Справа № 689/355/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Кульбаби А.В.,

з участю: секретаря судового засідання Білоус Г.В.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні залі суду в смт. Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Ярмолинецький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про стягнення збитків за несвоєчасне виконання грошового зобовязання,

встановив:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення збитків за несвоєчасне виконання грошового зобовязання. В позові зазначив, що Ярмолинецьким районним судом 30 вересня 2012 року прийнято рішення про стягнення боргу із відповідача на користь позивача в розмірі 10 000 грн. Відповідно до довідки Ярмолинецького РВ ДВС від 11.12.2017р. станом на 11.12.2017р. борг відповідача по виконавчому листу від 16.10.2012р. складає 9179, 09 грн. Добровільно сплатити борг відповідач відмовляється. Ним проведено розрахунок інфляції та додано до позовної заяви, розмір якого за період з 1 серпня 2016 року по 1 лютого 2018 року становить 2002, 86 коп. Розрахунок 3 % річних від простроченої суми за вказаним виконавчим листом за період з 1 серпня 2016 року по 1 лютого 2018 року ним також додано до позовної заяви та становить 414, 76 грн. Загальна сума заборгованості (інфляційні втрати та 3 % річних) по виконавчому листу від 16.10.2012р. складає 2417, 62 грн. (2002, 86 грн. + 414, 76 грн.).

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд задоволити позов в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечила, суду пояснила, що позивач надав суму заборгованості, яка нею частково була погашена. Повідомила, що власний (альтернативний) розрахунок вона не проводила. Надала суду платіжні доручення про відрахування заборгованості із її заробітної плати.

Представник третьої особи щодо задоволення позову поклався на розсуд суду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити повністю.

Судом встановлено, що рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 20 вересня 2012 року стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за кредитним договором як кошти за погашення тіла кредиту та процентів за користування кредитом в сумі 10 000 грн. На виконання вказаного рішення Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області 16 жовтня 2012 року видано виконавчий лист про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу за кредитним договором в розмірі 10 000 грн. Ця обставина підтверджується копією виконавчого листа від 16.10.2012р. (а.с. 3). Станом на 11 грудня 2017 року заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 по виконавчому листу № 2221/1073/12 від 16 жовтня 2012 року складає 9179, 09 грн. Зазначена обставина підтверджується копією довідки Ярмолинецького районного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області від 11.12.2017р. (а.с. 4).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобовязання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобовязання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення відповідно до вимог Закону №2711-IV.

Аналогічна правова позиція правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 24 жовтня 2011 року у справі № 6 38 цс 11.

Так, оскільки відповідач (боржник - ОСОБА_2) прострочила виконання грошового зобовязання, встановленого рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 20 вересня 2012 року, тому на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України вона зобовязана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми на користь позивача (кредитора ОСОБА_1).

Суд погоджується із розрахунком інфляційних втрат та пені за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, що подані до суду позивачем (а.с. 5-6).

Сума боргу з урахуванням індексів інфляції обчислюється за формулою: (сума боргу) * (індекс інфляції) : 100%.

Отже, розмір інфляційних втрат за період з 1 серпня 2016 року по 1 лютого 2018 року становить: 2002. 86 грн. = 121, 82 (сукупний індекс інфляції) * 9179, 09 грн. (сума боргу) : 100% - 9179, 09 (сума боргу).

Розрахунок 3 % річних від простроченої суми = (сума боргу) * (ставка пені у %) : 100 % : 365 днів * (кількість днів). Отже, розмір 3 % річних становить 414 грн. 76 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а ч. 2 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

А частина 1 статті 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд критично оцінює та відхиляє твердження відповідача про необґрунтованість заборгованості по вказаному виконавчому листу станом на 11.12.2017р. в розмірі 9179, 09 грн. і у звязку із цим неправильності проведених розрахунків індексу інфляції та 3 % річних.

Так, відповідачем на обґрунтування своїх заперечень не надано суду довідки про розмір заборгованості за виконавчим провадженням від 16.10.2012р., а також альтернативного розрахунку заборгованості з урахуванням інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Суд не бере до уваги на підтвердження доводів відповідача копії платіжних доручень про відрахування з її заробітної плати боргу (а.с. 26-32) на підставі постанови державного виконавця від 26.09.2017р., оскільки згідно цієї постанови (а.с. 35) звернуто стягнення на доходи боржника (ОСОБА_2) у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу 24 166 грн. 82 коп., а не заборгованості за цим виконавчим листом (№ 2221/1073/12 від 16.10.2012р.).

Таким чином, необхідно стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за прострочення виконання грошового зобовязання, встановленого рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 20 вересня 2012 року, грошові кошти в розмірі 2417 грн. 62 коп., а саме: інфляційні втрати в розмірі 2002 грн. 86 коп. та 3 проценти річних в розмірі 414, 76 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 77-81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України,

вирішив:

Позов задоволити повністю.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_2; РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4; РНОКПП НОМЕР_2) за прострочення виконання грошового зобовязання, встановленого рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 20 вересня 2012 року, грошові кошти в розмірі 2417 грн. 62 коп., а саме: інфляційні втрати в розмірі 2002 грн. 86 коп. та 3 проценти річних в розмірі 414, 76 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_2; РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 2 липня 2018 року.

Суддя підпис

Копія вірна:

Суддя А.В. Кульбаба