Справа № 648/16/18
Провадження № 2/648/279/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року смт.Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

Головуючого судді Рибас А.В.,

за участю секретаря Кравченко В.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Білозерського районного суду Херсонської області перебуває вказана цивільна справа. Позивач просить виключити відомості про нього, як про батька, з актового запису №392 від 26 квітня 2016 року про народження дитини - ОСОБА_4, яка народилася 09.04.2016 року.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 06 серпня 2018 року, у вказаній цивільній справі були завершені підготовчі дії та справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 27.08.2018 року.

Під час судового засідання до початку розгляду справи по суті позивач звернувся до суду з письмовою заявою про відмову від позовних вимог та залишення його позову без розгляду, пояснивши суду, що ознайомившись з висновком проведеної на підставі ухвали суду судово-генетичної експертизи, переконався у своєму батьківстві та визнає себе батьком дитини, в звязку з чим вважає недоцільним подальший розгляд справи.

Відповідач та її представник у вирішенні вказаного клопотання поклалися на розсуд суду, вважали, що можливість відмовитися від позову є правом позивача, яке він може реалізувати у будь-який момент, у випадку прийняття судом відмови позивача від позову, просили вирішити питання щодо стягнення з позивача документально підтверджених процесуальних витрат, які понесла відповідач у звязку із розглядом справи, а саме витрат на отримання правової допомоги, зібрання доказів та надсилання на адресу позивача примірника відзиву на позовну заяву.

Суд заслухавши думку відповідача та її представника, дослідивши матеріали цивільної справи та розяснивши учасникам провадження, відповідно до ч.2 ст.206 ЦПК України, наслідки відмови позивача від позову, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Суд, дослідивши подану позивачем письмову заву та зясувавши мотиви його відмови від позову, враховуючи, що така відмова не порушує права та інтереси інших осіб, приймає відмову позивача віл позову та вважає за необхідне закрити провадження у справі.

При цьому, вирішуючи питання понесених судових витрат, суд керується вимогами ст.ст.133, 137, 139, 142 ЦПК України.

Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких віднесені витрати: на професійну правничу допомогу; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із ч.ч.1.-3 ст.137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.6 ст.139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат, повязаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, повязаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч.2 ст.140 ЦПК України).

Відповідно до ч.1, ч.3, ч.5 ст.142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, повязаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Судом встановлено, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 640,00 грн., що підтверджується оригіналом квитанції, долученої до позовної зави та наявної у матеріалах справи. Відповідно до рахунку №5 від 06.04.2018 року позивачем понесені витрати в сумі 7614,00 грн. на оплату проведеної на підставі ухвали Білозерського районного суду Херсонської області від 07.03.2018 року та за його клопотанням судової молекулярно-генетичної експертизи №321 від 30.05.2018 року.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, в сумі 320 грн., витрати, понесені позивачем на проведення судової експертизи в сумі 7614,00 грн. не підлягають відшкодуванню та покладаються на позивача.

Відповідно до наявного у справі договору про надання правничої допомоги, укладеного 07.02.2018 року між відповідачем ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_3, розрахунку витрат, акту приймання-передачі виконаних робіт від 07.03.2018 року, квитанції до прибуткового касового ордеру від 08.02.2018 року, понесені відповідачем витрати на отримання правничої допомоги адвоката складають 3000 грн. Крім того, відповідно до наявних у матеріалах справи квитанцій, витрати відповідача на отримання доказів матеріального стану позивача, а саме інформаційних відомостей з Єдиного державного реєстру речових прав складають 46,00 грн. та втрати на спрямування на адресу позивача відзиву на позовну заву з відповідними доказами складають 11,50 грн. Загальна сума судових витрат відповідача складає 3057,50 грн., які на думку суду є доведеними та підтвердженими документально, в звязку з чим підлягають стягненню з позивача, у звязку з відмовою його від позову.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 139, 142, 206, 255, 260 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини.

Провадження у цивільній справі №648/16/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини - закрити, у звязку з відмовою позивача від позову.

Розяснити позивачу, що у відповідності до ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Повернути ОСОБА_1 50 відсотків судового збору в сумі 320,00 грн. за квитанцією №7 в АТ «Ощадбанк», за умови надання оригіналу платіжного документу.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МО №981300, виданий 29.01.2002 року Голопристанським РВ УМВС України в Херсонській області, ІПН: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії МР №481273, виданий 04.12.2015 Суворовським РВ у м.Херсоні УДМС України в Херсонській області, ІПН: НОМЕР_2, судові витрати в сумі 3057 (три тисячі пятдесят сім) гривень 50 копійок.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області через Білозерський районний суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Рибас А.В.