Справа № 204/1604/18
Провадження № 2/204/880/18
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

05 жовтня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Книш А.В.,

при секретарі Подвижній О.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Центральної районної у місті Дніпрі ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому, згідно уточнених позовних вимог, просила позбавити батьківських прав ОСОБА_4, відносно її малолітньої доньки, а позивача онуки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначити ОСОБА_3 опікуном малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини усіх її доходів (заробітку). В обґрунтування даного позову позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у сина позивача ОСОБА_6 та його дружини відповідача ОСОБА_4 народилась донька ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_3 син позивача ОСОБА_6 помер. Після смерті сина позивача, його спільна з відповідачем донька - ОСОБА_5, постійно проживає з позивачем, яка є її рідною бабусею, за адресою: АДРЕСА_1, залишаючись бути зареєстрованою разом з відповідачем за адресою: АДРЕСА_2. Відповідач вже тривалий час не цікавиться життям своєї доньки, не допомагає утримувати її фінансово, не займається вихованням, ніколи не відводила та не забирала її зі школи, не вітала з днем народженням або з іншими святами. Відповідач не працевлаштована, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, через що донька соромиться з нею бачитися. Останній раз, коли ОСОБА_5 хотіла з нею побачитися і прийшла в дім до відповідача, то виявилось, що там, з її матір'ю, проживає незнайомий чоловік, зовні схожий на людину, яка часто перебувала в місцях позбавлення волі, що дуже її злякало. Матір неодноразово не відчиняла їй двері, не пускала до квартири, а номер телефону матері, який у неї був, вже давно не обслуговується оператором. Позивач ніколи не налаштовувала онуку проти своєї рідної матері, проте кожна спроба побачитися з матір'ю приводила до нервових зривів дитини. Дитина не відчувала любов та турботу, яку заслуговує кожна дитина. Наразі, позивач робить все, що в її силах, щоб створити онуці щасливе дитинство, щоб розвити її навички, щоб виховати її гідною людиною. Між позивачем і дитиною склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Мати жодної участі у вихованні і житті дитини не приймає. Приймаючи до уваги ситуацію, що склалася та бажання позивача і надалі виховувати цю дитину, грубе порушення матір'ю дитини батьківських обов'язків, позивач вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 10 вересня 2018 року за заявою представника позивача ОСОБА_1 позовні вимоги в частині призначення позивача опікуном малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено без розгляду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність, а також відзив не подавала, у зв'язку із чим, суд, враховуючи згоду представника позивача, ухвалив відповідно до ч.4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Центральної районної у місті Дніпрі ради у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, представника третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради ОСОБА_2, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини.

Відповідач та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Батько дитини - ОСОБА_6, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11).

14 лютого 2018 року виконуючою обов'язки директора Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа №15» Дніпровської міської ради ОСОБА_9 до управління-служби у справах дітей Чечелівської районної у м.Дніпрі ради було подано клопотання, у якому остання просила порушити питання про позбавлення батьківських прав матері учениці 7-б класу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2. З дитиною мати зв'язок не підтримує, матеріально не забезпечує, навчанням і вихованням не цікавиться. Також, мати перестала підтримувати зв'язок з класним керівником, до школи не приходить, телефон, який надавала, заблокований (а.с.12).

Актом обстеження житлово-побутових умов проживання родини учениці СЗШ №15 ОСОБА_5 від 13 лютого 2018 року за адресою: АДРЕСА_4, складеним комісією Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа №15» Дніпровської міської ради, встановлено, що дитина проживає з позивачем, стосунки між ними добрі, бабуся забезпечує онуку усім необхідним. Бабуся дитини ОСОБА_3 займається вихованням дитини, контролює навчання, поведінку, дозвілля (а.с.13).

Відповідно до характеристики від 14 лютого 2018 року, наданої на сім'ю учениці 7-Б класу Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа №15» Дніпровської міської ради ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, родина ОСОБА_5 неповна: батько - ОСОБА_6, помер. За попередньою згодою між батьками дитина проживає з бабусею ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_4, хоча зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, де мешкає її мати, ОСОБА_4. Останнім часом мати перестала цікавитися донькою, матеріально не утримує, до школи не з'являється. За словами дитини, мати перестала приділяти їй увагу, відмовляється від спілкування. Повністю взяла на себе виховання і забезпечення дитини бабуся ОСОБА_3. У навчальному процесі доньки мати останнім часом також перестала брати участь. На даний момент зв'язок з ОСОБА_4 відсутній (а.с.15).

Актом обстеження житлово-побутових умов від 02 травня 2018 року за адресою: АДРЕСА_2, де зареєстрована ОСОБА_5, встановлено, що житлово-побутові умови за адресою: АДРЕСА_2, в цілому задовільні. Квартира в жилому стані, але неохайна, розкидані речі, меблі та підлога брудні. У квартирі є окремі спальні місця, меблі в робочому стані. Всі комунікації функціонують, є борги за водопостачання та опалення (а.с.59).

