Справа № 530/889/18

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

05.10.2018 року місто Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді - Демянченка С.М., секретарі Тараненко Т.І. розглянувши в підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Зіньків Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Зіньківського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в:

З позову вбачається, що 18.08.2015 року помер ОСОБА_3 батько, позивача, після його смерті залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки. Єдиним спадкоємцем за законом на вказану спадщину являється позивач ОСОБА_1, інші спадкоємці відсутні. Державний нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона у встановлений чинним законодавством України шестимісячний строк, не подала до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Позивач в позові вказує, що вище вказаний шестимісячний строк, встановлений законодавством України вона пропустила з поважної причини в звязку з тим, що з 20.08.2014 року проживає та навчається у м. Москва Російської Федерації. В звязку з вище викладеним представник позивача за довіреністю ОСОБА_4 звернувся до суду і просив суд ухвалити рішення, яким причину пропуску ОСОБА_1 строку встановленого для прийняття спадщини визнати поважною та визначити їй додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

В судове засідання сторони не зявились від представника позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Зіньківського району Полтавської області в судове засідання не зявилася, надіслала до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника, позов визнав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

ОСОБА_5 нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, прийнявши до уваги заяви та клопотання учасників справи, дослідивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Зіньківського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч.3 та ч.4 ст.12,ч.1 та ч.2 ст.13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України вбачається, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася 18.10.1996 року в селі Лютенські Будища Зіньківського району Полтавської області і її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ( а.с.3-4,6). ОСОБА_3 помер 18.08.2015 року (а.с.9). ОСОБА_3 на день смерті 18.08.2015 року проживав та був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 і разом з ним проживали та були зареєстровані ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8В.( а.с.8). Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки. Шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 закінчився 18.02.2016 року. З довідки Російського нового університету від 18.06.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 являється студенткою 4 курсу заочної форми навчання на факультеті Бізнес технологій автономної некомерційної організації вищої світи, дата закінчення навчання 30.06.2019 року ( а.с.10).

З повідомлення Зіньківської державної нотаріальної контори від 26.09.2018 року за № 959/01-16 вбачається, що після померлого ОСОБА_3 18.08.2015 року спадкова справа не заведена, претензії від кредиторів не надходили.

ОСОБА_5 статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). ОСОБА_5 статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається зі ст. 1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України "Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України "Оформлення права на спадщину"). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судовий порядок продовження даного строку застосовується у випадках, коли інші спадкоємці, які прийняли спадщину, або хоча б один із них, заперечують проти вступу у спадщину особи, що пропустила вказаний строк, якщо спадщина перейшла до територіальної громади і немає інших спадкоємців або усі спадкоємці, крім позивача, відмовилися від спадщини. ОСОБА_5 частинами першою та третьою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. ОСОБА_5 позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості одержання своєї частки спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, також і після спливу значного строку. Підставами для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, є визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними.

Відповідно до роз'яснень, даних у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування, особа, яка не прийняла спадщини в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

ОСОБА_5 наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є поважними, бере до уваги те, що протягом строку, встановленого для прийняття спадщини позивач перебувала і поданий час перебуває на навчанні в Російській Федерації, тобто за межами України, тому позов слід задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись ст.1272 ЦК України, ст.ст. 12,13, 81, 189-200, 210, 247, 258-259, 263-268 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

ОСОБА_9 Сергіївни до ОСОБА_2 сільської ради Зіньківського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк, в один місяць, з часу набрання рішенням суду чинності, для подання заяви про прийняття спадщини після померлого 18 серпня 2015 року ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за на слідками апеляційного перегляду.

Суддя -