Справа № 206/4080/18
Провадження № 2/206/1202/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2018 Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря Стахів О.О.

представника позивача Бондаренка К.С.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позову представником позивача було зазначено наступне. Відповідно до укладеного 08.04.2010 договору (заява б/н), відповідач отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, а саме: повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, належним чином, не виконала, внаслідок чого станом на 17.06.2018 має заборгованість у розмірі 44427,50 грн., яка складається з наступного: 14789,51 грн. - тіло кредиту, 11254,91 грн. - відсотки за користування кредитом; 15791,29 грн. - пеня; штрафи: 500 грн. (фіксована частина) і 2091,79 грн. (процентна складова). Вказані суми АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з відповідача на свою користь.

Відповідач в судовому засіданні зазначила, що кредит дійсно брала, однак, будь-якого договору з позивачем не укладала, більш того, не зрозуміло чому їй було встановлено спочатку кредитний ліміт у розмірі 5000 грн., в той же час, як вбачається із змісту позовної заяви тіло кредиту, яке позивач заявив до стягнення, складає 14789,51 грн.

Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення, що «Умови та правила надання банківських послуг» до яких відповідач приєдналась, підписавши 08.04.2010 відповідну заяву, передбачають, окрім іншого, збільшення ліміту по картковому рахунку в одноосібному порядку, більш того, відповідач користувалась банківським продуктом - «сплата частинами», у разі прострочення оплат відповідної частини заборгованості розмір ліміту зростав на відповідну суму.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

02.08.2018 у даній справі відкрито провадження.

13.09.2018 ухвалою суду було визнано обов'язковою явку представника АТ КБ «Приват Банк» в судове засідання для надання особистих пояснень.

Під час розгляду справи судом заслухано пояснення представника позивача та заперечення відповідача, досліджено письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

02.10.2018 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, тобто відповідач, підписала заяву № б/н від 08.04.2010, згідно якої отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до змісту підписаної заяви, відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Судом, також, встановлено, що умови укладеного між банком та відповідачем кредитного договору були погоджені сторонами у встановленому законом порядку.

Тобто, даний договір є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України.

За змістом п. 1.1.3.2.4. Умов та правил надання банківських послуг - право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в одноосібному порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта.

Як вбачається із виписки по рахунку відповідача, за період з 08.04.2010 по 17.06.2018, у зв'язку із порушенням відповідачем строків оплат за банківським продуктом «оплата частинами», сума по ліміту, станом на 17.06.2018 складала - 14789,51 грн. (а.с. 46-49).

Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100 грн. клієнт сплачує Банку пеню.

Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф.

Станом на 17.06.2018 відповідач має заборгованість у розмірі 44427,50 грн., яка складається з наступного: 14789,51 грн. - тіло кредиту, 11254,91 грн. - відсотки за користування кредитом; 15791,29 грн. - пеня; штрафи: 500 грн. (фіксована частина) і 2091,79 грн. (процентна складова).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

За змістом статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі . Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Згідно з ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує, суд вважає, що позов АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача 14789, 51 грн. - тіла кредиту, 11254,91 грн. - відсотків за користування кредитом, 15791, 29 грн. - пені є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

У той же час, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню вимога АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача штрафів у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 2091,79 грн. (процентна складова), оскільки пеня та штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 по цивільній справі № 6-2003-цс15, яка є обов'язковою для всіх судів України.

Таким чином, позов АТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, всупереч вимог ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог позивача відповідачем не надано і в матеріалах справи не міститься. Доводи позивача, викладені в позові, відповідачем і матеріалами справи не спростовуються.

Суд бере до уваги як належний, допустимий, достовірний і достатній доказ розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий позивачем, який ні відповідачем, ні матеріалами справи не спростовується.

За таких обставин, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» та ухвалює відповідне рішення.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 509, 526, 530, 610, 611, 612, 623, 1050, 1054-1055 ЦК України, ст.ст. 2, 13, 263, 264, 265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», (місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код юридичної особи 14360570), заборгованість по кредитному договору у сумі 41835, 71 грн., яка складається з: 14789, 51 грн. - тіло кредиту, 11254,91 грн. - відсотки за користування кредитом, 15791, 29 грн. - пеня.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08.10.2018.

Головуючий суддя: К.С. Маштак