УХВАЛА

іменем України

28 серпня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

Головуючий - суддя Овдієнко В. В.

позивач - ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1,

відповідач - ОСОБА_2, місце проживання: 61170, Харківська область, Зміївський район, с. Бірки, вул. Залізнична, буд. 1,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

27.08.2018 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі в суд позовної заяви до відповідача ОСОБА_2 про розірвання договору про забезпечення платежів, в якій просив забезпечити позов шляхом накладення заборони на відчуження 91/100 частини житлового будинку №235 по вул. Дніпропетровській в м. Мерефа Харківської області, власником якого є відповідач ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 1.

В обґрунтування заяви зазначив, що 05 липня 2018 року між ним та відповідачем було укладено договір про забезпечувальні платежі, відповідно до умов якого він передав відповідачу завдаток у розмірі 2000 гривень, що еквівалентно 52000 гривень.

Відповідно до оголошення, за яким він збирався придбати будинок, площа земельної ділянки під будинком складала 5 соток, дану площу йому було озвучено і продавцем будинку, оскільки він неодноразово наголошував саме про той факт, що не буде купувати будинок, якщо земельна ділянка буде меншою площею.

Однак продавець ОСОБА_3 обманувши його та не надавши йому документи на земельну ділянку впевнила, що площа земельної ділянки буде не менше 5 соток.

Після укладання договору про забезпечувальні платежі відповідач ОСОБА_3 уклала договір про визначення розміру часток земельної ділянки, що є спільною сумісною власністю, та встановлення порядку користування земельною ділянкою. Згідно даного договору відповідачу було виділено 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0788 га, тобто розмір земельної ділянки яка належить відповідачу складає 3,9 соток.

Договір про забезпечувальні платежі було укладено ними 05.07.2018, а про розмір земельної ділянки йому стало відомо лише 13.08.2018, після укладення відповідачем договору про визначення розміру часток земельної ділянки, що є спільною сумісною власністю, та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

На даний час він готує позовну заяву про розірвання договору про забезпечувальні платежі, однак йому стало відомо, що відповідач знов надала оголошення про продаж будинку, де вказала площу земельної ділянки саме 5 соток. Тому існує реальна загроза того, що відповідач продасть будинок та він не буде мати змогу забрати у неї гроші.

У зв'язку з тим, що будинок в даний час зареєстровано за відповідачем і вона має можливість переоформити його на інше ім'я шляхом відчуження, і в даний час відповідач вживає заходи з продажу даного будинку, що свідчить про бажання зробити розгляд даного спору неможливим (про що свідчить подання відповідачем 22.08.2018 оголошення про продаж будинку на ОЛХ), вважав за необхідне вжиття заходів забезпечення позовних вимог шляхом заборони відчуження будинку.

Стосовно співмірності позовних вимог зазначив, що сума подвійного завдатку складає 104000 гривень, а загальна сума позову складає 150000 гривень, відповідно до договору купівлі-продажу вартість будинку на якій він просить накласти арешт складає 191400 гривень, тобто вимоги майже спів мірні.

Ознайомившись з доводами заяви про забезпечення позову та матеріалами справи, суд дійшов наступного:

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 4 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен предявити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

У відповідністю з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Так, у заяві про забезпечення позову неконкретно визначено предмет позову, який планується подавати, а саме, вказано, що позивач має намір подати позов про розірвання договору, що є позовом немайнового характеру. Водночас вказано, що загальна сума позову складатиме 150000 грн, хоча про намір подавати позов про стягнення суми не вказано.

Зі змісту заяви вбачається, що вимагається забезпечення позову, у якому загальна сума позову складатиме 150000 грн.

Водночас, відсутнє обґрунтування такої суми. У заяві вказано, що позивач передав відповідачу завдаток у розмірі 2000 гривень, що еквівалентно 52000 гривень. Однак не вказано, з яких підстав стверджується, що 2000 грн є еквівалентом 52000 грн, відповідних розрахунків не надано.

Крім того, обґрунтовуючи співмірність заходу забезпечення позову позивач вказав, що вартість будинку, щодо якого вимагається забезпечення, дорівнює 191400 грн, тобто є співмірною з загальною сумою позову. Але таке твердження позивача суперечить відомостям договору від 05.07.2018, доданого до заяви, де зазначено, що вартість будинку складає 546000 грн.

Також, позивачем не наведено обґрунтованих доводів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження належної відповідачці частки житлового будинку істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду про стягнення суми або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Таким чином, заява про забезпечення позову не є обґрунтованою і не підлягає задоволенню, оскільки заявником не доведено наявність підстав для забезпечення позову, передбачених ч. 2 ст. 149 ЦПК України, а запропонований ним спосіб забезпечення не є співмірним з розміром позовних вимог, з якими він має намір звернутися.

Відповідно до ч. ч. 6, 10 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Оскільки розгляд заяви про забезпечення позову проводився без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання звукозаписувальним засобом не здійснювалося.

Керуючись ст. ст. 149, 152, 153, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до його подачі шляхом заборони відчуження 91/100 частини житлового будинку №235 по вул. Дніпропетровській в м. Мерефа Харківської області, власником якого є відповідач ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 1.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 28.08.2018 року.

Суддя: В. В. Овдієнко