РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2018

Хмельницький міськрайонний суд

у складі: головуючого судді - Салоїд Н.М.

секретаря судового засідання - Лоб І.А.

з участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Житлово-будівельного кооперативу «Буча-Житлобуд №1» про стягнення пені за договором пайової участі -

встановив:

У червні 2018 року позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до ЖБК «Буча-Житлобуд №1» про стягнення пені за договором пайової участі, в обґрунтування якого вказали, що 11.07.2015 року між позивачем та ЖБК «Буча-Житлобуд №1» було укладено договір про сплату пайових внесків № 4/4/2АК за умовами якого позивачі вступили до асоційованих членів ЖБК «Буча-Житлобуд №1» та зобовязались прийняти пайову участь у будівництві багатоповерхового житлового будинку з обєктами інфраструктури в межах автодороги Київ-Ковель-Ягодин та вулиць Залізняка, ОСОБА_4 та Депутатська в м. Буча Київської області з метою отримання у власність квартири, обумовлену пунктом 3.1 договору, загальною проектною площею 65.35 кв.м., житловою площею 34.17 кв.м., а ЖБК «Буча-Житлобуд №1» зобовязався організувати і забезпечити будівництво обєкту багатоповерхового житлового будинку, здати його в експлуатацію, передати у власність пайовику квартиру, обумовлену цим договором. Позивачем внесено на виконання умов договору пайовий внесок в сумі 486204,0 грн., а ЖБК «Буча-Житлобуд №1» зобовязався здати обєкт в експлуатацію у І кварталі 2016 року. Однак на сьогоднішній день, ЖБК «Буча-Житлобуд №1» свої зобовязання за договором про пайову участь не виконав, обєкт не зданий в експлуатацію та не переданий пайовику. У випадку прострочення термінів здачі в експлуатацію більше ніж на 6 календарних місяців, пайовик має право вимагати сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми сплаченого пайового внеску за кожен день прострочення. Останній день строку сплинув 30.04.2016 року, а отже позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення терміну здачі обєкта в експлуатацію в сумі 139360,72 грн. за період з 29.04.2017 по 29.04.2018 року.

В судове засідання позивачі не зявились, просять провести розгляд справи за наявними в ній матеріалами та задовольнити позов. В поданій заяві позивач зазначив, що умовою для виникнення права вимоги про стягнення пені, є порушення терміну передачі позивачу квартири у власність більше ніж на шість місяців, а тому відповідач має сплачувати пеню, разом з тим з урахуванням вимог ст. 258 ЦК України щодо строку позовної давності в один рік позивач просить стягнути пеню за період з 29.04.2017 по 29.04.2018 року (на дату подання позову).

Представник відповідача в судовому засіданні заявленого позову не визнав. Посилається на те, що умовами договору не передбачено строку здачі будинку в експлуатацію, а лише пунктом 6.1 визначено запланований термін введення обєкта в експлуатацію. При цьому будинок не зданий в експлуатацію і досі, і будь-яких форс-мажорних обставин не настало, і термін здачі будинку у експлуатацію не продовжувався, крім цього представник відповідача подав заяву про застосування строку позовної давності, де вказав, що позивачем пропущено спеціальний строк позовної давності для стягнення пені, який на дату подання позову сплинув, просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, перевіривши доводи позивача, викладені в позовній заяві та заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

11.07.2015 року між позивачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ЖБК «Буча-Житлобуд №1» було укладено договір про сплату пайових внесків № 4/4/2АК за умовами якого позивачі вступили до асоційованих членів ЖБК «Буча-Житлобуд №1» та зобовязались прийняти пайову участь у будівництві багатоповерхового житлового будинку з обєктами інфраструктури в межах автодороги Київ-Ковель-Яготин та вулиць Залізняка, ОСОБА_4 та Депутатська в м. Буча Київської області з метою отримання у власність квартири, обумовленої пунктом 3.1 договору, загальною проектною площею 65.35 кв.м., житловою площею 34,17 кв.м.,

ЖБК «Буча-Житлобуд №1» в свою чергу зобовязався організувати і забезпечити будівництво обєкту, визначеного пунктом 1.1 договору, здати його в експлуатацію, передати квартиру, обумовлену пунктом 3.1 договору учаснику, а учасник зобовязується на умовах укладеного договору повністю та вчасно сплатити пайовий внесок.

Позивачем внесено на виконання умов договору пайовий внесок в сумі 486204,0 грн., що підтверджується копіями квитанцій від 13.07.2015 року, 20.07.2015 року, від 01.08.2015 року, наявними в матеріалах справи.

Представником відповідача обставина про повну сплату учасником пайового внеску не заперечується.

