Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/9316/17 Головуючий у 1-й інстанції: Юрлагіна Т.В.
Провадження № 22-ц/778/1761/18 Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Полякова О.З.

Суддів Онищенка Е.А.

ОСОБА_2

При секретарі Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», про захист прав споживача, розірвання кредитного договору,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи», третя особа: ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», про захист прав споживача, розірвання кредитного договору,я кий неодноразово було уточнено.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 12.09.2007 року між ним та ТОВ «Простофінанс» укладено кредитний договір, за умовами якого він отримав кошти на придбання автомобіля ЗАЗ ТF699Р, державний номер НОМЕР_1 та Договір застави транспортного засобу.

На виконання вимог пункту 2.1.7 Договору застави 15.09.2008 року між ним та ЗАТ « СК « Провідна», яке в подальшому було реорганізовано у ПрАТ «Провідна», було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, переданого у заставу.

За умовами зазначеного договору страхування ЗАТ « СК «Провідна» було застраховано автомобіль ЗАЗ ТF699Р, державний номер НОМЕР_1. Вигодонабувачем за договором виступило ТОВ « ПростоФінанс».

04 серпня 2009 року автомобіль ЗАЗ ТF699Р, державний номер НОМЕР_1, було викрадено.

06 серпня 2009 року за даним фактом було порушено кримінальну справу.

Після викрадення автомобілю у страховій компанії було заведено страхову справу та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 32 550,00 грн. наступним чином: 29 969,76 грн. на користь ТОВ « ПростоФінанс» та 581 грн. на його користь.

20 січня 2010 року ПрАТ « СК «Провідна» перерахувало на рахунок ТОВ «ПростоФінанс» частину страхового відшкодування в розмірі 9 806, 30 грн. в якості часткового погашення суми боргу за кредитним договором.

14 жовтня 2010 року він звернувся до ПрАТ « СК «Провідна» із заявою про відмову від права власності на викрадений застрахований автомобіль.

21 червня 2012 року для здійснення виплати страхового відшкодування, ПрАТ « СК «Провідна» до ТОВ « ПростоФінанс» було передано на підписання договір про відмову від права на викрадений автомобіль, на підтвердження згоди вигодонабувача на укладення ним такого договору на користь ПрАТ « СК « Провідна». Проте, відповіді від ТОВ « ПростоФінанс» отримано не було.

Зазначав, що умови кредитного договору виконувалися ним до моменту настання страхового випадку, тому вважає, що його вина у невиконанні умов кредитного договору відсутня.

Його зобовязання із сплати грошових коштів перед ТОВ « ПростоФінанс» було припинено у момент ненадання відповіді ТОВ « ПростоФінанс» на лист від ПрАТ « СК Провідна» від 7.11.2012 року « Щодо розміру страхового відшкодування» та не вчинення дій згідно п.22.5 договору страхування, тобто фактичної відмови прийняття належного виконання. Відмова кредитора від прийняття зобовязання є односторонньою відмовою кредитора від договору.

18 травня 2012 року між ТОВ « ПростоФінанс» та ТОВ « Кредитні ініціативи» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «ПростоФінанс» відступило ТОВ « Кредитні ініціативи» право вимоги за кредитним договором від 12.09.2007 року.

Вважає, що на момент укладення договору купівлі-продажу кредитного портфелю між ТОВ « Кредитні ініціативи» та ТОВ « ПростоФінанс» , правовідносини між ним та ТОВ «ПростоФінанс» було припинено через відмову ТОВ « ПростоФінанс» від прийняття зобовязання, таким чином і від договору. Тому, з вищевикладених підстав кредитний договір від 12.09.2007 року підлягає розірванню в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене просив суд розірвати кредитний договір, укладений між ним та ТОВ «ПростоФінанс» від 12.09.2007 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду, ухвалити нове про задоволення позову.

ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання 22.06.2018 року ,про що свідчить його особистий підпис в рекомендованому повідомленні, перед судовим засіданням апеляційного суду надіслав заяву про перенесення слухання справи у звязку з неможливістю присутності в судовому засіданні його представника адвоката ОСОБА_4 , внаслідок знаходження у м. Одеса . Будь - яких доказів неможливості бути присутнім особисто в судовому засіданні до заяви не надано, повноваження щодо представлення інтересів ОСОБА_3 з боку ОСОБА_4 в справі відсутні, слухання справи 06.06.2018 року було відкладено за відсутності позивача, апеляційне провадження по справі відкрито за скаргою ОСОБА_3 10.04.2018 року і судова колегія ,з урахуванням приписів ч.1,п.10 ч.2 ст.2 ЦПК України щодо обовязку суду та учасників процесу керуватися завданням цивільного судочинства, до складу якого входить своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, вважає зазначені причини неявки до суду неповажними і розглядає справу за відсутності особи яка подала апеляційну скаргу.

Вислухавши доповідача, перевіривши законність і

обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів

апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до

висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 вересня 2007 року між ОСОБА_3 та ТОВ « ПростоФінанс» було укладено кредитний договір № 6, за умовами якого товариство надало йому кредит у розмірі 38 340, 00 грн. на придбання автотранспортного засобу марки FUАН0001 Dаеwоо ZАZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , строком повернення до 10.09.2012 року ( а.с. 18-23, т.1).

18 травня 2012 року між ТОВ « ПростоФінанс» та ТОВ « Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги за кредитним договором № 6 від 12.09.2007 року.

Відповідно ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та інших випадках , встановлених договором або законом.

Згідно п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, або розірвання договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Неналежним є виконання зобовязання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

В даному випадку зобовязання банківської установи за кредитним договором № 6 від 12.09.2007 року визначені п.6.1 договору, з якого вбачається, що кредитодавець зобовязується надати кредит не пізніше 2 ( двох) робочих днів з моменту, передбаченого п. 2.8. цього договору.

Зміст вказаного пункту договору співпадає із змістом поняття кредитного договору, який складають обовязки кредитодавця надати позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальника повернути кредит та сплатити проценти за ним.

Під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що зазначене зобовязання ТОВ « ПростоФінанс» виконало та надало ОСОБА_3 для придбання автомобіля кредитні кошти в розмірі 38 340, 00 грн. на строк до 10.09.2012 року зі сплатою щомісячних процентів та річних процентів у розмірі 10,5% за користування ними. Вказана обставина визнана сторонами та не оспорюється.

Таким чином, порушень зобовязання за кредитним договором з боку банківської установи під час розгляду справи судом встановлено не було.

У березні 2013 року ТОВ « Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 12.09.2007 року, яка станом на 10.11.2012 року складала 26 756, 78 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2013 року позов задоволено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 2 грудня 2013 року рішення у цій справі від 21.10.2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2014 року рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2013 року та ухвала апеляційного суду Запорізької області від 2 грудня 2013 року залишені без змін (цивільна справа № 2/331/1442/13; 331/2623/13-ц).

З огляду наведеного вбачається, що кредитний договір, про розірвання якого просить ОСОБА_3, вже закінчив свою дію.

Наразі вже йде мова про виконання рішення суду за яким було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» кредитної заборгованості, тому про розірвання вищезазначеного кредитного договору мова взагалі не може йти.

Окрім того слід зазначити, що оскільки наявність правовідносин між сторонами за кредитним договором від 12.09.2007 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Кредитні ініціативи» була встановлена рішенням Жовтневого районного суду Запорізької області від 31 жовтня 2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором № 6 від 12.09.2007 року.(а.с. 148-149, цивільна справа Є.у.н. 331/2623/13-ц, провадження 2/331//1442/13), тому у суду були відсутні правові підстави для розірвання кредитного договору з підстав наведених в обґрунтування позовних вимог.

Окрім того, колегія звертає увагу на ту обставину, що підстави наведені ОСОБА_3 в обґрунтування своїх вимог вже були предметом дослідження під час розгляду справи за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за результати розгляду якої рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2013 рокубуло задоволено позов ТОВ «Кредитні ініціативи», яке також переглядалось судами вищих інстанції та залишено без змін, а тому доводи позивача щодо утворення кредитної заборгованості не з його вини є неспроможними і такими, що не заслуговують на увагу.

З огляду на наведене вбачається, що суд з дотриманням вимог ст. ст. 89, 263 ЦПК України належно оцінив надані сторонами докази та дійшов обґрунтованого висновкупро відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374,375,381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2018 року у цій справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 20.07.2018 року.

Головуючий:

Судді: