Постанова

Іменем України

02 липня 2018 року

м. Київ

справа № 335/35/15-ц

провадження № 61-25191св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), ГулькаБ. І., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

заявник (стягувач) - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»,

заінтересовані особи: закрите акціонерне товариство «Хоум Кредіт Банк», товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2017 року у складі судді Калюжної В. В. тапостанову Апеляційного суду Запорізької області від 15 лютого 2018 року у складі колегії суддів: Воробйової І. А., Бєлки В. Ю., Онищенка Е. А.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року товариство з обмеженою «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: закрите акціонерне товариство «Хоум Кредіт Банк» (далі - ЗАТ «Хоум КредітБанк»), товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (далі -ТОВ «Кредекс Фінанс»), ОСОБА_5, ОСОБА_6

Заява мотивована тим, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2009 року задоволено позовні вимоги ЗАТ «Хоум Кредіт Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2012 року у справі замінено стягувача -- ЗАТ «Хоум Кредіт Банк» правонаступником ТОВ «Кредекс Фінанс».

Посилалося на те, що товариство є правонаступником ТОВ «Кредекс Фінанс» на підставі договору про відступлення прав вимоги від 17 лютого 2014 року.

Ураховуючи наведене, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» просило суд замінити сторону виконавчого провадження - ЗАТ «Хоум Кредіт Банк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у зазначеній вище цивільній справі № 2-140/09.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2017 року заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» залишено без задоволення.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 15 лютого 2018 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» залишено без задоволення. Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2017 року залишено без змін.

Судові рішення судів першої та апеляційної інстанції мотивовані тим, що у січні 2015 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» вже звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа від 11 лютого 2009 року № 2-140/2009, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, та ухвалою цього суду від 19 лютого 2015 року замінено сторону виконавчого провадження, а саме стягувача у виконавчому провадженні - ТОВ «Кредекс Фінанс» правонаступником ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

У касаційній скарзі, поданій у травні 2018 року до Верховного Суду, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове про задоволення його заяви.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неправильно вказали, що стягувач за заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2009 року вже був замінений, оскільки подана у січні 2015 року заява стосувалася тільки вимог майнового характеру, у той час, як вказане рішення суду містить вимоги немайнового характеру, які ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», як правонаступник ТОВ «Кредекс Фінанс», не може виконати.

Посилається на те, що суд першої інстанції залишив без задоволення заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», проте ЦПК України у редакції 2004 року, чинній, на час розгляду судом справи, не містив такого поняття та суд мав відмовити у задоволенні заяви або її задовольнити. Апеляційний суд залишив цей факт без уваги.

Відзив на касаційну скаргу учасники процесу до суду не подали

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічні положення містяться у частині першій статті 378 ЦПК України у редакції 2004 року, чинній на час звернення із заявою про заміну сторони виконавчого провадження та у частині першій статті 442 чинного ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України), може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно із статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Встановивши, що у січні 2015 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» вже звернулося до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа від 11 лютого 2009 року № 2-140/2009, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, та ухвалою цього суду від 19 лютого 2015 року замінено сторону виконавчого провадження, а саме стягувача - ТОВ «Кредекс Фінанс» правонаступником ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», суди дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні заяви.

Доводи касаційної скарги про те, що подана у січні 2015 року заява стосувалася тільки вимог майнового характеру, у той час, як судове рішення від 11 лютого 2009 року містить вимоги немайнового характеру, які ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», як правонаступник ТОВ «Кредекс Фінанс», не може виконати, є безпідставними, оскільки при заміні сторони за рішенням суду, яке набрало законної сили та підлягає виконанню, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні у повному обсязі та ухвала Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2015 року дає ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» усі права, передбачені заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2009 року, які мав попередній стягувач.

Взявши до уваги, що питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-140/2009, виданого на підставі заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2009 року за позовом ЗАТ «Хоум Кредіт Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на заставлене майно, судом вже було вирішено, суди правильно вказали, що підстави для задоволення заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відсутні.

Доводи касаційної скарги про те, що суд першої інстанції залишив без задоволення заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», проте ЦПК України у редакції 2004 року, чинній, на час розгляду судом справи, не містив такого поняття та суд мав відмовити у задоволенні заяви, що апеляційний суд залишив поза увагою, не свідчить про незаконність судових рішень, оскільки не впливає на правильність вирішення питання по суті.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК України).

Таким чином, вирішуючи заявлене процесуальне питання, суди повно, всебічно та об'єктивно з'ясували обставини справи та дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки дане питання вже вирішувалося судом.

Посилання касаційної скарги на неврахування судами норм статей 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод й норм чинного законодавства, є безпідставними, так як судами не було порушено норм, які регулюють заміну сторони у виконавчому провадженні.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 15 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б.І. Гулько

Ю.В. Черняк