СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16938/16-ц

пр. № 2/759/569/18

26 вересня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря судового засідання Чернишук К.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми,

ВСТАНОВИВ:

у грудні 2016 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд встановити спосіб участі ОСОБА_4 у вихованні дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, спілкування батька з малолітніми дітьми та поклати на відповідача судові витрати.

Позовні вимоги аргументує тим, що він прожив з відповідачем у цивільному шлюбі, без офіційної реєстрації протягом тривалого періоду часу, в момент якого у них народилися діти, однак через те, що спільне подружнє життя не склалося з 2015 р. позивач став проживати окремо, а діти залишилися у відповідача та не зважаючи на це позивач намагався приділяти дітям свою увагу та ніколи не ухилявся від виконання від своїх батьківських обов'язків, проте з 2015 р. відповідач перешкоджає позивачу у здійсненні свої батьківських обов'язків та не дає можливості бачитись та спілкуватися з ними, а також приймати участь у їх вихованні.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та її представник заперечували проти задоволення позовних вимог, оскільки відповідач побоюється, що позивач має намір вивести її дітей за межі України.

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що у сторін є спільні діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6, 7).

Згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07.06.2016 з ОСОБА_4 присуджено до стягнення аліментів на утримання своїх дітей у розмірі 700 (сімсот) гривень на кожну дитину, а також аліменти на утримання матері дітей ОСОБА_2 у розмірі 500 грн 00 коп. (а.с. 8).

Позивачем на підтвердження виконання вказаного рішення суду надано копії квитанції про сплату аліментів (а.с. 9-16).

Згідно листа Святошинського УП ГУНП у м. Києві №51/60-14238/16 від 05.03.2016 встановлено, що позивач звертався і заявою до Управління з приводу того, що колишня цивільна дружина згідно розпорядження опікунської ради не дає бачитися із дітьми на підставі якої із ОСОБА_2 було проведено бесіду, яка повідомила, що дійсно вона перешкоджає у спілкуванні з дітьми їх батьку, оскільки він силою забирає дітей та погрожує вивести їх в Македонію, агресивно себе поводить, постійно провокує конфлікті ситуації та бійки, поводить себе неадекватно (а.с. 19).

Також позивач звертався із заявою від 17.12.2015 до Святошинської РДА у м. Києві щодо можливого вчинення перешкод у спілкуванні з дітьми за результатами якої 24.12.2015 із матір'ю дітей було проведено бесіду на якій остання повідомила, що не заперечує спілкування позивача з дітьми та проведення спільного дозвілля з ними (а.с. 22).

На підставі позовної заяви про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми Святошинською РДА у м. Києві було складено акт обстеження умов проживання житлово-побутових умов гр. ОСОБА_4 АДРЕСА_1, згідно якого встановлено, що умови для ночівлі дітей не створені належним чином, умови створені лише для відвідування (а.с. 49).

Частиною 2 ст. 2 Сімейного кодексу України (далі - СК України) врегульовано сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, між матір'ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно вимог ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» за якою, батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Статтею 153 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене.

Частиною 1 ст. 159 Сімейного Кодексу України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Частиною 2 ст. 159 Сімейного Кодексу України визначено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, тощо), місце та час їхнього спілкування.

Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст.ст. 3, 18 Конвенції «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 27 Конвенції передбачено, що дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Як встановлено при розгляді справи, сторони не домовились про порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною її батька, внаслідок чого позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить визначити порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Згідно висновку Святошинської РДА у м. Києві від 23.03.2017 №107-40/2291 встановлено, що з метою захисту прав та інтересів малолітніх дітей на засіданні комісії з питань захисту прав дитини від 15.03.2017 було рекомендовано визначити наступні способи участі ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні з дітьми, а саме: щосуботи з 13 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв.; щонеділі з 13 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв., щосереди з 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. (а.с. 47, 48).

З урахуванням вищевикладеного, встановлених судом обставин справи, враховуючи неймовірну можливість безперешкодного перетинання кордону батька із дитиною, суд вважає, що для позивача необхідно встановити уточнений порядок участі у вихованні дитини, а саме: у присутності матері щонеділі з 10 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. у місцях загального користування.

Суд вважає, що встановлення саме такого порядку зустрічей з дитиною для позивача буде повністю відповідати інтересам дитини, а також не буде порушувати права матері дітей щодо виховання та спілкування з дітьми.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з підстав, зазначених вище.

Згідно зі ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись вимогами, ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства»; ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції «Про права дитини»; ч. 2 ст. 2, ч. 7 ст. 7, с. 153, ст. 159 СК України, ст.ст. 2,7, 153, 159 СК України; ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, Конституцією України,-

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми задовольнити частково.

Встановити спосіб участі ОСОБА_4 у вихованні дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, спілкування батька з малолітніми дітьми, а саме: у присутності матері щонеділі з 10 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. у місцях загального користування.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2) судовий збір по справі у розмірі 500 (п'ятсот гривень) 00 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул'яновська

Повний текст судового рішення складено 26.09.2018.