Провадження № 2/522/7005/18
27 вересня 2018 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси, у складі :
головуючого - судді Науменко А.В.,
за участю секретаря Полегенького В.С.,
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, по якому просить стягнути з ОСОБА_2 ОСОБА_2 на його користь основну суму боргу в національній валюті України за курсом ОСОБА_3 Банку України, станом на дату виконання зобовязання, 30.01.2018 р. в розмірі 14 123,25 (чотирнадцять тисяч сто двадцять три гривні 25 коп.) грн., 3% річних в розмірі 170,64 грн., інфляційних в розмірі - 617,19 грн. та судові витрати в розмірі 704,80 грн. При цьому позивач посилається на те, що 13 грудня 2017 року ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 500,00 (пятсот) доларів США. З тексту розписки вбачається, що відповідачка отримала від позивача зазначену грошову суму готівки та зобовязалася повернути її у строк до 30.01.2018 року. Передача вказаних грошових коштів підтверджується розпискою від 13.12.2017 року. Станом на дату звернення позивача до суду, відповідач борг не повернув та відмовляється повертати, у звязку з чим позивач звернувся з позовом до суду.
В судове засідання сторони не зявились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, від позивача надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечував.
Поштова кореспонденція направлялась на адресу відповідача, проте була повернута до суду з відмітками «за закінченням строків зберігання». Крім того, ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення. Згідно звіту про доставлені СМС- повідомлення відповідач ОСОБА_2 отримала повідомлення.
Станом на 03 жовтня 2018 року від відповідача письмового відзиву на позов до суду не надходило, тому з урахуванням ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Проаналізувавши матеріали справи, оглянувши оригінал розписки від 13.12.2017 року, суд вважає позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню.
При цьому суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що 13 грудня 2017 року ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 500,00 (пятсот) доларів США. З тексту розписки вбачається, що відповідачка отримала від позивача зазначену грошову суму готівки та зобовязалася повернути її у строк до 30.01.2018 року. Передача вказаних грошових коштів підтверджується розпискою від 13.12.2017 року.
Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини, інші юридичні факти тощо.
Стаття. 509 ЦК України визначає, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Відповідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.
Стаття. 525. ЦК України визначає, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Керуючись статтею 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Позичені кошти відповідачка повинна була повернути 30.01.2018 р.
Розуміючи, що хоча частина 2 ст. 524 ЦК України дозволяє сторонам визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті, але відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях, використання іноземної валюти при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається лише у випадах, порядку та на умовах, встановлених законом.
Станом на 30.01.2018р. ОСОБА_3 України встановив офіціальний курс гривні к долару США у розмірі 282,465 грн. за 100 доларів США (дані взяти з офіційного сайту Мінфіну України станом на 30.01.2018р., у додатку).
Тобто, 30.01.2018р. відповідачка повинна була повернути позивачу позичені кошти у гривнях сумою, що становить 14 123,25 (чотирнадцять тисяч сто двадцять три гривні 25 коп.) грн. (500 доларів США X 28,2465 грн. = 14 123,25 грн.)
Стягнення заборгованості з відповідачки у іноземній валюти позивач просив здійснити по курсу ОСОБА_3 банку України станом на дату, коли зобовязання повинно було бути виконане, а саме, станом на 30.01.2018 р.
Керуючись статтею 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми загальна сума боргу відповідачки становить 14 911 (чотирнадцять тисяч девятсот одинадцять) гривень 08 коп., а саме: розмір інфляційних становить 617,19 грн., розмір нарахування 3% річних становить 170,64 грн., розмір основного боргу становить 14 123,25 грн.
14 123,25+170,64 +617,19= 14 911,08 грн
Таким чином, загальне грошове зобовязання ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 складає 14 911 (чотирнадцять тисяч девятсот одинадцять) гривень 08 коп.
Суд, встановивши характер правовідносин між сторонами, вважає встановленим той факт, що позичальник ОСОБА_2 не виконавши належним чином, взяті на себе по договору позики від 13.12.2017 року зобовязання, на вимогу позикодавця ОСОБА_1 повинна сплатити останньому по договору позики від 13.12.2018 року основну суму боргу в національній валюті України за курсом ОСОБА_3 Банку України, станом на дату виконання зобовязання, 30.01.2018 р. в розмірі 14 123,25 (чотирнадцять тисяч сто двадцять три гривні 25 коп.) грн., 3% річних в розмірі 170,64 грн., інфляційних в розмірі - 617,19 грн.
Таким чином, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу обґрунтованими і задовольняє їх повністю.
Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем своїх зобовязань позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням, на зазначену суму.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 206, 241, 247, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 основну суму боргу в національній валюті України за курсом ОСОБА_3 Банку України, станом на дату виконання зобовязання, 30.01.2018 р. в розмірі 14 123,25 (чотирнадцять тисяч сто двадцять три гривні 25 коп.) грн., 3% річних в розмірі 170,64 грн., інфляційних в розмірі - 617,19 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 гривен.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду виготовлено протягом десяті днів.
Суддя: Науменко А.В.