ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року м.Суми

Справа №591/5701/17

Номер провадження 22-ц/788/1243/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

стягувач - Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради,

боржник - ОСОБА_1,

Зарічний відділ державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 30 травня 2018 року, постановленої у складі судді Клименко А.Я., у приміщенні Зарічного районного суду м. Суми, повний текст якої складений 04 червня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Савенка Ю.О., в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця щодо винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15 серпня 2017 року, накладеного в рамках виконавчого провадження № 54113882 та скасувати арешт майна боржника й оголошення заборони на його відчуження у цьому виконавчому провадженні.

Вимоги скарги обґрунтовано тим, що він є боржником у виконавчому провадженні № 54113882, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого 24 травня 2017 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з нього на користь Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради безпідставно отриманої грошової допомоги за період з 05 січня 2015 року по 09 вересня 2015 року в сумі 1378 грн. 28 серпня 2017 року він отримав постанову державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 15 серпня 2017 року про накладення арешту на все майно, що йому належить. Проте, боржник вважає вказану постанову державного виконавця незаконною, так як ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2017 року було зупинено виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 13 березня 2017 року та ухвали Апеляційного суду Сумської області від 18 травня 2017 року у даній справі. У зв'язку із зазначеним, 30 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області із заявою про скасування постанови про арешт майна боржника, зняття арешту та заборони здійснювати відчуження належного йому рухомого майна, однак у відповідь отримав листа від 11 вересня 2017 року про те, що вказане виконавче провадження 21 серпня 2017 року було передано до Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Посилаючись на те, що саме державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області було винесено постанову про арешт майна боржника, яка, на його думку, є незаконною, боржник оскаржив дії державного виконавця до суду.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30 травня 2018 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано дії державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Савенка Ю.О. такими, що суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Скасовано арешт майна боржника ОСОБА_1, накладений згідно постанови державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Савенка Ю.О. від 15 серпня 2017 року в рамках виконавчого провадження № 54113882.

Вказану ухвалу суду Зарічний відділ державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відділ ДВС, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні вимог скарги у повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що державний виконавець, накладаючи арешт на майно боржника, діяв в рамках Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, станом на момент винесення постанови про арешт майна боржника від 15 серпня 2017 року та проведення реєстраційних дій щодо обтяження рухомого майна державному виконавцю не було відомо про ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2017 року, якою було зупинено виконання рішення суду про стягнення з боржника грошових коштів. Крім того, станом на момент подання боржником заяви про скасування постанови про арешт майна виконавче провадження вже було передано до Головного територіального управління юстиції у Харківській області, що унеможливлює реєстрацію виконавчих дій Зарічним відділом ДВС м. Суми ГТУЮ за цим виконавчим провадженням. Також відділ ДВС посилається на те, що зупинення вчинення виконавчих дій не є підставою для зняття арешту з майна відповідно до вимог ч. 4 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження».

Від боржника надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити скаргу без задоволення. Посилається на те, що доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції. Наявність накладеного арешту на належне йому майно за умови чинності ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2017 року, порушує його права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1, який заперечує проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Зарічному відділі державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області перебувало виконавче провадження № 54113882 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 24 травня 2017 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 3596 грн 84 коп. (а. с. 71). Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем 12 червня 2017 року.

Постановою старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 15 серпня 2017 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику (а. с. 5, на звороті).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 16 серпня 2017 року за № 53161218 об'єктом обтяження є все належне боржнику ОСОБА_1 рухоме майно, яке заборонено відчужувати (а. с. 6).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2017 року поновлено ОСОБА_1 строк касаційного оскарження рішення Зарічного районного суду м. Суми від 13 березня 2017 року та ухвали Апеляційного суду Сумської області від 18 травня 2017 року. Відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на зазначені судові рішення. В мотивувальній частині вказаної ухвали зазначено, що суддя вважає за необхідне виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 13 березня 2017 року та ухвали Апеляційного суду Сумської області від 18 травня 2017 року зупинити до закінчення касаційного розгляду (а. с. 7).

