Справа № 438/554/17 Головуючий у 1 інстанції: Слиш А.Т.
Провадження № 22-ц/783/1826/18 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року м.Львів

Справа № 438/554/17

Провадження № 22-ц/783/1826/18

Апеляційний суд Львівської області в складі:

головуючого Приколоти Т.І.,

суддів Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретар Яремко Е.Р.

розглянув апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»

на рішення Бориславського міського суду Львівської області, ухваленого у м. Борислав 2 квітня 2018 року (суддя Слиш А.Т.)

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернулося з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 31336,53 грн., а саме: по відсотках -20042,50 грн.; за комісією - 6398,92 грн.; штрафу - 4895,11 грн., а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22 липня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» та ОСОБА_2, укладено кредитний договір № 5, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 121 192,64 грн. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується повернути кредит, виплачувати проценти за кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах , передбачені кредитним договором. 18 травня 2012 року між первинним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого позивач зобов'язався передати грошові кошти в розпорядження первинного кредитора, а первинний кредитор зобов'язався відступити позивачу свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами. Первинному кредитору було відступлена право грошової вимоги за кредитним договором № 5 від 22 липня 2008 року позивачу. Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобов'язання повністю виконали, позивачем передано грошові кошти, а первинний кредитор відступив свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Первинний кредитор свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 121192, 64 грн. Однак, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 5 квітня 2017 року має прострочену заборгованість по відсотках - 20042,50 грн., заборгованість за комісією 6398,92 грн. У зв'язку із систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, йому було нараховано неустойку (штраф), розмір якого станом на 5 квітня 2017 року складає 4895,11 грн.

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 2 квітня 2018 року відмовлено в задоволенні позову.

Рішення суду оскаржує Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» свої зобов'язання за кредитним договором виконано, надано ОСОБА_2 кредит в розмірі 121192, 64 грн. Однак, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав в результаті чого має прострочену заборгованість.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що 22 липня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» (первинний кредитор) та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 5, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 121 192,64 грн.

Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується повертати кредит, виплачувати проценти за кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах , передбачені кредитним договором.

Згідно із п.9.1. договору термін дії договору визначено сторонами з моменту підписання та до повного повернення. Відповідно до п.1.1. цього договору, сторони погодили, що відповідач повертає кредит в термін до 10 липня 2013року у 60 платіжних періодів. Відповідно до графіку платежів, додатку №1 до Кредитного договору кінцева дата кінцевого 60 щомісячного платежу встановлена сторонами 7 жовтня 2013 року.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що сторонами визначено кінцевий термін повернення кредитних коштів саме 7 жовтня 2013 року.

Встановлено, що 18 травня 2012 року між первинним кредитором та ТзОВ «Кредитні Ініціативи» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого позивач зобов'язався передати грошові кошти в розпорядження первинного кредитора, який зобов'язався відступити позивачу свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами. Первинному кредитору було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 5 від 22 липня 2008 року позивачу. Відповідно до зазначеного договору сторони свої зобов'язання повністю виконали, позивачем передано грошові кошти, а первинний кредитор відступив свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами.

Відповідач неналежно виконував умови кредитного договору, у зв»язку з чим позивач 19 серпня 2013 року надіслав відповідачу вимогу про досудове врегулювання спору (протягом семи днів з дня відправлення вимоги) про погашення заборгованості у розмірі 37 519, 64 грн.

2 вересня 2013 року позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 в сумі 37 519, 64 грн., з яких: 26 812, 82 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 7 095, 81 грн. - відсотки, 2 181, 45 грн.- комісія та 1 429, 56 грн. штраф.

Встановлено, що рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 25 грудня 2015 року у справі за позовом ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5 від 22 липня 2008 року задоволено, та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором №5 від 22 липня 2008 року у розмірі 37 519, 64 грн. Вирішено питання судових витрат.

Вказане рішення вступило в законну силу.

З виконавчого провадження ВП №51841479Ю Бориславського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області вбачається що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №570/4014/13-ц виданого 21 квітня 2016 року, виданого Бориславським міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором 5 від 22 липня 2008 року у розмірі 37 519, 64 грн. закінчено.

Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 5 квітня 2017 року має прострочену заборгованість по відсотках - 20 042,50 грн., заборгованість за комісією 6398,92 грн. У зв'язку із систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, йому було нараховано неустойку (штраф), розмір якого станом на 5 квітня 2017 року становить 4 895,11 грн. У зв'язку з чим позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 31 336,53 грн., а саме: по відсотках -20 042,50 грн.; за комісією - 6 398,92 грн.; штраф - 4 895,11 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пред'явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом є зміною строку виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності. Після зміни строку виконання зобов'язання усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення.

Є встановленим, що сторонами, відповідно до графіку платежів, додатку №1 до кредитного договору № 5 від 22 липня 2008 року визначено кінцевий термін повернення кредитних коштів 7 жовтня 2013 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, звернувшись 19 серпня 2013 року до відповідача з вимогою про досудове врегулювання спору через неналежне виконання відповідачем умов договору, фактично скористався своїм правом вимоги дострокового виконання останнім його боргових зобов'язань за вказаним кредитним договором і 2 вересня 2013 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за цим кредитним договором.

Своїм зверненням у вересні 2013 року з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним кредитним договором ТзОВ «Кредитні ініціативи», змінив строк виконання зобов'язання, тому зазначений кредитний договір припинив свою дію і позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за цим кредитним договором, оскільки, нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки поза строком дії кредитного договору не передбачено.

З моменту ухвалення рішення Бориславського міського суду Львівської області від 25 грудня 2015 року у справі, яким вирішено спір сторін щодо кредитних зобов'язань відповідача, правовідносини сторін перейшли у площину виконання судового рішення і такі правовідносини врегульовані спеціальним законом - Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням встановленого, оскільки наявне рішення Бориславського міського суду Львівської області від 25 грудня 2015 року про повне задоволення вимог кредитора, яке не надає позивачу права на нарахування і отримання відсотків, комісій та штрафів за зазначеним кредитним договором, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Рішення відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и в:

Залишити рішення Бориславського міського суду Львівської області від 2 квітня 2018 року без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 21 серпня 2018 року.

Головуючий

Судді