Справа № 585/2728/18
Номер провадження 2/585/959/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючої судді Машини І.М.,

при секретарі Дмитренко М.О.,

позивача ОСОБА_1,

представник відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду м. Ромни цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за проживання у житловому будинку.

Свої вимоги мотивував тим, що заочним рішенням Роменського міськрайонного суду від 14 травня 2015 року із ОСОБА_3 на його користь стягнуто 21129 грн. 03 коп. заборгованість на підставі договору найму № 1 від 12.04.2012 року житлового будинку з надвірними будівлями за проживання у житловому будинку за період з 28 березня 2013 року по 31 грудня 2014 року. Заочним рішенням Роменського міськрайонного суду від 04 серпня 2015 року із ОСОБА_3 на його користь стягнуто заборгованість за проживання у житловому будинку за період з 01 січня 2015 року по 30 квітня 2015 року на підставі договору найму № 1 від 12.04.2012 року житлового будинку з надвірними будівлями, заборгованість за проживання у житловому будинку в сумі 4000 грн. 00 коп., заборгованість по пені в сумі 6944 грн. 81 коп., 3 % річних в сумі 816 грн. 80 коп., інфляційні збитки в сумі 11803 грн. 60 коп. 14 лютого 2018 року Верховний Суд по справі № 585/3292/16-ц про виселення Відповідача з вищевказаного житлового будинку Постанову, якою касаційну скаргу Позивача залишено без задоволення, рішення апеляційного суду Сумської області від 29.11.2016 залишено без змін. Згідно п. 10.1 Договору найму житлового будинку з надвірними будівлями договір набуває юридичної сили з 28 березня 2013 року і діє до 12 квітня 2016 року. Не пізніше, ніж три місяці до спливу строку договору наймодавець пропонує наймачу укласти договір на таких самих або інших умовах. Таким чином, договір діє до 12 квітня 2019 року. На час звернення до суду відповідач продовжує проживати у його будинку № 25 А по вул. Харченка в м. Ромни, але при цьому добровільно не сплачує за проживання. В зв»язку з відмовою відповідачем в добровільному порядку сплачувати за проживання у його будинку, стягнута судовим рішення заборгованості за проживання в житловому будинку № 25 А по вул. Харченка, стягується в примусовому порядку відділом державної виконавчої служби Роменського МРУЮ в Сумській області. Згідно п. 2.1 Договору розмір плати за користування майном встановлюється у розмірі 1000 грн. Відповідач у терміни, визначені договором, зобов»язаний перераховувати йому плату за користування майном. Відповідач не виконує грошове зобов»язання, вищевказані рішення суду не виконані.

На підставі положень ч.2 ст. 625 ЦК України, беручи до уваги не виконання грошових зобов'язань по договору з 01 липня 2015 року по 31 травня 2018 року, відповідачу нараховані три проценти річних від простроченої суми, які згідно розрахунку, становлять 1518 грн. 39 коп., нараховані інфляційні збитки за період з 01 липня 2015 року по 30 квітня 2018 року в сумі 6243 грн. 00 коп., а також 4476 грн. 30 коп. пені за період з 01 січня 2018 року по 31 травня 2018 року.

Тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за проживання у житловому будинку в сумі 35000 грн., заборгованість по пені в сумі 4476 грн. 30 коп., 3% річних в сумі 1518 грн. 39 коп., інфляційні збитки в сумі 6243 грн. 00 коп. та судовий збір.