30 травня 2017 року боржник ОСОБА_1 звернувся до начальника Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області із заявою про скасування постанови про арешт майна боржника у виконавчому провадженні та про зняття арешту й заборони здійснювати відчуження належного йому рухомого майна, додавши до заяви копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2017 року (а. с. 12).

У відповідь на заяву Зарічний відділ державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області листом від 11 вересня 2017 року повідомив боржника про те, що постановою державного виконавця від 21 серпня 2017 року виконавче провадження № 54113882 було передано до Головного територіального управління юстиції у Харківській області на підставі ч. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (а. с. 8, 9, 10).

Задовольняючи вимоги скарги, суд першої інстанції дійшов висновку, що скарга є обґрунтованою, тому визнав дії державного виконавця протиправними і такими, що суперечать закону.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Як передбачено п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

У той же час, вимогами ч. 4 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадку, передбаченого пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що ухвала суду про зупинення виконання рішення суду є підставою для винесення державним виконавцем постанови про зупинення вчинення виконавчих дій, яка має бути винесена не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про таку обставину.

Отже, сама по собі наявність ухвали суду про зупинення виконання рішення суду не свідчить про автоматичне зупинення вчинення виконавчих у виконавчому провадженні, а є лише підставою для винесення державним виконавцем відповідної постанови. Відтак, ухвала суду щодо зупинення виконання рішення суду має бути доведена до відома державного виконавця у передбачений законом спосіб, після чого державний виконавець не пізніше наступного робочого дня зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

У той же час, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів про те, що станом на момент винесення постанови про накладення арешту на майно боржника державний виконавець знав про постановлення Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвали від 13 липня 2017 року.

З доданих боржником до матеріалів скарги копій документів, а також з доданих до апеляційної скарги копій документів вбачається, що Зарічному відділу ДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області стало відомо про ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2017 року лише після звернення боржника із заявою від 30 серпня 2017 року про скасування постанови державного виконавця про накладення арешту, тобто, вже після винесення оскаржуваної постанови.

Крім того, як вже зазначалося, у вказаній ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про необхідність зупинення виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 13 березня 2017 року та ухвали Апеляційного суду Сумської області від 18 травня 2017 року до закінчення касаційного розгляду зазначено тільки в мотивувальній частині. Резолютивна частина ухвали вказівки про зупинення виконання судових рішень до закінчення касаційного розгляду не містить.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що виносячи постанову про арешт майна боржника від 15 серпня 2017 року державний виконавець діяв на підставі та у межах наданих йому повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Відтак, вимоги скарги щодо неправомірності дій державного виконавця, скасування арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження є необґрунтованими і такими, що не підтверджуються матеріалами справи.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що на момент звернення боржника до Зарічного відділу ДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області виконавче провадження № 54113882 вже було передано до Головного територіального управління юстиції у Харківській області, що відповідно до положень п. 7 розділу ІV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року за № 2432/5, унеможливлює реєстрацію виконавчих дій за цим виконавчим провадженням виконавцем, який його передав.

До того ж, за положеннями ч. 4 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» зупинення вчинення виконавчих дій не є підставою для зняття накладеного на майно боржника арешту.

Отже, на підставі п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до положень статті 452 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги.

Ураховуючи, що ухвалою судді Апеляційного суду Сумської області від 06 липня 2018 року Зарічному відділу ДВС міста Суми ГТУЮ У Сумській області було відстрочено сплату судового збору в сумі 1762 грн до ухвалення судового рішення у даній справі, тому з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у вищезазначеному розмірі.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п.п. 3, 4, 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 30 травня 2018 року в даній справі скасувати.

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Савенка Юрія Олександровича.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції в сумі 1762 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 липня 2018 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді : О.Ю. Кононенко

С.С. Ткачук