боржника за адресою: м. Харків, вул. Митрофанівська, б. 20. У зв'язку з вищевикладеним, суд не приймає до уваги вказаний акт.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Приписами ч. 1 ст. 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Посилання старшого державного виконавця Марченко О.М. з приводу того, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.12.2017 року містить посилання на те, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлено до виконання, суд до уваги не бере. З огляду на те, що державним виконавцем не було доведено повноту вчинення заходів по розшуку майна боржника.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що скарга ОСОБА_1 на дії та бездіяльність посадових осіб Київського ВДВС міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1, боржник ОСОБА_2, зацікавлена особа: Київський відділ державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, на протиправні дії та бездіяльність посадових осіб Київського ВДВС міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області - задовольнити.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Київського ВДВС міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Марченко Олександра Михайловича щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.12.2017 р., ВП № 52155474.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.12.2017 р. ВП № 52155474.

Визнати протиправною постанову від 19.04.2018 р., винесену начальником Київського ВДВС міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Хабловим В.М. про результати перевірки законності виконавчого провадження № 52155474 та скасувати її в повному обсязі.

Зобов'язати старшого державного виконавця Київського ВДВС міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Марченко Олександра Михайловича відновити виконавче провадження № 52155474, здійснити всі необхідні заходи, передбачені чинним законодавством для фактичного виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 травня 2016 року по справі № 640/1620/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму відшкодування за спричинені збитки внаслідок ДТП в розмірі 115310,01 грн., згідно з виконавчим документом від 29.08.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги, протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 08 жовтня 2018 року.

Суддя І.В. Ніколаєнко