Справа №705/4645/18
2/705/2409/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2018 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, яка подана представником ОСОБА_2, до Колодистенської сільської ради Уманського району Черкаської області, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2018 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В якості відповідача в позові вказано Колодистенська сільська рада Уманського району Черкаської області. В позові ставиться питання:

«… 1. Прийняти позовну заяву до розгляду.

2. Визнати за ОСОБА_1, право власності на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату серії ЧР № 0129493, розміром 3,37 умовних кадастрових гектарів, що залишилась після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер 14.11.1998 року в селі Колодисте Уманського району Черкаської області.

3. Відстрочити сплату судового збору…»

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими позивач звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених ст.ст.175,177 ЦПК України.

Предявлена позовна заява ухвалою суду від 07.11.2018 року була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог статті 175 ЦПК України, а саме: позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору.

Так, в позовній заяві, щодо вимог про визнання права власності на земельну частку (пай) не чітко викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, а також в позовній заяві, що стосується вище вказаних позовних вимог (з врахування особливостей предмету та підстав позову) не зазначені докази, які б підтверджували відповідні обставини (документи, які підтверджують, що позивач належним чином оформила свої спадкові права, коло спадкоємців із зазначенням осіб, котрі б мали право на обовязкову частку у спадковому майні при спадкуванні, тощо). Тому порушені вимоги п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Крім того, позивачем ОСОБА_1 та її представником ОСОБА_2 не додано до матеріалів позовної заяви документів, які підтверджують звернення до нотаріуса та доказів про неможливість оформлення спадщини у встановленому законом порядку, тобто відсутні докази про вжиття заходів досудового врегулювання спору. При цьому, в тексті позовної заяви вказано: «…відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору звернення до нотаріуса…», а також «…позивач відразу ж звернулась до Уманської районної державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак нотаріусом було відмовлено їй у видачі свідоцтві про право на спадщину у звязку із пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючих документів та розяснено, що вона може з даного приводу звернутися до суду…».

Також, в позовній заяві вказано: «…позивач позбавлена можливості самостійно успадкувати належне їй майно, що залишилось після смерті її чоловіка, а тому змушена звернутись за захистом своїх прав та законних інтересів до суду з позовною заявою про визнання прав на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, в якій просить суд її задовольнити, оскільки вона є єдиною спадкоємицею на даний час та вважає, що причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними та не давали можливості їй раніше звернутися до нотаріуса…». Тобто, позовна заява містить суперечності та не містить обґрунтування і підстав звернення до суду з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Відповідно до ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення судового збору, що підлягає сплаті під час звернення до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, однак позивачем до позовної заяви не додано документу про сплату судового збору, що підтверджується відповідним актом.

Відповідно до положень Закону України «Про судовий збір » від 08.07.2011 року (з наступними змінами та доповненнями) ставки судового збору станом на 01.01.2018 року встановлюються: для вимог немайнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подачу до суду позовних заяв майнового характеру сплачується 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, в позовній заяві представником позивача вказано, що «…Розрахунок судових витрат та витрат на правову допомогу відповідно до Закону України «Про судовий збір» судові витрати складають 704,80 грн., які не підлягають стягнення з відповідача…», а також в прохальній частині ставиться питання: «…відстрочити сплату судового збору…».

При цьому, частиною 3 статті 177 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Ухвала судді Уманського міськрайонного суду про залишення позовної заяви без руху була винесена 07.11.2018 р. та в ній було встановлено строк «…для усунення недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали…» та вона була направлена представнику позивача ОСОБА_2 за вих. № 22278 від 09.11.2018 року за вказаною в позові адресою, - АДРЕСА_1.

Як вбачається з копії журналу вихідної кореспонденції «ОСОБА_4 ухв. 2/705/2409/18, вих. № 22278, отримав 13.11.2018 р.», однак недоліки не усунув.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, яка подана представником ОСОБА_2, до Колодистенської сільської ради Уманського району Черкаської області, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,- визнати неподаною та повернути позивачеві.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Мазуренко