Провадження № 2/752/1626/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
14.05.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
з участю секретаря - Якушко Т.А.,
представника позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщення за адресою: АДРЕСА_1.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником АДРЕСА_2.
Відповідач зареєстрована в спірній квартирі, що порушує права позивача на розпорядження своїм майном.
Колишніми власниками житла ОСОБА_3 та ОСОБА_4 01.12.2016 р. було укладено Договір оренди житлового приміщення з Антикорупційним вісником «Ваша Надія», що, на думку позивача, свідчить про те, що відповідач втратила право користування квартирою, оскільки там розміщуються Орендарі.
На підставі положень ст.ст. 319, 391 ЦК України позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням.
Представник позивача в ході судового розгляду підтримала позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просила суд позов задовольнити, посилаючись на те, що право користування відповідачем спірним жилим приміщенням було нерозривно пов»язано з правом власності колишніх власників квартири, а тому існують законні підстави для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Також представник позивача зазначила, що ОСОБА_2 фактично не проживає в спірній квартирі, оскільки там розміщується Антикорупційний вісник «Ваша надія» на підставі договору оренди.
Відповідач в судове засідання не з»явилась, про місце і час судового розгляду повідомлялась за місцем реєстрації, судові повістки повернулись до суду за закінченням терміну їх зберігання.
В силу положень ст. 130 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про місце і час судового розгляду.
За згодою представника позивача, на підставі положень ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» набуло право власності на АДРЕСА_3 на підставі Договору іпотеки від 23.04.2004 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5
Зазначене право було зареєстровано 12.04.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округ Кобелєвою А.М., що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно.
Судом встановлено, що на момент розгляду справи, в АДРЕСА_4 зареєстрована ОСОБА_2.
Підставами звернення позивача до суду з даним позовом є порушення його права власності.
Відповідно до роз»яснень, викладених в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.
Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 набула право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 за згодою попередніх власників житла - ОСОБА_3, ОСОБА_4
Отже, її право користування зазначеним жилим приміщенням було нерозривно пов»язано з право власності ОСОБА_3, ОСОБА_4 на спірну квартиру.
В силу положень ст.346 ЦК України право власності ОСОБА_3, ОСОБА_4 припинилось після реєстрації права власності на квартиру за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», а отже і право користування жилим приміщення відповідачкою також припинилось.
Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 18, 43, 49, 81, 141, 280-282 ЦПК України,
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_5.
Заява проперегляд заочногорішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя