Справа № 161/9367/18
Провадження № 2/161/2777/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2018 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Підгайцівської сільської ради Луцького району про визнання недійсним рішення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до відповідача - Підгайцівської сільської ради Луцького району про визнання недійсним рішення.

Свій позов обґрунтовує тим, що за її письмовою заявою рішенням сесії Підгайцівської сільської ради № 5-3 від 24.06.1999 року їй було виділено в користування земельну ділянку з земель державного резерву для ведення городництва площею 0, 15 га по вул.Сільській в с.Струмівка Луцького району Волинської області. З моменту одержання та по даний час вона постійно, безперервно і відкрито користується вказаною земельною ділянкою за її цільовим призначенням. 08.06.2017 року вона звернулась на адресу сесії Підгайцівської сільської ради з письмовою заявою про передачу їй у власність безоплатно вказаної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Однак, рішенням Підгайцівської сільської ради 23/12 від 04.07.2017 року їй було відмовлено передати у власність займану земельну ділянку з посиланням на рішення Підгайцівської сільської ради 12/10 від 25.02.2007 року, яким припинено користування тимчасовими городами жителям міста Луцька, в тому числі, і ОСОБА_5, площею 0, 14 га для ведення особистого селянського господарства в селі Струмівка. Питання щодо припинення користування тимчасовим городом ОСОБА_5 до порядку денного сесії рада не включила і воно розглянуте в розділі «Різне», попередньо на земельній комісії не розглядалось і проект його на засідання сесії не готувався, а тому воно прийнято в протокольному порядку з грубим порушенням регламенту. Крім того, вказане рішення № 12/10 від 25.02.2007 року прийнято з грубим порушенням чинного законодавства, а саме: відсутнє посилання на норму закону (статтю ЗК України), яка б передбачала правову підставу припинення права користування виділеною земельною ділянкою; порушена процедура прийняття рішення щодо припинення права користування земельними ділянками, передбачена ст.144 ЗК України; ОСОБА_5 не було належним чином повідомлено про час і місце проведення інвентаризації землі, не ознайомлено із складеним актом (в якому не зазначено детальне місцезнаходження земельної ділянки, на місцевості не складено план-схему розташування земельної ділянки), не повідомлено про виявлені порушення земельного законодавства, не складено адміністративний протокол. Оскільки припинення права користування земельними ділянками має здійснюватись у судовому порядку, що відповідачем не було дотримано, вважає про наявність правових підстав для визнання оскаржуваного рішення Підгайцівської сільської ради Луцького району недійсним та підлягає до скасування.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, оскаржуване рішення Підгайцівської сільської ради Луцького району вважає таким, що прийнято в передбаченому законом порядку та в межах визначеної компетенції.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомили, що ОСОБА_5 з моменту надання їй в користування спірної ділянки постійно нею користувалась та обробляла.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він був членом земельної комісії при складанні акту інвентаризації земельних ділянок с.Підгайці від 23.02.2007 року, однак, акт складався за інформацією, наданою землевпорядником, тому ствердити, що саме належна ОСОБА_5 земельна ділянка не оброблялась, не може.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням сесії Підгайцівської сільської ради № 5-3 від 24.06.1999 року задоволено заяву ОСОБА_5 та виділено в користування земельну ділянку з земель державного резерву для ведення городництва площею 0, 15 га по вул.Сільській в с.Струмівка Луцького району Волинської області (а.с.7).

З моменту виділення та по даний час вона постійно, безперервно і відкрито користується вказаною земельною ділянкою за її цільовим призначенням, що підтверджено показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Частиною 1 статті 119 ЗК України передбачено, що громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом.

З доводів позивача, 08.06.2017 року вона звернулась на адресу сесії Підгайцівської сільської ради з письмовою заявою про передачу їй у власність безоплатно для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки 0, 15 га по вул. Сільській в с.Струмівка Луцького району Волинської області. Однак, рішенням Підгайцівської сільської ради 23/12 від 04.07.2017 року їй було відмовлено передати у власність займану земельну ділянку з посиланням на рішення Підгайцівської сільської ради 12/10 від 25.02.2007 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.02.2007 року комісією по інвентаризації земель, створеною розпорядженням в.о. сільського голови ОСОБА_10 від 09.02.2007 року, виявлено земельні ділянки, які неефективно використовуються та складено акт інвентаризації земельних ділянок с.Підгайці (а.с.11).

На підставі даного акту з метою ефективного використання земель 25.02.2007 року Підгайцівською сільською радою прийнято рішення № 12/10, яким припинено користування тимчасовими городами жителям міста Луцька, в тому числі, ОСОБА_5, площею 0, 14 га в селі Струмівка (а.с.8).

Відповідно до змісту ст.144 ЗК України у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор по використанню та охороні земель складає протокол про порушення та видає особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку вказівки державного інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, державний інспектор по використанню та охороні земель відповідно до закону накладає на таку особу адміністративне стягнення та повторно видає вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк. У разі неусунення порушення земельного законодавства у 30-денний строк державний інспектор по використанню та охороні земель звертається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про припинення права користування земельною ділянкою. Рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про припинення права користування земельною ділянкою може бути оскаржене землекористувачем у судовому порядку.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Між тим, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення позивачем порушення вимог земельного законодавства, доказів вчинення передбачених ст.144 ЗК України дій (складення протоколу про порушення, припису про усунення порушень земельного законодавства, винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року вбачається, що вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140-149 ЗК України. У випадках, визначених цими нормами, припинення права власності на землю чи права землекористування провадиться за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу та виданих державних актів недійсними. У разі пред'явлення до органу виконавчої влади або місцевого самоврядування позову про незаконність припинення права землекористування через відсутність судового рішення про вилучення земельної ділянки відповідач вправі пред'явити зустрічний позов про таке вилучення, а суд має розглянути його разом із первинним позовом.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що рішення Підгайцівської сільської ради 23/12 від 04.07.2017 року «Про інвентаризацію земельних ділянок» було прийнято з порушення вимог земельного законодавства, а тому, його слід визнати недійсним.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 77, 78, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р I Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним рішення Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області № 12/10 від 25.02.2007 року «Про інвентаризацію земельних ділянок» щодо припинення ОСОБА_11 права користування земельною ділянкою площею 0, 14 га у селі Струмівка Луцького району Волинської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 05.10.2018 року.

Суддя Черняк В.В.