Відповідач ОСОБА_3 надала суду письмові заперечення проти позову, в яких позовні вимоги не визнала з підстав їх незаконності і необґрунтованості. Свої заперечення мотивує тим, що договір, за яким позивач просить стягнути заборгованість, відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України, ст. 158 ЖК України, підлягає нотаріальному посвідченню. Крім того, з позивачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 26.09.1981 р. по 23.05.2008 р., від шлюбу мають повнолітню доньку, яка проживає разом з нею у спірному будинку. Рішенням суду позивача зобов»язано не чинити перешкод ОСОБА_4 в користуванні житловим будинком. При цьому вона сплачує комунальні платежі та проводить поточний ремонт, як це передбачено чинним законодавством, що не оспорюється позивачем. Її право на проживання разом з дочкою, як пенсіонера, розмір пенсії якої є менше прожиткового мінімуму, прямо випливає з положень ст. 202 Сімейного кодексу України, відповідно до яких повнолітня дочка, син, зобов»язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. В зв»язку з цим просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що згідно п. 10.1 Договору та ч. 1 ст. 822 ЦК України, договір діє до 12 квітня 2019. На час звернення до суду відповідач не оспорює у відзиві на позовну заяву факт нездійснення в добровільному порядку плати за проживання у його житловому будинку, що є порушенням ч. 3 ст. 815 ЦК України. Відповідач свідомо не виконує як рішення судів щодо порушення ним договірних зобов»язань, так і умов договору в частині плати за проживання. Крім того, на час звернення до суду відповідач продовжує проживати у його будинку № 25 А по вул. Харченка в м. Ромни, але при цьому добровільно не сплачує плату за проживання. Заборгованість відповідача по Договору за проживання у житловому будинку № 25 А по вул. Харченка в м. Ромни за період з 01 липня 2015 року по 31 травня 2018 року становить 35000 грн. Крім того, з відповідача слід стягнути витрати від інфляції, пеню та три відсотки річних.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити, посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідач в судове засідання не з»явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, в заяві до суду клопотала про відкладення розгляду справи в зв»язку з сімейними обставинами. Судом відмовлено в задоволенні клопотання відповідачки про відкладення розгляду справи, з врахуванням стадії розгляду справи, строків розгляду та в судовому засіданні був присутній представник відповідачки.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, вказаних у відзиві, просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 16 лютого 1996 року ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: м. Ромни, вул. Харченка, 25 А, загальною площею 44, 7 кв.м. (а. с. 28-29).

12 квітня 2012 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір № 1 найму житлового будинку з надвірними будівлями, за адресою: вул. Харченка, 25 А, м. Ромни (а. с. 14-15). Згідно пункту 2.1 вищевказаного договору, розмір плати за користування майном встановлюється у розмірі 1000 грн. 00 коп. на місяць. Відповідно до п.2.2 договору плата вноситься наймачем по 1000 грн. 00 коп. у готівковій формі щомісячно до 20 числа наступного місяця шляхом перерахування грошових коштів.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 березня 2013 року було визнано укладеним з 11 травня 2012 року договір №1 від 12 квітня 2012 року найму житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: вул. Харченка, 25 А, м. Ромни, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.12-13). Вищевказаним рішенням Роменського міськрайонного суду від 28 березня 2013 року було внесено зміни до п.10.1 договору, а саме, що цей договір набуває юридичної сили з 28 березня 2013 року і діє до 12 квітня 2016 року. Не пізніше ніж за три місяці до спливу строку договору наймодавець пропонує наймачу укласти договір на таких самих або інших умовах.

Заочним рішенням Роменського міськрайонного суду від 14 травня 2015 року із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за проживання у житловому будинку за договором найму житлового будинку з надвірними будівлями № 1 від 12.04.2012 року в сумі 21129 грн. 03 коп. за період з 28 березня 2013 року по 31 грудня 2014 року (а. с. 16-18).

Заочним рішенням Роменського міськрайонного суду від 04 серпня 2015 року із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за проживання у житловому будинку за договором найму житлового будинку з надвірними будівлями № 1 від 12.04.2012 року в сумі 4000 грн.; заборгованість по пені в сумі 6944 грн. 81 коп., 3 % річних в сумі 816 грн. 80 коп., та інфляційні збитки в сумі 11803 грн. 60 коп. У даному рішенні вказано, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.07.2013 було визнано укладеним з 11 травня 2012 договір № 1 від 12.04.2012 найму житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Харченка, 25 А в м. Ромни, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а. с. 19-20).

Згідно Постанови Верховного Суду України від 14.02.2018 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення; рішення апеляційного суду Сумської області від 29 листопада 2016 року залишено без змін (а. с. 22-24).

Відповідно до листів ВДВС Роменського МРВ ДВС ГТУЮ в Сумській області від 14.07.2016 № 8659-13 та № 8660 9 в провадженні відділу на примусовому виконанні знаходяться виконавчі листи № 2/585/691/15, виданий 23.09.2015, та № 2/585/300/15, виданий 07.07.2015, Роменським міськрайонним судом 2015, за якими залишок не стягнутого боргу складає 22567, 99 грн. та 18837, 77 грн., відповідно (а. с. 32, 33).

Позивач звертався до відповідачки із письмовою заявою від 27.06.2018 про виселення з житлового будинку № 25 А в м. Ромни, розірвання договору № 1 від 12.04.2012 найму житлового будинку з надвірними будівлями (а. с. 30-31).

