Справа № 359/4555/18
Провадження № 2/359/2001/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої судді Яковлєвої Л.В.
при секретарі Івченко В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому, -
12 червня 2018 року представник Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБ України) ОСОБА_2 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, яким просить стягнути з відповідача на користь МТСБ України витрати, повязані із здійсненням регламентної виплати потерпілому в розмірі 10 895, 59 грн.; витрати, понесені на проведення дослідження КТЗ та збір документів у розмірі 1117,00 грн. та судові витрати, повязані з оплатою судового збору в розмірі 1762,00 грн.
В судове засідання представник позивача не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Натомість в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи здійснювати у його відсутність.
Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань до суду не направив.
На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу.
Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року за № 475/97-ВР передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом.
Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що 19 липня 2015 року о 12 год. 00 хв. на вул. Леніна, 67 в с. Русанів Броварського району Київської області, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, який знаходився під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3
Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_1, що підтверджується постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 вересня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України (а.с. 7).
На момент дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Станом на 19 липня 2015 року цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_3 застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» (а.с. 8).
Зазначена шкода особисто винуватцем дорожньо-транспортної пригоди не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) бюро України з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2585510 (а.с. 8, 12). Договірних зобов'язань між МТСБ України, потерпілою особою та відповідачем не виникало.
Відповідно п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБ України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, в разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБ України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоровю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, МТСБ України виконало покладені на нього ЗакономУкраїни «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язки по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.
Статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Оскільки автомобілем НОМЕР_1, яким керував відповідач ОСОБА_1, визнано винним у скоєній дорожньо-транспортній пригоді, то саме він зобов'язаний відшкодувати заподіяні збитки, що сталися в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги МТСБ України про відшкодування шкоди в розмірі 10 895,59 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно положень п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобовязаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
На виконання вказаних приписів, для визначення матеріального збитку завданого автомобілю НОМЕР_3, внаслідок ДТП, позивач надав відповідне доручення ТОВ «ЕК «Укравтоекспертиза-Стандарт» (а.с.9). За послуги ТОВ «ЕК «Укравтоекспертиза-Стандарт» позивач поніс витрати в розмірі 1117,00 грн., що підтверджується рахунком № С15-247 від 18 серпня 2015 року, актом виконаних робіт та платіжним дорученням № С15-247рв від 02 грудня 2015 року (а.с. 10).
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Оскільки судом задовольняються позовні вимоги про відшкодування шкоди, то і вимоги позивача про стягнення витрат на проведення дослідження КТЗ у розмірі 1117,00 грн. також підлягають задоволенню, а вказана сума - стягненню з відповідача.
Відповідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 19, 81, 141, 263-265, 274 ЦПК України, ст.ст. 11, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому - задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Л. В. Яковлєва