АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

29 серпня 2018 року

м. Харків

справа № 641/8409/17

провадження № 22-ц/790/3446/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П.,

суддів: Колтунової А.І., Кругової С.С.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1,

відповідачі: Прокуратура Харківської області, Державна казначейська служби України

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, з апеляційною скаргою Прокуратури Харківської області на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова, постановлене 18 квітня 2018 року, під головуванням судді Боговського Д.Є., в залі суду в місті Харків,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Державного бюджету України на його користь компенсацію за моральну шкоду у розмірі 96000 грн., спричинену посадовими особами прокуратури Харківської області в результаті імітації нагляду за досудовим розслідуванням, прийняттям незаконних та неправомірних рішень, противоправною бездіяльністю при розслідуванні кримінального провадження № 0000751 від 08.09.2015 за ч.2 ст. 382 КК України.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.12.2014 року у справі № 646/14241/14-к зобовязано прокуратуру області внести його заяву від 01.12.2014 року за № 87361 вх-14 до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування. Підставою для скасування такого рішення суд зазначив, що особа яка 01.12.2014 року отримала його заяву не виконала вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України. З питання розслідування його заяви до прокуратури він не викликався.

22.06.2015 року він звернувся до прокуратури із заявою, в якій просив повідомити номер ЄРДР, ознайомити з матеріалами кримінального провадження, але результати відсутні. 30.06.2015 року з питань умисного невиконання ухвали суду він звернувся зі скаргою до Червонозаводського районного суду м. Харкова. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.07.2015 року його скарга була задоволена, судом був встановлений факт бездіяльності прокуратури області в частині невиконання ухвали суду від 22.12.2014 року. Лише 30.07.2015 року прокуратура на підставі ухвали суду розглянула його заяву від 01.12.2014 року, внесла відомості до ЄРДР, але не виконала ухвалу суду в частині розгляду питання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

14.08.2015 року за фактом невиконання ухвали суду від 22.12.2014 року протягом 7 місяців він в порядку ст. 214 КПК України звернувся до слідчого прокуратури області ОСОБА_2 із заявою про скоєння кримінального правопорушення, яке він зареєстрував в канцелярії прокуратури за № 59188вх, однак на його вимогу видати йому памятку про права та обовязки потерпілого отримав відмову із зазначенням, що невиконання ухвали суду не є злочином, а на реєстрацію до ЄРДР у нього є 24 години. 19.08.2015 року слідчий Невідомий І. відмовив у реєстрації його заяви у ЄРДР.

20.08.2015 року він звернувся зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.09.2015 року його скарга була задоволена, визнана бездіяльність прокуратури та зобовязано його заяву внести до ЄРДР та розпочати досудове розслідування. 09.09.2015 року з метою належного виконання ухвали суду від 01.09.2015 року він звернувся з заявою до прокурора області, на цю заяву за підписом слідчого Удовиченко В. йому надана відповідь, в якій зазначено, що на підставі ухвали суду прокуратурою зареєстровано кримінальне провадження за ст. 383 КК України, при цьому про рішення про визнання його потерпілим у цій відповіді не йшлося.

30.09.2015 року ОСОБА_1 звернувся до прокуратури зі скаргою на невиконання строків розслідування. 07.10.2015 року старший слідчий Чередник С.А. виніс постанову про відмову у визнанні його потерпілим, а 15.10.2015 року - постанову про закриття кримінального провадження, які він оскаржив до суду.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.11.2015 року постанова слідчого Чередник С.А. про закриття кримінального провадження скасована, а ухвалою суду від 10.11.2015 року скасовано постанову про відмову у визнанні його потерпілим. 23.11.2015 року слідчий Чередник С.А. без проведення слідчих дій повторно виніс постанову про відмову у визнанні його потерпілим, а 25.11.2015 року виніс постанову про закриття кримінального провадження, яке за його скаргою ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.12.2015 року скасовано. В мотувувальній частині зазначеної ухвали суд зазначив, що слідчий не виконав вказівки ухвали суду від 09.11.2015 року та не дав належної оцінки обставинам, зазначених заявником. 24.12.2015 року повторна постанова слідчого про відмову у визнанні його потерпілим скасована.