Оскільки ОСОБА_3 добровільно відмовляється сплачувати плату за договором найму житлового будинку з надвірними будівлями, позивач звернувся до суду з позовом.

Згідно рішення Роменського міськрайонного суду від 30.05.2008 за ОСОБА_4 визнано право на користування жилим приміщенням у житловому будинку № 25 А по вул. Харченка в м. Ромни, який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а. с. 50 -51).

З копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_3 являється пенсіонером за вислугою років (а. с. 53).

Встановлені в суді факти свідчать про те, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу стягнення заборгованості за договором найму житлового будинку з надвірними будівлями, пені, 3 % річних та інфляційні збитки за не виконання грошових зобов'язань.

Дані правовідносини регулюються ст. ст. 526, 610, 612, 762 ЦК України, ст. 162 ЖК України.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Стаття 610 ЦК України встановлює, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до п.2.1 укладеного між сторонами по справі договору найму житлового будинку з надвірними будівлями № 1 від 12.04.2012 року розмір плати за користування майном встановлюється у розмірі 1000 грн.

Відповідно до п.4.2 договору найму ОСОБА_1 зобов'язана до 20 числа кожного місяця, перераховувати позивачу плату за користування майном. Рішенням Роменського міськрайонного суду від 14 травня 2015 року із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за проживання у житловому будинку за договором найму житлового будинку з надвірними будівлями № 1 від 12.04.2012 року в сумі 21129 грн. 03 коп. за період з 28 березня 2013 року по 31 грудня 2014 року.

Відповідачка не виконує грошові зобов'язання, вищевказане рішення суду не виконане. Після винесення заочного рішення по справі про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за проживання у житловому будинку за договором найму житлового будинку з надвірними будівлями, відповідачка не виконує свої зобов'язання за договором та продовжує не сплачувати орендну плату.

За період з 1 липня 2015 року по 31 травня 2018 року заборгованість становить 35000 грн., яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ч.2 ст. 625 ЦК України та відповідно до розрахунку, сума 3% річних від простроченої суми відповідача становить 1518 грн. 39 коп. (а.с.27), а згідно розрахунку суми інфляції відповідачка повинна сплатити позивачу 6243 грн. 00 коп. (а.с.26).

Розрахунок 3 % річних та суми інфляції підтверджується розрахунками і не оспорюється відповідачкою.

Згідно п.5.1 договору найму житлового будинку з надвірними будівлями № 1 від 12.04.2012 року, наймач за порушення строку перерахування плати за користування майном сплачує наймодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення.

З огляду на викладене, за невнесення орендної плати відповідно до умов договору, відповідач повинен сплатити пеню у сумі 4476 грн. 30 коп. за період з 01 квітня 2018 року по 30 квітня 2018 року (а. с.25).

Посилання відповідачки на те, що як пенсіонер вона має право проживання разом з донькою, спростовується положеннями ст. 202 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що повнолітні дочка, син зобов»язані утримувати батьків, які є непраздатними і потребують матеріальної допомоги, однак, прямо не передбачено права проживання в такому разі батьків з повнолітніми дітьми.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. З відповідачки необхідно стягнути заборгованість за проживання у житловому будинку в сумі 35000 грн., заборгованість по пені в сумі 4476 грн. 30 коп., 3 % річних в сумі 1518 грн. 39 коп., інфляційні збитки в сумі 6243 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 704,80 грн. судового збору.

На підставі положень ст. ст. ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. ст. ст. 526 , 610, 612, 762 ЦК України, ст. 162 ЖК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: 42009, Сумська область, м. Ромни, вул. Академіка Іоффе, 89/2, ідентифікаційний код НОМЕР_2) до ОСОБА_3 (місце проживання: 42009, Сумська область, м. Ромни, вул. Харченка, 25 "А" ідентифікаційний код: НОМЕР_1) про стягнення заборгованості задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за проживання у житловому будинку в сумі 35000 (тридцять пять тисяч) грн. 00 коп. згідно договору № 1 від 12.04.2012 найму житлового будинку з надвірними будівлями.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 за невиконання договірних зобовязань по договору № 1 від 12.04.2012 найму житлового будинку з надвірними будівлями заборгованість по пені в сумі 4 476 (чотири тисячі чотириста сімдесят шість) грн. 30 коп., 3% річних в сумі 1 518 (одна тисяча пятсот вісімнадцять) грн. 39 коп., інфляційні збитки в сумі 6 243 (шість тисяч двісті сорок три) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п. 15.5.) Перехідних положень ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 26 грудня 2018 року.

Суддя підпис…

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_6