Малолітня ОСОБА_5, допитана в судовому засіданні за участю психолога ОСОБА_11 та педагога ОСОБА_12, пояснила, що живе з бабусею вже приблизно рік, оскільки вона більше їй приділяє уваги та утримує її. Пояснила, що мати нічого їй не купувала, їжу приносила їй зі школи, де працювала прибиральницею, якої не завжди вистачало. Речі їй завжди купувала бабуся, але були випадки, коли мати їх забирала і сама носила. Були випадки, коли відповідач вживала алкоголь по декілька днів. Останнього разу відповідача дитина бачила випадково на початку літа, мати їй не телефонує, зі святами не вітає. Дитина вказала, що у позивача їй добре, там її годують, у неї є своя кімната, одяг, взуття, бабуся оплачує школу. Крім того, дитина вказала, що саме вона була ініціатором позбавлення відповідача щодо неї батьківських прав.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 зазначила, що вона є вчителем Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа №15» Дніпровської міської ради, де навчається дитини. Пояснила, що мати дитини працювала в школі прибиральницею декілька місяців, а потім звільнилася. Крім того свідок зазначила, що протягом 2017-2018 навчальних років вона з матір'ю не могла зв'язатися, дитина говорила їй, що єдиною рідною для неї людиною є бабуся. Свідок вказала, що знає, що утримує дитину лише бабуся, а сама дитина засмучена, бо каже, що матері не потрібна.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8, пояснила, що вона є тренером-викладачем дитини з баскетболу в Комунальному закладі освіти «Середня загальноосвітня школа №15» Дніпровської міської ради та знає, що ОСОБА_5 живе з бабусею. Свідок вказала, що дитина, до того як переїхала до бабусі та жила з мамою, ходила пішки до школи, бо мати їй не давала грошей. Також дитина говорила їй, що мати живе з чоловіком і не пускає її до дому. Крім того, свідок пояснила, що відповідач приходила до школи з перегаром та вона бачила відповідача, як вона просила милостиню біля церкви. На батьківські збори мати приходила лише один раз, в 2017-2018 навчальному році взагалі не приходила.

Вирішуючи позовні вимоги, що полягають у позбавленні відповідача батьківських прав, суд виходить з наступного.

Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

За п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 цього ж кодексу, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

В судовому засіданні не встановлені об'єктивні перешкоди для відповідача у належному вихованні дитини, що свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками.

Емоційний зв'язок між відповідачем та дитиною фактично втрачений, відповідач не виявляє до свого сина батьківського піклування, його не відвідує, долею дитини не цікавиться, ні в телефонному режимі, ні в інших формах спілкування.

Перелічені докази в своїй сукупності поза всяким розумним сумнівом підтверджують той факт, що відповідач не виконує покладений на нього ст. 150 Сімейного кодексу України обов'язок щодо піклування про здоров'я своєї дитини, її духовний та моральний розвиток, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Наведене знаходить свій прояв в тому, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.

Згідно висновку Органу опіки та піклування (а.с.58), позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини є доцільним, і суд не вбачає підстав ставити такий висновок під сумнів.

Наведені обставини в своїй сукупності є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини і, на підставі викладеного, таке позбавлення батьківських прав є необхідним та відповідає найвищим інтересам дитини.

Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною 4 ст. 167 СК України визначено, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Враховуючи, що позивач є бабусею дитини та просить, щоб дитина проживала саме з нею, то саме їй згідно норм ч.4 ст. 167 СК України, слід передати дитину для опікування до вирішення питання встановлення опіки.

Дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою - АДРЕСА_2 (а.с.83). Згідно відповіді Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради реєстрація права власності на зазначену квартиру станом на 12 грудня 2012 року не проводилася, правовстановлюючі документи не видавалися. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна також відсутні відомості щодо зазначеної квартири (а.с.96,98).

Відповідно до ч.4 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місце знаходження майна та житла. Тому суд вважає за необхідне, з метою додержання зазначених норм закону, накласти заборону на відчуження майна та житла ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою - АДРЕСА_2, про що повідомити Третю дніпровську державну нотаріальну контору.

Також судом враховується, що відповідно до ч.ч.2,3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини та при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 цього ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Дитина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, самостійного доходу не має; має задовільний стан здоров'я.

Відповідач має задовільний стан здоров'я; матеріали справи не містять відомостей щодо місця роботи відповідача, наявності у нього інших дітей та утриманців, а також стягнень за виконавчими документами.

Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи визначені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів є таким, що відповідає як фактичним обставинам справи, так і вимогам закону, тому суд вирішив стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 704,80 грн. та на користь держави у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264, 280-282, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2), треті особи Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради (місцезнаходження: м. Дніпро, пр. Пушкіна, 65), Орган опіки та піклування виконавчого комітету Центральної районної у місті Дніпрі ради (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Князя Ярослава Мудрого, буд. 42) про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2), ІНФОРМАЦІЯ_7, позбавити батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Передати малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на опікування ОСОБА_3 до вирішення питання встановлення опіки.

Накласти заборону на відчуження майна та житла ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою - АДРЕСА_2, про що повідомити Третю дніпровську державну нотаріальну контору.

Стягнути із ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2), ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн.80коп.

Стягнути з ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2), аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь особи, яка буде виконувати обов'язки опікуна, у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12 березня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2) на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: