Справа № 266/2472/18
Провадженя№ 2/266/674/18

26 грудня 2018 року м. Маріуполь
Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді Шишиліна О.Г.,
за участі секретаря Петрухіної Т.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя,-
Позивач звернувся з позовом про розподіл сумісного майна. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що знаходився у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 30 липня 1999 р., який рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 19.01.2016 р. було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час шлюбу було придбано майно, а саме: будинок 15 по вул.. І Озерна в м. Маріуполі який підлягає поділу між ними. Просив суд визнати зазначене майно спільною сумісною власність подружжя та визнати за позивачем право власності на ? частки спірного будинку, в свою чергу припинити право спільної сумісної власності позивача на ? частки спірного будинку.
В судове засідання позивач не зявилася, надавши заяву в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Ухвалою суду від 19.06.2018р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.
У визначений строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві в порядку ст. 83 ЦПК України суду не надав.
В судове засідання про яке відповідач ОСОБА_2 повідомлений належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.
Приймаючи до уваги позицію позивача, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 1999 року.
Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя №266/31/16-ц від 19.01.2016 року, яке набрало законної сили 30.01.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області 30 липня 1999 року, актовий запис №188 розірвано( а.с. 7).

Також судом встановлено, що за період шлюбу подружжям було придбано відповідно договору купівлі-продажу будинку від 27.03.2008 р. посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 №928 будинок №15 по вулиці І Озерна у місті Маріуполі Донецької області, який складається з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 72,4 кв.м., у тому числі жилою площі 23,8 кв.м. з усіма дворовими спорудами та побудовами. Право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_2 ( а.с. 47-48, 46).

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Як передбаченоч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Частиною 1ст.61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обовязків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола обєктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. № 11).

Зі змісту п. п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї.

Відповідно доч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, враховуючи, що спірний будинок набуто сторонами за час шлюбу, є обєктом спільної сумісної власності подружжя сторін, у звязку з чим суд доходить висновку про його поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, виділивши в власність за позивачем та відповідачем по 1/2 частини будинку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-8, 12-18, 81, 141, 280-281 ЦПК України, ст.ст.24, 69,70, 110, 112 СК України, ст.. 368 ЦК України суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя - задовольнити.

Визнати будинок №15 по вул.. І Озерна у м. Маріуполі Донецької області об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (іпн НОМЕР_1) право власності на ? частки будинку №15 по вул.. І Озерна у м. Маріуполі Донецької області, жилою площею 23,8 кв.м., загальною площею 72,4 кв.м. з усіма дворовими спорудами та прибудовами припинивши право власності ОСОБА_2 ( іпн НОМЕР_2) на цю частку будинку.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем може бути подана апеляційна скарга на рішення суду, яка подається до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 28.12.2018 р.

Суддя: Шишилін О. Г.