17.03.2016 року слідчим прокуратури ОСОБА_3 він був допитаний під протокол в якості потерпілого та йому була видана памятка про права та обовязки потерпілого. 28.04.2016 року слідчий прокуратури ОСОБА_3 без проведення слідчих дій виніс постанову про закриття кримінального провадження. Ухвалою суду від 08.06.2016 року дана постанова була скасована. 29.06.2016 року, не беручи до уваги ухвали суду, слідчий знову виніс постанову про закриття кримінального провадження. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31.03.2017 року постанова слідчого була скасована. Всі ці дії свідчать про бездіяльність органів прокуратури Харківської області, постійне ігнорування ухвал суду. Бездіяльність та неправомірність рішень відповідача документально підтверджується ухвалами суду та змусило його звернутися до суду із цивільним позовом про стягненян моральної шкоди. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.06.2017 у справі № 641/2476/17 його позовні вимоги задоволені частково та присуджено до стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 моральну шкоду розмірі 7000,00 грн.

Проте, наявність даного судового рішення не спонукало посадових осіб прокуратури Харківської області неухильно виконувати вимоги закону, 28.04.2017 року слідчим Жеваго В.В. винесено чергову постанову про закриття кримінального провадження, яку ухвалою Червонозаводського районного суду м, Харкова від 23.06.2017 року скасовано. Крім того, ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.07.2017 року скаргу ОСОБА_1на бездіяльність слідчого та прокурора під час здійснення досудового розслідування задоволено частково та зобовязано слідчого або парокурора розяглянути клопотання ОСОБА_1 від 04.05.2017 року про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та проведення допитів між ним та свідками.

Ігноруючи вказані судові рішення та факти, встановлені ними, слідчий Жеваго В.В. в черговий раз виніс постанову від 31.10.2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000751 від 08.09.2015 року, яку ухвалою сідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.11.2017 скасовано.

Завдану йому моральну шкоду ОСОБА_1 оцінює в 96000,00 грн., яка виразилась в наступному. Починаючи з грудня 2014 року прокуратура Харківської області не вживає заходів для розслідування кримінальної справи, поновлення його порушених прав та притягнення до відповідальності осіб, що вчинили правопорушення. Зазначене викликає в нього дискомфорт та почуття несправедливості, як громадянина України, оскільки люди, що вчинили кримінальне правопорушення залишаються непокараними, крім того у звязку з не ефективним розслідуванням кримінальної справи. З багатьох рішень судів про скасування постанов прокуратури Харковської області вбачається, що працівники прокуратури не беруть до уваги вказівки судів, які давались при скасуванні попередніх постанов. Позивач стверджує, що його порушені права не поновлені, порушення Закону не припинені, особи, що вчинили та вчиняють правопорушення, до відповідальності не притягнуті, через систематичну бездіяльність посадових осіб прокуратури Харківської області, яка виразилась у відсутності реагування на правопорушення, а тому протягом тривалого часу, для того, щоб поновити свої порушені права, захистити свою честь та гідність, ділову репутацію, зобовязати прокуратуру Харківської області виконувати вимоги Закону України «Про прокуратуру», він вимушений ініціювати судові слухання в судах різних інстанцій та різних юрисдикцій, що забирає у нього багато часу, завдає шкоду його здоровю, порушує життєві ритми та звязки, для поновлення яких йому необхідні додатковий час та зусилля. Таким чином в результаті бездіяльності прокуратури Харківської області щодо не проведення ефективного досудового розслідування обставин зазначених в його повідомленні, численним винесенням незаконних постанов про закриття кримінального провадження йому заподіяно моральної шкоди, яку просить стягнути в судовому порядку.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Прокуратури Харківської області шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 компенсацію спричиненої моральної шкоди в розмірі 3000 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі Прокуратура Харківської області просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1, вирішити питання щодо судових витрат.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу Прокуратура Харківської області вказує на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права. Зазначає, що ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції помилково дійшов висновку щодо наявності правових підстав, передбачених ст.ст. 23, 1174, 1176 ЦК України для покладення на відповідачів відповідальності за начебто завдану моральну шкоду позивачу, повязану із скасуванням постанов про закриття кримінального провадження. Вказує на те, що нормативною основою для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю саме органу дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду є ст. 1176 ЦК України та ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», а не ст. 1174 ЦК України. Також зазначає, що доведення факту заподіяння шкоди та її розміру покладається на позивача. Також вказує на те, що посадовими особами органів прокуратури будь-яких протиправних дій стосовно позивач не вчинено, доказів протиправності їх дій під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000751 позивачем не надано. Звертає увагу суду на те, що процесуальні рішення, на які посилався позивач, та розцінені ним як бездіяльність, інше визначення слідчим обсягу і характеру дії при перевірці заяви про скоєння злочину, є предметом оскарження відповідно до правим ст. 303 КПК України, тобто є механізмом реалізації прав особи на контроль в порядку кримінального судочинства за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій органу досудового розслідування. Також зазначає, що ч. 1 ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. В той же час, реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінальних проваджень, не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача. Звертає увагу суду на те, що ухвали слідчих суддів щодо розгляду скарг позивача на постанови слідчого, свідчать лише про реалізацію ним, передбаченого КПК України правом на оскарження процесуальних рішень слідчого, прокурора і не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні ст.. 1176 ЦК України. Отже постановлення ухвал слідчими суддями не свідчать про протиправність дій прокуратури.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує на те, що доводи апеляційної скарги засновані виключно на припущеннях та носять формальний характер. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу прокуратури Харківської області - без задоволення.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга Прокуратури Харківської області не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.12.2014 року у задоволені скарги ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора прокуратури Харківської області та зобовязання внесення відомостей до ЄРДР за заявою про кримінальне правопорушення від 01.12.2014 року за № 87362вх-14 відмовлено, скаргу в частині бездіяльності прокурора щодо не внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 про кримінальне правопорушення від 01.12.2014 року зареєстрованою за № 87361вх-14 задоволено частково. Зобовязано прокурора прокуратури Харківської області внести до ЄРДР відомості за вказаною заявою та розпочати досудове розслідування. В задоволенні вимог про зобовязання видачі памятки про права та обовязки потерпілого відмовити.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.07.2015 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність прокуратури Харківської області задоволено. Визнано факт бездіяльності прокуратури Харківської області в частині невиконання ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.12.2014 року. Зобовязано компетентних осіб прокуратури Харківської області розглянути клопотання заявлене у заяві ОСОБА_1 від 22.06.2015 року, зазначене у п. 2.3.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.09.2015 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність прокуратури Харківської області щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР за заявою від 14.08.2015 року задоволено. Зобовязано компетентних осіб прокуратури Харківської області внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення за його заявою від 14.08.2015 року та розпочати розслідування.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.11.2015 року скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови старшого слідчого першого слідчого відділу СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 15.10.2015 року про закриття кримінального провадження № 000751 від 08.09.2015 року задоволено, скасовано постанову старшого слідчого першого слідчого відділу СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 15.10.2015 року про закриття кримінального провадження № 000751 від 08.09.2015 року. Матеріали кримінального провадження повернено прокурору Харківської області для відновлення досудового розслідування, в ході якого необхідно усунути неповноту досудового розслідування та недоліки, викладені у мотивувальній частині ухвали.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.11.2015 року скаргу ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову старшого слідчого першого слідчого відділу СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_1 потерпілим від 07.10.2015 року в рамках кримінального провадження № 000751 від 08.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.12.2015 року скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови старшого слідчого першого слідчого відділу СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 25.11.2015 року про закриття кримінального провадження № 000751 від 08.09.2015 року задоволено. Скасовано постанову старшого слідчого першого слідчого відділу СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 25.11.2015 року про закриття кримінального провадження № 000751 від 08.09.2015 року. Матеріали кримінального провадження повернуті прокурору Харківської області для відновлення досудового розслідуваня, в ході якого необхідно усунути неповноту досудового розслідування та недоліки викладені у мотивувальній частині ухвали.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.12.2015 року скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 000751 від 08.09.2015 року задоволено. Постанову старшого слідчого першого слідчого відділу СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 23.11.2015 року скасовано.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.06.2016 року скаргу ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову прокуратури Харківської області від 28.04.2016 року про закриття кримінального провадження № 000751 від 08.09.2015 року.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31.03.2017 року скаргу ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову слідчого з ОВС першого слідчого відділу прокуратури Харківської області від 29.06.2016 року про закриття кримінального провадження № 000751.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.06.2017 року у справі № 641/2476/17 позовні вимоги ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Державної казначенйськолї служби задоволені частково та присуджено до стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 моральну шкоду розмірі 7000 грн.; судове рішення набрало законної сили 05.12.2017 року згідно ухвали АСХО.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.06.2017 року скаргу ОСОБА_1 задоволено, скасовано постанову слідчого Жеваго В.В. від 28.04.2017 року про закриття кримінального провадження № № 000751 як таку, що прийнята передчасно, матеріали кримінального провадження повернуті до прокуратури Харківської області. Зазначеною ухвалою встановлено, що при проведенні досудового розслідування не було дотримано положень ст. 9 КПК України щодо забезпечення повноти та всебічності, неупередженості в дослідженні обставин кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.07.2017 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого та прокурора під час здійснення досудового розслідування задоволено частково, зобовязано слідчого, який здійсенює досудове розслідування, або прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 000751, розглянути клопотання ОСОБА_1 від 04.05.2017 року про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та проведення допитів між ним та свідками відповідно вимог ст.ст. 220, 221 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.11.2017 року скаргу ОСОБА_1 задоволено, скасовано постанову слідчого Жеваго В.В. від 31.10.2017 про закриття кримінального провадження № 000751 як таку, що прийнята передчасно. Зазначеною ухвалою встановлено, що слідчим не усунені недоліки, зазначені в попередній постанові про закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.01.2018 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність прокуратури Харківської області задоволено частково, зобовязано компетентних осіб прокуратури Харківської області, які здіснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000751, виконати в повному обсязі ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.07.2017 року. Зазначеною ухвалою встановлено, що слідчим не виконано ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.07.2017 року.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.04.2018 року скаргу ОСОБА_1 задоволено, скасовано постанову слідчого Жеваго В.В. від 19.02.2018 року про закриття кримінального провадження № 000751, оскільки при проведенні досудового розслідування слідчим не було дотримано положення ст. 9 КПК України щодо забезпечення повноти та всебічності, неупередженості в дослідженні обставин кримінального провадження; матеріали кримінального провадження повернуті до прокуратури Харківської області.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).

Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й інші способи відшкодування шкоди.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, доводи апелянта, який стверджує протилежне не грунтуються на законі.

Так, загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25.05.2016 року у справі № 6-440цс16, шкода завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Отже, правильним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин ст.1174 ЦК України, ч. 6 ст. 1176 ЦК України.

За положеннями ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні слідчого відділу СУ прокуратури Харківської області перебуває кримінальне провадження № 000751.

Бездіяльність та неодноразове безпідставне закриття кримінального провадження слідчим СУ прокуратури Харківської області стали підставою для відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.06.2017 року.

Між тим, і після ухвалення такого судового рішення, посадовими особами слідчого відділу СУ прокуратури Харківської області допускалася бездіяльність, в результаті якої заподіяна моральна шкода позивачу.

Із змісту ухвал слідчих суддів Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.06.2017 року, 04.07.2017 року, 09.11.2017 року, 15.01.2018 року, 12.04.2018 року вбачається, що постанови відповідача скасовувались, на посадових осіб покладались певні обовязки щодо усунення порушень через неповноту в дослідженні обставин кримінального провадження, невиконання попередніх вказівок суду.

Така бездіяльність призвела до моральних страждань позивача, який вимушений вживати додаткових заходів для організації свого життя та захисту своїх прав.

Отже, встановивши неправомірність бездіяльності органів прокуратури Харківської області, яка вбачається із змісту судових рішень, врахувавши характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої йому моральної шкоди 3000 грн.

Оскільки доводи апеляційної скарги Прокуратури Харківської області висновки суду не спростовують і не свідчать про наявність підстав для скасування чи зміни рішення суду, апеляційний суд у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Прокуратури Харківської області залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.П.Пилипчук

Судді А.І. Колтунова

ОСОБА_5