ПОСТАНОВА

Іменем України

26 грудня 2018 року м. Кропивницький

справа № 404/997/18

провадження № 22-ц/4809/463/18

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

ОСОБА_1 (головуючий, суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

учасники справи:

позивач ОСОБА_4,

відповідач ОСОБА_5,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда (суддя Павелко І.Л.) від 1 жовтня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

У лютому 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стягуються з нього на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 7 грудня 2012 року, а саме з 1/3 частини до 1/6 частини заробітку.

Позов мотивований тим, що на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 7 грудня 2012 року та рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 25 березня 2015 року позивач сплачує аліменти на двох дітей в загальному розмірі ? частини його доходу. Вказує, що на даний час у нього змінився сімейний стан, оскільки він зареєстрував шлюб з ОСОБА_8, від якого вони мають доньку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. Дружина не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Крім того, на утриманні позивача знаходиться мати пенсіонерка. У звязку з цими обставинами просить зменшити розмір аліментів.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 1 жовтня 2018 року позов задоволено. Суд ухвалив зменшити розмір аліментів, стягнутий на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 7 грудня 2012 року у справі № 1109/11475/2012 про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/3 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 26 червня 2030 року. Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 7 грудня 2012 року у цивільній справі № 1109/11475/2012 - відкликати.

Задовольняючи позов суд виходив з того, що наданими доказами доведено зміну сімейного стану позивача, яка полягає в тому, що на даний час крім двох неповнолітніх дітей, на утримання яких він вже сплачує аліменти, він утримує ще малолітню доньку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, та непрацездатну дружину, яка перебуває у декретній відпустці. З цих підстав суд дійшов висновку про зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, до 1/6 частки доходів позивача щомісяця.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову. Судові витрати покласти на позивача.

В обґрунтування вимог посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Вважає, що позивач не надав доказів зміни матеріального стану, а в оскаржуваному рішенні не обґрунтовано підстави зменшення розміру аліментів удвічі, тоді як відповідно довідок грошове забезпечення позивача збільшилось. Також вказує, що інформація про утримання матері є неправдивою, оскільки у позивача є брат, а мати отримує пенсію. Не відповідає дійсності вказівка в рішенні суду про утримання позивачем непрацездатної дружини, оскільки вона працює.

Ставлення інших учасників справи до апеляційної скарги

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Судові витрати покласти на відповідача.

Вважає рішення суду законним і обґрунтованим, при цьому, стверджуючи про зміну сімейного стану та погіршення матеріального стану, звертає увагу суду на те, що на утриманні має трьох малолітніх дітей, дружину, яка не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, і також звернулася до суду про стягнення з нього аліментів. В підтвердження зазначених обставин долучив відповідні письмові докази.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 7 грудня 2012 року з позивача ОСОБА_4 стягнуто аліменти на користь відповідача ОСОБА_5 на утримання їх дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення нею повноліття, тобто 26 червня 2030 року (а.с. 5 - 6).

Крім того, ОСОБА_4 сплачує аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання їх сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, розмір яких рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 4 квітня 2018 року зменшено з 1/4 (рішення цього ж суду від 25 березня 2015 року) до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення сином повноліття, тобто 5 липня 2031 року (а.с.62).

1 вересня 2017 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_11 (після реєстрації шлюбу - ОСОБА_4), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб за актовим записом № 481, виданим Фортечним районним у м. Кропивницькому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, серія І-ОЛ № 108457 (а.с. 17).

31 січня 2018 року у позивача та ОСОБА_8 народилася донька ОСОБА_9, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданим 6 лютого 2018 року Фортечним районним у м. Кропивницькому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, серія І-ОЛ № 220592 (а.с. 18).

Копією наказу директора Департаменту економічного розвитку і торгівлі Кіровоградської обласної державної адміністрації № 22-к від 4 квітня 2018 року підтверджується, що ОСОБА_8 з 5 квітня 2018 року по 31січня 2021 року надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення трьох років (а.с.58).

Згідно довідки про доходи позивач ОСОБА_4 по січень 2018 року працював у Державній установі «Олександрівський виправний центр (№ 104)» на посаді старшого оперуповноваженого. За період з 1 січня 2017 року по 1 січня 2018 року включно загальна сума його заробітної плати склала 101783 грн. 73 коп. (сума без утримань), з яких 43817 грн. 28 коп. сплачено аліментів (а.с. 16).

Довідкою від 30 травня 2018 року за № 6.2-13 підтверджується, що ОСОБА_4 з 20 лютого 2018 року проходить службу в Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу внутрішньої безпеки по Південному міжрегіональному управлінню з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції Управління внутрішньої безпеки Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України. За період з 20 лютого 2018 року по 31 травня 2018 року загальна сума доходу без утримань і аліментів склала 37057 грн. 56 коп. (а.с.57).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Відповідно до ч 1. ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ціна позову у цій справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на січень 2018 року: 1762?100 = 176200 грн.), предметом спору є аліментні зобовязання, що не належить до категорії спорів, які відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи викладене справа переглядається судом апеляційної інстанції за наявними у ній матеріалами без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) та без проведення судового засідання і його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Крім того, згідно ч.ч. 4, 5 ст. 268 та ст. 383 ЦПК України, постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

В ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України закріплено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду (ч. 1, 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Це положення закону розяснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за змістом якого розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Судом першої інстанції на підставі доказів у справі встановлено, що з часу ухвалення рішення суду від 7 грудня 2012 року про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_7, відбулись зміни сімейного стану позивача, а саме: позивач створив нову сімю, в якій у 2018 році народилась дочка ОСОБА_12 (тобто третя його дитина), а дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років.

Крім того, позивач ще сплачує аліменти за рішенням суду у розмірі 1/6 частини заробітку на утримання другої дитини - сина ОСОБА_13. Довідками про доходи позивача підтверджується, що на сплату аліментів на двох дітей ОСОБА_7 і ОСОБА_10 відраховується половина його заробітної плати.

Зазначені обставини дали суду підстави для висновку, що визначений рішенням суду від 7 грудня 2012 року розмір аліментів на утримання дочки ОСОБА_14 підлягає зміні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи, що позивач на даний час зобовязаний утримувати трьох неповнолітніх дітей, з огляду на його документально підтверджені фінансові можливості, а також виходячи із законодавчо закріпленого обовязку обох батьків утримувати дитину, колегія суддів вважає, що визначений судом у цьому спорі розмір аліментів 1/6 частина заробітку позивача, найбільш оптимально враховує потреби в утриманні кожної дитини позивача та спрямований на дотримання їхніх інтересів в однаковій мірі.

Таким чином доводи апеляційної скарги про недоведеність позивачем підстав для зменшення розміру аліментів та невмотивованість рішення суду за наслідками розгляду цієї справи є безпідставними.

Наведені вище обставини з достатньою повнотою підтверджують зміну сімейного стану позивача, що є предметом доказування у цьому спорі і відповідно до ст. 192 СК України обґрунтовано визнано судом підставою для зменшення розміру аліментів.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що оскаржуване рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.

Щодо суті апеляційної скарги

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, рішення суду першої інстанції прийняте з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити вимоги апеляційної скарги ОСОБА_5 без задоволення, а рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 1 жовтня 2018 року, без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2018 року.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. М. Єгорова

ОСОБА_3