Згідно пункту 6.1 договору запланований термін введення обєкта будівництва в експлуатацію І квартал 2016 року.

Відповідно до п. 7.5 укладеного сторонами договору передбачено, що у разі порушення терміну передачі учаснику квартири з власної вини більш ніж на 6 календарних місяців, кооператив на вимогу пайовика сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми сплаченого пайового внеску за кожен день прострочення.

Визначений термін введення обєкту в експлуатацію порушено з вини відповідача, та не здачу будинку до цього часу в експлуатацію представник відповідача не заперечує, тому пеня підлягає стягненню з відповідача.

Суд вважає неприйнятною позицію представника відповідача стосовно того, що строк передачі будівництва житла договором не визначено, а в договорі йдеться лише про запланований термін введення в експлуатацію обєкта будівництва. Такі твердження є хибними, і суд оцінює їх критично та до уваги не бере, адже договором сторонами передбачений період впродовж якого обєкт будівництва має бути введений а експлуатацію, та переданий учаснику договору. Будинок на час розгляду справи у експлуатацію не зданий, і при цьому ніякі обставини непереборної сили не настали. Цих обставин представник відповідача не заперечував.

Неприйнятною є позиція представника відповідача стосовно пропуску строку звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Дійсно статтею 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік, яка застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), проте цей строк застосовується до вимог нарахування та стягнення штрафних санкцій лише в межах одного року. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється окремо за кожний день (місяць) нарахування пені. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Отже, аналіз норм статті 266, частини другої статті 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням позивача до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Проте, порушення виконання зобов»язання триває і на час розгляду справи судом, тому позивачі правильно визначили період нарахування пені за останній рік з часу звернення до суду.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Загального трирічного строку звернення до суду за захистом порушеного права позивачами не пропущено.

Відповідно ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Останній день зазначеного у п. 7.5 шестимісячного строку сплив 01 січня 2017 року, а отже у позивача виникло право вимоги щодо отримання визначеної договором пені.

Проте відповідно до статті 258 ЦК України про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік. Таким чином, позивачем нарахована пеня за період з 04.03.2017 по 04.04.2018 року розрахований в період з 04.03.2017 по 04.04.2017 року поза межами річного строку та є підставою для задоволення позову в частині за період з 04.04.2017 року.

Відповідно до ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Розмір пені за період з 29.04.2017р. по 29.04.2018 р. складає:

Період розрахунку Ставка НБУ Днів Пеня

29.04.2017 - 25.05.2017 13 27 9351.10 грн.

26.05.2017 - 06.07.2017 12.5 42 13986.69 грн.

07.07.2017 - 02.08.2017 12.5 27 8991.44 грн.

03.08.2017 - 26.10.2017 12.5 85 28306.40грн.

27.10.2017 - 14.12.2017 13.5 49 17623.23грн.

15.12.2017 - 25.01.2018 14.5 42 16224.56грн.

26.01.2018 - 01.03.2018 16 35 14919.14грн.

02.03.2018 - 11.04.2018 17 41 18569.00грн.

12.04.2018 - 29.04.2018 17 17 7699.39грн.

а всього подвійний розмір пені буде становити 135670,90 грн., однак позивач заявив вимогу про стягнення такої пені в сумі 139360,0 грн., тому слід позов задовольнити частково та стягнути на користь позивача 135670,9 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, оскільки позивачем доведено, що відповідач порушив умови договору про сплату пайових внесків за № 4/4/2АК від 11.07.2015 року, що є підставою для стягнення пені.

Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1356,71 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, ч. 1, 4, 6 ст. 81, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259, ч. 6, 8 ст. 259, ст. 263, 264, 265, 266, 267, ч. 6, 7 ст. 268, ч. 1, 2 ст. 273, ч. 1 ст. 352, ст. 354, 430, ч. 6 ст. 431 ЦПК України, 547, 548, ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із житлово-будівельного кооперативу «Буча-Житлобуд №1» на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неустойку 135670,90 грн. (Сто тридцять п»ять тисяч шістсот сімдесят тисяч грн. 90 коп.) пені за невиконання зобовязань за договором пайової участі у будівництві № 4/4/2АК від 11.07.2016 року та 1356,71 грн. судового збору.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Дата виготовлення повного тексту рішення суду 17 липня 2018 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачі: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП 306290371, 02088, м. Київ, вул. Дяченко, 20-Б.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП 5, 02088, м. Київ, вул. Дяченко, 20-Б.

Відповідач: Житлово-будівельний кооператив «Буча-Житлобуд №1, , місце знаходження м. Хмельницький, вул. Вінницьке шосе, 6/2

Суддя :