Ухвала

Іменем України

Справа № 712/15899/18

Номер провадження 2/712/3137/18

27 грудня 2018 року м.Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Марцішевська О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживача шляхом стягнення депозиту,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (вул.Тобілевича,3, м.Черкаси) звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб (вул.Січових Стрільців,17, м.Київ) з вимогою стягнути з ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 суму вкладу у розмірі 200 000 грн. за банківським вкладом №10-2382814, відкритим у ПАТ "УКРІНБАНК" рахунок №2932.

В обгрунтування позову позивач вказував, що на підставі заяви-договору банківського вкладу між ПАТ "УКРІНБАНК" та ОСОБА_3, останній він вніс на відкритий банком рахунок 8514,66 дол. США під 10,5% річних з датою повернення коштів - 16.12.2015. 05.10.2018 ОСОБА_3 помер, після його смерті вікрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на грошові вклади, розміщені в банках. Згідно свідоцтва про право на спадщину позивач є спадкоємцем померлого ОСОБА_3, в тому числі грошових вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, які розміщені в ПАТ "Український ОСОБА_4" рахунок №2932, залишок коштів складає 8514,66 дол. США. 22 березня 2016 року було прийнято рішення "Про початок процедури ліквідації "ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку. На звернення позивача до відповідача з вимогою про видачу вкладу, йому відмовлено у зв"язку з численими судовими справами щодо правомірності прийняття рішення про ліквідацію "ПАТ "УКРІНБАНК" зупинено виплати вкладникам банку гарантованої суми відшкодування. Незважаючи на наявність вкладу гарантована сума в розмірі 200000 грн. досі не виплачена позивачу, оскільки він не включений до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Вирішуючи питання про прийняття до провадження справ, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року №3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов'язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону №2453-VI).

Як вбачається з матеріалів справи, місцем проживання позивача є м. Черкаси, вул.Тобілевича,3, що територіально відноситься до Соснівського районного суду м. Черкаси.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред"являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідача ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб - 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, що знаходиться на території Шевченківського району м.Києва.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч.3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п'яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п'яти днів після залишення її без задоволення.

Звертаючись з позовом до суду, позивач вказав, що відповідно до ч.5 ст.28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред"являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Системний аналіз положень Закону України «Про захист прав споживачів» доводить, що для обгрунтування підстав застосування ч.5 ст.28 ЦПК України щодо альтенативної підсудності позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов'язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

В статті 4 Закону визначено основні права громадян як споживачів, а саме це права споживачів на належну якість продукції та обслуговування; на безпеку продукції; на необхідну достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника; на відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяною небезпечною для життя і здоровя людей продукцією у випадках, передбачених законодавством; на обмін товару неналежної якості.

Отже, позов має бути таким, що пов"язаний з порушенням права, коли право стягнення коштів передбачено положеннями Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого у позовній заяві має бути викладено, яке саме право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; способи захисту, яких суд може вжити, тощо.

Згідно положень ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; виконавець - це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.

Відповідно до ст.1 Закону України №2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Відповідно до п. 4 та п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону N 2664-III фінансовими, зокрема, вважаються такі послуги: залучення фінансових активів із зобов'язанням щодо наступного їх повернення.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 1. Закону N 2664-III визначено, що фінансові активи - кошти, цінні папери, боргові зобов'язання та право вимоги боргу, що не віднесені до цінних паперів.

Таким чином, договір про передачу коштів фізичною або юридичною особою в управління фінансової організації на строк та під процент (п. 1.13 ст. 1 Закону) є фінансовою послугою, що надається банком іншим особам.

За умовами заяви-договору про розміщення банківського вкладу №10-2382814, відкритого у ПАТ "УКРІНБАНК" рахунок №2932, ОСОБА_3 вніс на відкритий банком рахунок 8514,66 дол. США під 10,5% річних з датою повернення коштів - 16.12.2015.

Таким чином, сторони узгодили, що ПАТ "УКРІНБАНК" надає Клієнту послуги з відкриття (розміщення) банківського вкладу - рахунку на ім"я померлого ОСОБА_3, а останній вносить кошти на рахунок Банку на визначений сторонами строк. Крім того, за користування грошовими коштами, що знаходяться на Рахунку Клієнта, Банк сплачує проценти в розмірі, що передбачені договором (далі проценти), сума яких зараховується на рахунок.

Аналіз зазначених норм матеріального права в поєднанні з умовами договору дає змогу зробити висновок, що ОСОБА_3 був споживачем фінансових послуг, а банк - їх виконавцем.

05.10.2018 ОСОБА_3 помер, після його смерті вікрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на грошові вклади, розміщені в банках. Згідно свідоцтва про право на спадщину позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого ОСОБА_3, в тому числі грошових вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, які розміщені в ПАТ "Український ОСОБА_4" рахунок №2932, залишок коштів складає 8514,66 дол.

Таким чином, суд приходить до висновку, що спірні правовідносини у справі за даним позовом не регулюються законом «Про захист прав споживачів», фактично позов пред'явлений з приводу правовідносин спадкування права на депозитний вклад після смерті вкладника, а тому розгляд даного позову має здійснюватись за загальними правилами підсудності за місцем знаходження відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним направити за підсудністю цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживача шляхом стягнення депозиту до Шевченківського районного суду м.Києва.

Керуючись ст.ст.27,28,32,32,187 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Цивільну справу №712/15899/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживача шляхом стягнення депозиту, передати за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Києва.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Соснівський районний суд м.Черкаси.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Марцішевська