Справа № 357/8268/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Цуранова А. Ю. ,

при секретарі - Солом'яна Л. М.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Лозниці О.О.,

представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-промислова компанія «Ягуар», треті особи: 1) Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна»; 2) ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач у липні 2017 р. звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, просив стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 273 117,65 грн. та 90000 грн. моральної шкоди.

Свої вимоги мотивує тим, що 30.08.2016 року сталася дорожньо - транспортна пригода, внаслідок якої його транспортний засіб марки Land Rover д.н.з НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження та позивач отримав тілесні ушкодження. Вказана дружньо-транспортна пригода сталася в результаті неналежного виконання головним механіком «Будівельно-промислова компанія «Ягуар» ОСОБА_5 своїх посадових обов'язків щодо технічного стану транспортного засобу марки Mersedes Benz 1840, д.н.з НОМЕР_5 з спеціалізованим напівпричепом Kaizer.

Враховуючи те, що внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди позивачу спричинено матеріальну та моральну шкоду, а відповідач добровільно сплатити суму матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП відмовляється, змушений звернутися до суду із даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі та зазначив, що протягом п'яти днів з дня прийняття рішення по даній справі ним буде подана до суду заява про стягнення витрат на правову допомогу.

Представник відповідача подав відзив на позов та в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог, судові витрати покласти на позивача.

Представник третьої особи ПАТ «Страхова компанія «Країна» подав до суду письмові пояснення та просив справу разглядати у відсутності їх представника.

Представник третьої особи ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення зазначеного позову заперечував, зазначивши, що моральна шкода піддягає стягненню з страховика, а стягнення коштів за позовом призведе до регресного позову до ОСОБА_5, що призведе до погіршення його становища.

Заслухавши представників сторін та представника третьої особи, дослідивши матеріали даної цивільної справи, судом встановлено наступне.

30.08.2016 року близько 14-00 годин водій ОСОБА_6 керував автопоїздом у складі сідлового тягача Mersedes Benz 1840, реєстраційний номер НОМЕР_1 та спеціалізованого напівпричепа Каіzer, реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухався на ньому по автодорозі Київ-Одеса в напрямку м. Києва . На 40 км +10 м вказаної автодороги внаслідок технічної несправності шин коліс напівпричепа Каіzer відбулася їх розгерметизація, що призвело до перекидання автопоїзда на лівий бік та переміщення на зустрічну проїздну частину, де відбулося зіткнення із автомобілем марки «Land Rover», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 Внаслідок ДТП водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Вироком Васильківського міськрайонного суд Київської області від 15.06.2017 року ОСОБА_5 визнано винним у вчинені злочину передбаченого ст. 287 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень без позбавлення права обіймати посади, пов'язані з відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів.

Вироком суду встановлено, що 30.08.2016 року близько 08-00 годин (перед виїздом у рейс) головний механік ТОВ «Будівельно-промислова компанія «Ягуар» ОСОБА_5 згідно своїх посадових обов'язків провів огляд сідлового тягача Mersedes Benz 1840, реєстраційний номер НОМЕР_1 та спеціалізованого напівпричепа «Каіzer», реєтраційний номер НОМЕР_2 на підставі якого дозволив вихід вказаного автопоїзда за маршрутом «Київ -Фастів», що засвідчено підписом останнього у подорожньому листі № 197790 від 30.08.2016 року. Під час огляду транспортних засобів ОСОБА_5 неналежно віднісся до покладених на нього обов'язків,

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5, які виразились у випуску в експлуатацію технічно несправного транспортного засобу, 30.08.2016 року відбулася вищевказана ДТП.

Відповідно до висновку №222 експертного автотоварознавчого дослідження від 13.10.2016 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Land Rover», реєстраційний номер НОМЕР_3 складає 369 317,65 грн., при цьому вартість матеріального збитку власнику цього автомобіля від пошкоджень отриманих внаслідок ДТП складає 668913,93 грн.

За складання вказаного висновку позивачем було понесено витрати в сумі 1500 грн., що підтверджується актом виконаних робіт №222 від 13.10.2016 року та квитанцією.

Також, згідно товарного чеку №19 від 07.09.2016 року позивачем понесені витрати за перебування автомобіля «Land Rover», реєстраційний номер НОМЕР_3 на стоянці тимчасового утримання, згідно акту надання послуг від 07.09.2016 року позивачем понесені витрати за транспортування вказаного автомобіля в сумі 700 грн.

Загальний розмір заподіяної шкоди позивачем оцінено на суму 372 617,65 грн.

Оскільки вироком Васильківського міськрайонного суд Київської області вина ОСОБА_5, який працював на посаді головного механіка в ТОВ «Будівельно-промислова компанія «Ягуар» доведена, що має причинно-наслідковий зв'язок з скоєною ДТП та наслідками що настали, позивач вважає що відповідальність за матеріальну шкоду несе роботодавець ОСОБА_5 - ТОВ «Будівельно-промислова компанія «Ягуар».

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ТОВ «Будівельно-промислова компанія «Ягуар» була застрахована в ПАТ «СК «Країна» відповідно до полісу серії АІ №9517957 та полісу серії АЕ №9723026.

Як вбачається з пояснень третьої особи ПАТ «СК «Країна» та не заперечується сторонами, 19.03.2018 року на користь ОСОБА_4 перераховано 42 128,94 грн. в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю. 27.04.2018 року на адресу позивача перераховане страхове відшкодування у розмірі 99 500 грн. в якості відшкодування шкоди заподіяної майну, а саме пошкодження автомобіля «Land Rover», реєстраційний номер НОМЕР_3.

