РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

"04" жовтня 2018 р. 145/1217/18

2/145/750/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

за участю секретаря Мигдальської Н.М.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах недієздатної ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що 03.04.2018 року рішенням Тиврівського районного суду ОСОБА_2 визнано недієздатною. Її призначено опікуном ОСОБА_2

ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.

В даній квартирі проживала та була зареєстрована ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

З моменту реєстрації ( з 2012 року) відповідач в квартирі АДРЕСА_1 не проживала і житлом не користувалася та не користується по даний час.

Відповідач з ОСОБА_2 зв'язків не підтримує, контактних даних відповідача вони не знають.

ОСОБА_2 неодноразово зверталася в Гніванську міську раду з проханням зняти з реєстрації відповідача. В міській раді їй пояснили, що дане питання вирішується в судовому порядку.

Просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування житлом в квартирі АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, пояснила, що її бабуся ОСОБА_2 прописала в своїй квартирі ОСОБА_3 - внучку своєї сестри ОСОБА_7, оскільки їхня квартира була поділена і продана. ОСОБА_3 на той час повернулась з мамою з Італії, їй виповнилось 16 років і потрібно було отримати паспорт громадянина України, це було в 2012 році, після отримання паспрорта, вона знову вибула в Італію і більше в Україну не поверталась.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається:

фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до повідомлення УДМС України у Вінницькій області від 13.07.2018 р. ОСОБА_3 значиться зареєстрованою в АДРЕСА_2.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Суд, вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї.

Стаття 3 Сімейного кодексу України визнає сім'єю спільне проживання осіб, що пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки.

Згідно ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст. 72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування даним житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла, або законом.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

03.04.2018 року рішенням Тиврівського районного суду ОСОБА_2 визнано недієздатною (а.с. 6) ОСОБА_4 цим же рішенням призначено опікуном ОСОБА_2

Відповідно до ст. 67 ЦК України, опікун зобов'язанаий вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. Дане право ОСОБА_2 підтверджується договором купівлі- продажу від 23.06.1992 року (а.с. 8).

В даній квартирі проживала та була зареєстрована ОСОБА_2, а в 2012 році ОСОБА_3 була зареєстрована за цією адресою, що стверджується домовою книгою (а.с. 9-11).

З моменту реєстрації ( з 2012 року) відповідачка в квартирі АДРЕСА_1 не проживала і житлом не користувалася та не користується по даний час, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання (а.с. 5) та показаннями свідків.

Свідок ОСОБА_5 дав показання про те, що він проживає по сусідству із квартирою ОСОБА_2 з самого народження. Її син загинув в 1982 році і з того часу вона в квартирі проживала одна, аж поки не захворіла і тоді стала приходити внучка ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_6 дала показання про те, що вона сусідка ОСОБА_2 з 1974 року. Після смерті сина в 1982 році вона постійно проживала сама. Іноді до неї навідувалась сестра ОСОБА_7 з Молдавії, також приходила внучка ОСОБА_4. ОСОБА_3 жодного дня там не проживала.

Доказів на спростування позову не надано.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. 405, ЦК України, 71 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування житлом в квартирі АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, тобто з 09.10.2018 року.

Суддя Мазурчак А. Г.