Справа № 712/8014/18
Провадження №2/712/1885/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2018 року Соснівський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого - судді Пироженко В.Д.

за участі секретаря - Жук О.М.

за участі представника позивача адвоката ОСОБА_1

за участі представника відповідача адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.10.2009 року він уклав шлюб з відповідачкою ОСОБА_5, який рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.08.2017 року був розірваний. Від шлюбу мають двох доньок Єву ІНФОРМАЦІЯ_1 та Злату, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За час проживання в шлюбі позивачем та відповідачем було придбано таке майно: частину будинку 41/100 з відповідною частиною господарських споруд по вул.. Пушкіна, № 5, в м. Черкаси. Дана частина будинку належить їм на праві спільної сумісної власності. Проте, згоди щодо добровільного поділу майна між ними не досягнуто. Під час купівлі будинку договір було укладено від імені дружини і на сьогоднішній ден41/200 частин житлового будинку і господарських споруд № 5 по вул. Пушкіна, в м. Черкаси.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_6 позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не запречувала щодо визнання за позивачем право власності на дане майно.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 10 жовтня 2009 року сторони уклали шлюб..

Від шлюбу мають неповнолітніх доньок Єву ІНФОРМАЦІЯ_1 та Злату, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В подальшому, рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 22.08.2017 року шлюб між сторонами розірвано.

Згідно договору купівлі-продажу від 21.11.2012 року ОСОБА_4 прийняла у власність 41/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд № 5 по вул.. Пушкіна, в м. Черкаси, який посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7 та зареєстровано КП «ЧООБТІ» 30.11.2012 року, що підтверджується витягом про державну реєстрацію за № 6348792.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини самостійного заробітку.

Верховним Судом України при розгляді справи № 6-2641цс15 (постанова від 16.12.2015 року) висловлена Правова позиція про те, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. У звязку з викладеним у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися обєктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до обєктів права спільної сумісної власності подружжя.

Аналіз зібраних доказів свідчить про те, що 41/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд № 5 по вул.. Пушкіна, в м. Черкаси придбана в період шлюбу сторін по справі і є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Сторонами інших доказів суду не надано та факт такого придбання не заперечувався.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст. 70 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою.

Відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу України: дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до положень Сімейного кодексу України у випадку поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна жінки та чоловіка вважаються рівними, якщо інше не зазначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст.69 ч.І СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Обставин, які б давали підстави для відступу від рівності часток подружжя судом не встановлено, а тому суд вважає, що частки сторін у праві власності на квартиру є рівними.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов в частинні визнання за позивачем ОСОБА_3 права власності на 41/200 частин домоволодіння підлягає до задоволення .

Позивачем при подачі позову було сплачено зайво судовий збір в сумі 2503,75 гривні, а тому суд вважає за потрібне повернути позивачу зайво сплачену суму коштів.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 70, 71 СК України, ст. 319, 321 ЦК України, -

В и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідн. Код НОМЕР_1, прож. м. Черкаси, 30 років Перемоги, 46, кв.251, право власності на 41/200 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд по вул. Пушкіна, 5, в м. Черкаси.

Повернути ОСОБА_3 зайво сплачений судовий збір по квитанції № 19 від 06.07.2018 року в сумі 2503,75 грн, отримувач філія Черкаське ОУ АТ «Ощадбанк».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354, 355 ЦПК України). Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий :

Дата складення повного текст рішення 08.10.2018 року.