Провадження № 2-о/234/1224/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Пікалової Н.М., за участю секретаря судового засідання Романенко К.П., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу 234/12929/18 року за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересована особа Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту народження дитини.

22.08.2018 року ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, звернулися до суду з заявою про встановлення факту народження. Заінтересованою особою зазначений Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, який розташований за адресою Донецька область, м. Краматорськ, вул. Паркова, 10. Свої вимоги заявники обґрунтовують тим, що з 2017 року вони знаходяться у фактичних шлюбних стосунках. 10.08.2018 року ОСОБА_2 в м. Донецьку Донецької області народила доньку - ОСОБА_3. ОСОБА_1 є батьком цієї дитини. При зверненні до Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з питань щодо реєстрації народження дитини, заявнику було відмовлено, оскільки наданий документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а також надане письмове розяснення № 15.13-24-8062 від 21.08.2018 року. Встановлення факту народження дитини необхідно заявникам для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини. В зв'язку з чим просять, встановити факт народження ОСОБА_3 - дитини жіночої статі, яка народилася в м. Донецьку Донецької області Україна, та батьком якої є ОСОБА_1.

Ухвалою від 22.08.2018 року провадження у справі було відкрито.

В судове засідання заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_4 не зявилися, але надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, вимоги викладені в заяві підтримують та просять їх задовольнити.

В судове засідання представник заінтересованої особи Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких грунтується заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в м. Донецьку Донецької області у Центральній міський клінічній лікарні № 3 м. Донецька 10.08.2018 року народила дитину жіночої статті - ОСОБА_3, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 93 від 10.08.2018 року.

Представник заявників ОСОБА_4 звертався до Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із заявою про державну реєстрацію народження дитини. Однак, в реєстрації було відмовлено, оскільки аналіз документів, представлених заявником, свідчить, що для підтвердження факту народження дитини предявлено лікарське свідоцтво про народження, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, що підтверджується відмовою у проведенні державної реєстрації народження від 15.08.2018 року № 15.13-24-8062.

Таким чином, факт народження ОСОБА_2 дитини жіночої статі підтверджується.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Міжнародне право не забороняє державам визнавати дійсність деяких юридичних актів органів, невизнаних держав.

Ця позиція підтверджується як практикою Міжнародного Суду ООН (наприклад, винесений ним Консультативний висновок «Про юридичні наслідки тривавшої, незважаючи на резолюцію Ради Безпеки 276 (1970), присутності Південної Африки в Намібії»), так і практикою Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ) (постанова від 18.12.1996 по справі «Лоизиду проти Туреччини»).

У Консультативному висновку «Про юридичні наслідки тривавшої, незважаючи на резолюцію Ради Безпеки 276 (1970), присутності Південної Африки в Намібії» Міжнародний Суд ООН констатував; «Невизнання (суверенітету Південної Африки над територією Намібії) не повинно спричинити позбавлення населення Намібії яких би то не було переваг, одержуваних від міжнародного співробітництва. Зокрема, нелегітимність або недійсність актів Уряду Південної Африки від імені чи відносно Намібії [...] не може поширюватися на такі акти, як реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Цієї позиції дотримується і ЄСПЛ. У рішенні по справі «Кіпр проти Туреччини» від 10.05.2001 ЄСПЛ зазначив, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду ООН, розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних тим, що наводяться у цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів далеко від абсолютної. Для проживаючих на цій території людей життя триває. І це життя потрібно зробити більш терпимим і, вона повинна бути захищена від влади de facto, включаючи і їх суди, і саме в інтересах жителів цієї території дії згаданих властей, що мають відношення до сказаного, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами в тому числі і цим. Думати інакше означало б зовсім позбавляти проживають на цій території людей всіх їх прав всякий раз, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, це означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

Сам ЄСПЛ, розглядаючи питання легітимності актів Турецької Республіки Північного Кіпру (ТРПК), не визнаною світовим співтовариством як незалежної держави, у постанові від 18.12.1996 по справі «Лоизиду проти Туреччини» констатував: «міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей і дій (невизнаної території), наприклад, реєстрацію народження, смерті та шлюбу, наслідки яких можуть ігноруватися лише на шкоду мешканцям тієї чи іншої території».

З цього випливає, що в контексті викладеного, можна зробити висновок, що міжнародне право визначає в якості критерію законності та дійсності того чи іншого акту невизнаного освіти відповідність такого акту правам та інтересам його мешканців, особливо прав, гарантованих міжнародним правом.

Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявникам для державної реєстрації народження дитини.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. У разі смерті батьків або в разі якщо вони з інших причин не можуть зареєструвати народження дитини, державна реєстрація проводиться за заявою родичів, інших осіб, уповноваженого представника закладу охорони здоров'я, в якому народилася дитина чи в якому вона перебуває. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок утворення медичної консультаційної комісії та положення про неї затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно ст.125 ч.1 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини.

Згідно ст.125 ч.2 п.1 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини.

Згідно ст.126 ч.1 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" медичне свідоцтво про народження № 93 від 10.08.2018 року, видане Центральною міською клінічною лікарнею № 3 м. Донецька є недійсним і не створює правових наслідків.

За наведених обставин, вимоги заявників, є обґрунтованими, оскільки надані докази достовірно свідчать про факт народження ОСОБА_2 дитини жіночої статі.

Суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявникам свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України.

Керуючись ст. ст. 10, 315, 316, 317, 319, 354 ЦПК України, ст.ст. 125, 126, 144 Сімейного кодексу України, ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересована особа Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту народження дитини,- задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянкою України, зареєстрованою: Україна, АДРЕСА_1, особи жіночої статі ОСОБА_3, яка народилася 10 серпня 2018 року в м. Донецьку Донецької області Україна.

Записати в актовому записі про народження дитини батьком дитини громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого за адресою: Україна, АДРЕСА_2.

Підставою запису відомостей про батька вказати спільну заяву матері та батька згідно ст.125 ч.2 п.1, ст.126 ч.1 СК України.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, іпн НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: Україна, АДРЕСА_2.

Заявник ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, іпн НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: Україна, АДРЕСА_1.

Заінтересована особа - Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (), який розташований за адресою: м. Краматорськ, вул. Паркова, 10.

Рішення ухвалене й надруковане в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя: Н.М. Пікалова