Справа № 219/7233/18
Провадження №2-н/219/849/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Павленко О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Бахмут Енергія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиту теплову енергію, -

встановив:

товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут Енергія» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з боржника на свою користь заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.07.2015 року по 01.06.2018 року в сумі 12 072 грн. 16 коп. та судові витрати.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Однак, виходячи з наданого ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Бахмут Енергія» розрахунку, заявник просить стягнути з боржника заборгованість починаючи з 01.07.2015 року по 01.06.2018 року, тобто, заявлені вимоги виходять за межі строку позовної давності, що визначені ст.257 ЦК України.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право є підставою для відмови у видачі судового наказу за заявою про видачу судового наказу, якщо з доданих документів вбачається пропуск позовної давності; така вимога може бути розглянута тільки у позовному провадженні.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму норми ЦПК України не передбачають можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки, він видається лише за умови безспірності вимог.

Згідно п.5 ч.1 ст. 165 ЦПК України якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред'явлення позову в суд за такою вимогою, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.3 ст. 165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

А тому у звязку з тим, що з наданих заявником документів вбачається пропуск позовної давності, та враховуючи неможливість часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, вимога щодо стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію починаючи з 01.07.2015 року по 01.06.2018 року в сумі 12 072 грн. 16 коп. не може бути визнана судом безспірною та як наслідок цього, не підлягає розгляду у порядку наказаного провадження.

Згідно п.5 ч.1 ст. 165 ЦПК України якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред'явлення позову в суд за такою вимогою, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За таких обставин, суддя вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу, та роз'яснити заявникові, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165, 166 ЦПК України, суддя,-

постановив:

відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Бахмут Енергія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиту теплову енергію.

Роз'яснити заявнику ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Бахмут Енергія» право на звернення до суду в позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

ОСОБА_3