РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2018

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі - Ніколайчук А.В., за участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування 1/4 частки квартири та скасування права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що 13 вересня 2017 року між ним, ОСОБА_1 ( далі - Дарувальник) та його дочкою ОСОБА_2 (прізвище до шлюбу - Мартинюк) ОСОБА_4 (далі - Обдарована) було укладено договір дарування належної йому 1/4 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1., що зареєстрований в реєстрі за № 4398.

Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_3

У пункті 1 цього договору зазначено, що ОСОБА_1, перебуваючи при здоровому розумі та ясній памяті, розуміючи значення свої дій та діючи добровільно подарував своїй дочці, а ОСОБА_2, прийняла в дар від батька належну Дарувальнику 1 / 4 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Дана частка належала позивачеві на підставі договору міни, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 13.11.1999 року за реєстровим №4253.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21.02.2006 року, яке набрало законної сили 06.03.2006 року, виділено ОСОБА_1 в користування у зазначеній квартирі житлову кімнату площею 8,0 кв.м., а кухня, туалет, ванна кімната, коридор, вхід в кімнату - в спільному користуванні із співвласниками.

Разом з тим, вважає що договір від 13.09.2017 р. слід визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію права власності за відповідачем з огляду на наступне.

Позивач посилається на те, що на момент укладення даного договору він не усвідомлював значення своїх дій, оскільки повірив своїй дочці, яка сказала, що йдемо до нотаріуса щоб укласти договір, який встановлює порядок користування квартирою, яка перебуває у спільній власності. Перебуваючи під впливом волі дочки, не усвідомлював наслідків того, що підписуючи даний договір, передає їй у власність єдине житло, і що він втрачає як право власності на нього, так і можливість в ньому безперешкодно проживати.

Вказані дії та пояснення дочки не викликали у нього сумнівів, оскільки ще до 04 вересня 2017 дочка ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (інші співвласники) не пускали позивача у дану квартиру, змінили замки на вхідних дверях, від яких не дали позивачу ключі, в наслідок чого останній змушений був жити у чужому житловому приміщенні.

У зв'язку із цим, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про вселення в житлове приміщення та усунення перешкод в користуванні житлом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11 липня 2017 року яке вступило в законну силу 15 серпня 2017 року, вирішено усунути перешкоди у користуванні квартирою та вселити ОСОБА_1 у квартиру №92, що у м. Хмельницький, проспект Миру.54. яка належить йому на праві спільної часткової власності.

Про те, рішення не було виконане його в добровільному порядку, співвласники продовжували надалі чинити позивачу перешкоди в користуванні житлом.

У звязку із цим, звернувся до Хмельницького міськрайонного суду за виконавчим листом, який був виданий 04 вересня 2017 року, однак до примусового виконання його не предявив, в силу вище викладених обстави, оскільки йому надали можливість користуватись квартирою та проживати у ній, і запевнили, що в подальшому не будуть чинити жодних перешкод, а щоб «закріпити» домовленості ОСОБА_2 попросила лише сходити до нотаріуса та укласти відповідний договір, який би встановлював порядок користування квартирою.

Така поведінка позивача викликана тим, що з 1987 року він перебуває на обліку в Хмельницькому обласному психоневрологічному диспансері (копія довідки від 01.11.2017 року № 3462).

Вказану психоневрологічну травму отримав під час проходження військової служби в армії. Йому поставлено діагноз - шизофренія - F-20.

З 04.01.2012 року позивач є інвалідом 2 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № від 04.01.2012 року, а також довідкою до акту огляду МСЕК серії ХМ №226639. Дана інвалідність встановлена довічно.

Згідно висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи II групи в наслідок психічного розладу №2507 від 04.08.2017 року, за рівнем обмеження життєдіяльності хворий ОСОБА_1 обмежений у здатності контролювати свою поведінку.

Ухвалою суду 09 листопада 2017 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду та ухвалою накладено арешт на спірне майно.

30.03.2018 року ухвалою суду призначено судово - психіатричну експертизу на вирішення якої поставлено питання: чи усвідомлював ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, значення своїх дій та міг керувати ними станом на 13 вересня 2017 року.

02.07.2018 року поновлено провадження по справі на підставі висновку експертизи.

В судовому засіданні представник позивача зявився, позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання з'явився, заперечив проти позовних вимог.

Приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_3 направила до суду клопотання про розгляд справи без її участі.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 вересня 2017 року між ОСОБА_1 та його дочкою ОСОБА_2 (прізвище до шлюбу - Мартинюк) ОСОБА_4 укладено договір дарування належної йому 1/4 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, що зареєстрований в реєстрі за № 4398.

Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_3

У пункті 1 цього договору зазначено, що ОСОБА_1, перебуваючи при здоровому розумі та ясній памяті, розуміючи значення своїх дій та діючи добровільно подарував своїй дочці, а ОСОБА_2, прийняла в дар від батька належну Дарувальнику 1/4 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач чинить перешкоди у проживанні позивача у зазначеній вище квартирі так, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11 липня 2017 року прийнятим у справі №686/3987/17 вирішено усунути перешкоди у користуванні квартирою та вселити ОСОБА_1 у квартиру №92, що у м. Хмельницький, проспект Миру, 54, яка належить йому на праві спільної часткової власності.

Даними висновку судово - психіатричного експерта №311 від 21.05.2018 року підтверджується, що при дослідженні обєктів експертизи виявлено, що підекспертний з 1985 року змінився в поведінці, у нього спостерігалися слухові галюцинації, маячні ідеї впливу. В 1986 році був комісований з армії з діагнозом: «Шизофренія». Тоді ж було встановлено другу групу інвалідності за психічним захворюванням, в подальшому третю групу. З тих пір він неодноразово лікувався в психіатричній лікарні з діагнозом: «Параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу», з 2011 року безстроково має другу групу інвалідності. Під час госпіталізацій у нього спостерігалися порушення поведінки, мислення у вигляді різноплановості та непослідовності, систематично отримував нейролептичні препарати у вигляді рисперону, галоприлу, аміназину, вальпрокому. З 2011 року амбулаторно постійно отримує нейролептичні препарати пролонгованої дії. В останні роки госпіталізації часті. Під час теперішнього обстеження також знаходиться на лікуванні в ХОПЛ №1. В психічному стані вказано, що він виявляє аморфне, з елементами зісковзування мислення, емоційно згладжений, контакт формальний. Враховуючи вищевказане та дані психологічного дослідження, комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_1 виявляє ПАРАНОЇДНУ ШИЗОФРЕНІЮ, БЕЗПЕРЕРВНИЙ ТИП ПЕРЕБІГУ, ЗІ СТАБІЛЬНИМ ДЕФЕКТОМ, виявляв таку станом на 13 вересня 2017 року, а тому не міг тоді усвідомлювати значення своїх дій та не міг керувати ними.

Висновком експерта підтверджується, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними станом на 13 вересня 2017 року.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

В силу ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Зважаючи на викладене суд вважає, що представником позивача доведено у судовому засіданні та представлено докази, що по - перше порушені права ОСОБА_1, по друге, що підпис у договорі дарування від 13 вересня 2017 року вчинено ним, коли він не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, тому позов є обґрунтований та підлягає до задоволення тому слід визнати недійсним договір дарування 1/4 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 13 вересня 2017 року, що посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 4398 та скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 1 / 4 частину квартири.

Суд вважає, що заходи забезпечення позову, а саме арешт на майно ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: на 1 / 4 частку квартири АДРЕСА_4, загальною площею 62,3 кв.м., яка перебуває у її власності на підставі договору дарування № 4398 від 13.09.2017 року, номер запису про право власності 22329540, вжиті згідно ухвали суду від 09.11.2017 року, слід скасувати.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні ним судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору так, як є інвалідом другої групи та на момент предявлення позову до суду заявлено дві вимоги, розмір судового збору складав 640 грн., за одну вимогу немайнового характеру, суд рахує, стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1280 грн. та вартість проведеної експертизи у розмірі 2033,39 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування 1 / 4 частки квартири та скасування права власності задовольнити частково.

Визнати недійсним договір дарування 1/4 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 13 вересня 2017 року, що посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 4398.

Скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 1 / 4 частину квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_6 зареєстроване за нею приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_3 на підставі договір дарування 1 / 4 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 13 вересня 2017 року, що посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 4398, номер запису про право власності: 22329540.

В решті позовних вимог відмовити.

Заходи забезпечення позову, а саме арешт на майно ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: на 1 / 4 частку квартири АДРЕСА_4, загальною площею 62,3 кв.м., яка перебуває у її власності на підставі договору дарування № 4398 від 13.09.2017 року, номер запису про право власності 22329540, вжиті згідно ухвали суду від 09.11.2017 року, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1280 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2033,39 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 24 вересня 2018 року.

Суддя С. Стефанишин