Ухвала

08 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 761/46959/17

провадження № 61-45126ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 31 серпня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» ВолощукаІгоря Григоровича про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ № 56/1-ос від 13 листопада 2015 року уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Національні інвестиції» (далі - ПАТ «Банк «Національні інвестиції») Волощука І. Г. в частині визнання нікчемним правочину щодо перерахування коштів у сумі 180 тис. грн на поточний рахунок НОМЕР_1 та договору банківського рахунка № НОМЕР_1 від 17 вересня 2015 року; зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Національні інвестиції» Луньо І. В. включити його до переліку вкладників ПАТ «Банк «Національні інвестиції», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 07 червня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 31 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 червня 2018 року скасовано, провадження у справі закрито.

04 жовтня 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 31 серпня 2018 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 червня 2018 року слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини четвертої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 червня 2018 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в апеляційному порядку по суті не переглядалося, то у відкритті касаційного провадження в частині оскарження цього рішення необхідно відмовити з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Касаційна скарга в частині оскарження постанови Апеляційного суду міста Києва від 31 серпня 2018 року не може бути прийнята до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частин першої, другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду від 31 серпня 2018 року він отримав 07 вересня 2018 року. Однак зі змісту касаційної скарги не вбачається клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення із зазначенням поважних причин пропуску цього строку, а також доказів отримання заявником оскаржуваної постанови апеляційного суду саме 07 вересня 2018 року.

Суд касаційної інстанції позбавлений можливості поновити строк на касаційне оскарження за власною ініціативою, а лише - за наявності відповідної заяви особи, яка подає скаргу.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповноважними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Отже, заявнику слід подати до суду касаційної інстанції заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести підстави для його поновлення та надати відповідні докази, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 червня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» Волощук Ігоря Григоровича про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду міста Києва від 31 серпня 2018 року залишити без руху та надати строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для звернення до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням підстав для поновлення цього строку та наданням відповідних доказів.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук