Номер провадження: 22-ц/785/5872/18
Номер справи місцевого суду: 492/66/16-ц
Головуючий у першій інстанції Гусєва Н. Д.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області, у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Кононенко Н.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 10 травня 2018 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про розподіл майна подружжя, набутого під час шлюбу та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання особистою приватною власністю майна, набутого під час шлюбу,

встановив:

20.01.2016 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_5 про розподіл майна, набутого під час шлюбу, вимоги якого в подальшому уточнила, мотивуючи їх тим, що 16 листопада 2007 року між сторонами був укладений шлюб, який рішенням суду від 20 жовтня 2015 року було розірвано. За час перебування в шлюбі сторонами було набуто спільне майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 а також земельні ділянки площею 0,1 га, 0,0944 га, розташовані за вищевказаною адресою. Оскільки зазначене майно придбане в період шлюбу, позивачка просила здійснити поділ майна між сторонами, визнати за сторонами право власності на 1/2 частину вищевказаного майна.

Відповідач за первісним позовом заявлені позивачкою позовні вимоги не визнав та звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3, в якій просив визнати його особистою приватною власністю житловий будинок АДРЕСА_1, посилаючись на те, що з ОСОБА_3 перебував у шлюбі та в період шлюбу його батько ОСОБА_6 з нагоди дня народження подарував йому вищезазначений будинок, до якого ОСОБА_3 не має жодного відношення, так як грошові кошти взяті не з сімейного бюджету, у зв'язку з чим спірний будинок ОСОБА_5 вважав своєю особистою приватною власністю.

Ухвалою суду від 03 серпня 2016 року зустрічна позовна заява ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання особистою приватною власністю майна, набутого під час шлюбу, об'єднана в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про розподіл майна подружжя, набутого під час шлюбу.

Позивач за первісною позовною заявою, яка є відповідачем за зустрічною позовною заявою та її представник про час та місце розгляду справи, призначене на 10 травня 2018 року повідомлялися належним чином, однак в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки в судове засідання суд не повідомили.

Відповідач за первісною позовною заявою, який є позивачем за зустрічною позовною заявою, та його представник про час та місце розгляду справи, призначене на 10 травня 2018 року повідомлялися належним чином, однак в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки в судове засідання суд не повідомили.

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 10 травня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про розподіл майна подружжя, набутого під час шлюбу - залишено без розгляду, зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання особистою приватною власністю майна, набутого під час шлюбу - залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 ставить питання про скасування ухвалиАрцизького районного суду Одеської області від 10 травня 2018 року про залишення без розглядуїї позовної заяви і направлення справи для подальшого розгляду до Арцизького районного суду Одеської області.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України - суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, представник позивача за первісним позовом ОСОБА_3 - ОСОБА_4 не з'явився в судове засідання без надання суду заяви про поважність причин його неявки лише один раз - 10 травня 2018 року, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання.

Проте, що стосується попереднього судового засідання, яке відбулось 05.04.2018 року, він надав суду заяву про неможливість його участі в розгляді справи через те, що має приймати участь в іншій справі, яка в цей день розглядається в суді апеляційної інстанції Одеської області (а.с.204). Тобто представник позивача ОСОБА_3 повідомив суду про причини своєї неявки в судове засідання.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з первісним позовом до ОСОБА_5 ще в січні 2016 року, інтересу до поданої заяви не втратила, про що свідчать неодноразові явки її представника в судові засідання, подання заяви від 16.01.2018 року про виклик свідків (а.с.173), заяви від 30.01.2018 року про збільшення позовних вимог (а.с.179-181).

Однак, судові засідання не відбувались, як частково по причині неявки в судове засідання представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_5, так і в основному - судді-головуючого у справі (а.с.18, 19, 24, 65, 74, 76, 97, 106, 113, 117, 120,122, 123, 129, 130, 131, 133, 134, 143, 146, 147).

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач та його представник повторно не з'явилися в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки, не надав заяву про розгляд справи без його участі, що призвело до постановлення незаконної ухвали суду про залишення позову без розгляду.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що не маючи законних підстав для залишення первісного позову без розгляду, який перебував на розгляді суду майже два з половиною років, суд повинен був розглянути справу та ухвалити судове рішення на підставі наявних у справі доказів, а не залишати первісний позов без розгляду.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її повністю спростовують, оскільки ухвалу постановлено не у відповідності до вимог процесуального права.

У зв'язку з цим, апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу суду скасувати в частині позовних вимог ОСОБА_3 і справу в цій часині направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, ст.ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 10 травня 2018 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_3 скасувати і направити справу в цій частині для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29.08.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Н.А. Кононенко

Т.В. Цюра