Враховуючи ліміт відповідальності за страховими полісами, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 273 117,65 грн., що становить різницю між заподіяною шкодою та страховою сумою.

Відповідач у своєму відзиві не погоджується з висновком №222 експертного автотоварознавчого дослідження, посилаючись на ті обставини, що розмір матеріального збитку дорівнює ринковій вартості транспортного засобу «Land Rover», а необхідно визначити вартість транспортного засобу в пошкодженому стані. Розрахував вартість пошкодженого після ДТП автомобіля на суму 299 596,28 грн. та посилається на те, що оскільки позивач продав автомобіль за 229 500 грн. та отримав страхове відшкодування від ПАТ СК «Країна», матеріальний збиток позивачу компенсовано в повному обсязі. Щодо моральної шкоди, то її відшкодовує страховик згідно з полісом страхування на підставі заяви позивача, а не відповідач.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають з обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов'язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV.

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Статтею 22.1. Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи

При цьому в Законі № 1961-IV визначено порядок розрахунку шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика).

Судом встановлено, що висновок №222 експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу «Land Rover», реєстраційний номер НОМЕР_3, складений судовим експертом ОСОБА_7 з використанням затверджених нормативно-правивих актів та інформаційних джерел, зокрема методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, програми складання кошторису відновлювального ремонту «AudaТех» - Німеччина, якою користувався експерт при складанні калькуляції відновлювального ремонту транспортного засобу «Land Rover».

Відповідно до вказаного висновку вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Land Rover», реєстраційний номер НОМЕР_3 з урахуванням фізичного зносу складових необхідних під час ремонту складає 369 317,65 грн.

На вказану суму і посилається позивач при визначені суми збитків.

Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.

З огляду на зазначене, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов'язком боржника (особи, яка завдала шкоди).

Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу, - це виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми, з урахуванням зносу транспортного засобу та в разі якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок.

Також, згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то потерпілий на підставі статті 1194 ЦК України має право звернутися безпосередньо до винуватця ДТП з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в сумі 273 117,65 грн.

Доводи представників відповідача та третьої особи зводяться до незгоди із заявленими позивачем вимогами та наданими доказами на підтвердження цих вимог, які не були спростовані в судовому засіданні належними та допустимими доказами, зокрема і наявинкй у справі експертний висновок.

Крім того, на думку суду, обставина щодо продажу позивачем пошкодженого після дорожньо-транспортної пригоди автомобіля не позбавляє останнього права на відшкодування частини коштів на його відновлення, а також понесених ним у зв'язку з цим інших збитків за рахунок відповідача.

Також, позивач, з врахуванням страждань, які довелось йому перенести, зокрема: порушення звичайного укладу життя, негативного впливу на стан здоров'я, а також моральних страждань, пов'язаних з дорожньо-транспортною пригодою, вважає за доцільне оцінити розмір заподіяної моральної шкоди в сумі 90 000 грн., яку просить стягнути з відповідача.

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Положення ст. 1167 ЦК України передбачають, що моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка їх завдала, за наявністю вини.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана майну одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

На підтвердження моральних страждань позивач посилається на те, що за період з 31.08.2016 року по 05.09.2016 року він перебував на стаціонарному лікуванні в Олександрійській клінічній лікарні, де 01.09.2016 року було проведено оперативне втручання, звідки його було виписано на подальше амбулаторне лікування.

25.10.2016 року, 29.10.2016 року, 01.11.2016 року, 04.11.2016 року, 08.11.2016 року. 15.11.2016 року позивачу проводились пункції правої верхньощелепної пазухи.

Після чого в період з 18.11.2016 року по 21.11.2016 року він знову перебував на стаціонарному лікуванні в Олександрійській клінічній лікарні, де 19.11.2016 року було проведено оперативне втручання.

Позивач зазначає, що постійні головні болі, утруднення дихання, спричиняють йому душевний неспокій та викликає страх перед кожною медичною процедурою. Внаслідок ДТП та постійного лікування змінився звичайний спокійний ритм життя позивача, він втратив сон, спокій, став знервований. Вимушений тривалий час лікуватися, йому заборонено будь-які фізичні навантаження, внаслідок чого змінився спосіб та ритми його життя.

На підтвердження вказаного позивачем надано копію виписки з медичної картки хворого, виписки з Олександрійської клінічної лікарні, консультативні заключення медичного цетру «Ліко-мед», розрахунки оплати за послуги медичної допомоги.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Як зазначено в роз'ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, враховуючи вимоги розумності і справедливості, надані позивачем докази на підтвердження вимог щодо стягнення моральної шкоди, зважаючи на характер і обсяг страждань, яких зазнав позивач внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, тяжкість вимушених змін у його житті, враховуючи розмір матеріального збитку, завданого в результаті пошкодження автомобіля, а також те, що страховою компанією на користь ОСОБА_4 перераховано 42 128,94 грн. в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача розмір моральної шкоди в сумі 10 000 грн.

Питання щодо судових витрат, враховуючи заяву представника позивача, буде вирішено судом у порядку ст. 270 ЦПК України, після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_4) - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-промислова компанія «Ягуар» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди грошові кошти в розмірі 273 117 грн. 65 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-промислова компанія «Ягуар» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди грошові кошти в розмірі 10 000 грн.

В іншій частині вимог про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяА. Ю. Цуранов