Справа № 469/582/18
Провадження № 22-ц/812/555/18
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 грудня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі судового засідання -Яценко Л.В.,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 13 листопада 2018 року, яке ухвалено у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Гапоненко Н.О., вступна та резолютивна частини проголошені о13 год.56 хв., повний текст складено 16 листопада 2018 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дружини,-

В С Т А Н О В И Л А

У червні 2018 року позивач ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на своє утримання.

В обґрунтування позову позивача зазначала, що з 28 жовтня 2013 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5

Від даного шлюбу мають спільних дітей: сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку - ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_2.

В даний час припини шлюбні відноси та проживають окремо.

Посилаючись на те, що діти проживають з нею, вона в даний час здійснює догляд за малолітньою донькою, відповідач матеріальної допомоги не надає, має постійний заробіток, інших утриманців та вад здоров'я не має, просила стягнути з останнього аліменти на її утримання у розмірі 1500 грн. до досягнення ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, трьох років.

Відповідач у суді першої інстанції позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що на даний час можливості надавати матеріальну допомогу дружині у нього не має, оскільки він ніде не працює, перебуває на обліку як безробітній у Корабельному РЦЗ, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей та непрацездатна мати, яка потребує постійного нагляду та лікування.

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 13 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_4, посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просила про його скасування та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить її відхилити, залишивши без змін рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.5 ст.130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

У судове засідання позивач не з'явилася. Про дату та час розгляду справи повідомлена через свого представника. За такого в силу ч.5 ст.130 ЦПК України є такою, що повідомлена належним чином.

Відповідач у судове засідання не з'явився. По дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційну скаргу не визнала, просила її відхилити , залишивши без змін рішення суду першої інстанції.

В силу ст.372 ЦПК України справу розглянута за відсутності осіб, які не з'явилася.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач немає можливості надавати матеріальну допомогу на утримання позивача, оскільки в даний час він не працює, перебуває на обліку у Корабельному районному центрі зайнятості як безробітний, на його утримання перебуває його мати, яка потребує матеріальних витрат на її лікування, та сплачує аліменти на утримання спільних з позивачем дітей.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2013 року ( а.с. 10).

Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8,9).

Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено. На час звернення до суду діти проживали разом з матір'ю, що підтверджується довідкою Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області від 21 червня 2018 року, актом обстеження житлово-побутових умов (а.с.21, 50), довідкою Коблівського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Сонечко» Березанського району Миколаївської області від 04 вересня 2018 року ( а.с.49).

В даний час між сторонами існує спір щодо місця проживання дітей. З вересня 2018 року син сторін ОСОБА_7 проживає разом з батьком, а донька ОСОБА_8 з матір'ю.

Позивач ОСОБА_6 здійснює догляд на малолітньою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Судовим наказом від 26 липня 2018 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 на утримання двох малолітніх дітей стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку ( доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи з 27 червня 2018 року і досягнення ними повноліття.

Частиною 2 статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч.4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Наданні відповідачем докази на підтвердження своєї неспроможності сплачувати аліменти на утримання дружини, яка здійснює догляд за малолітньою дитини, що не досягла трьох років, не заслуговують на увагу.

Так, відповідно до довідки Корабельного РЦЗ від 22 серпня 2018 року, відповідач ОСОБА_5 перебуває на обліку як безробітний з 17 серпня 2018 року та отримує допомогу як безробітний (а.с.35).

Надані відповідачем копія протоколу обстеження від 26 липня 2018 року, консультативний висновок від 24 жовтня 2011 року, направлення на МРТ від 26 липня 2018 року його матері ОСОБА_9 не підтверджують понесення відповідачем додаткових витрат на лікування згідно рекомендацій лікарів, а тому не можуть бути прийнято колегією суддів до уваги.

Не нарахування матері відповідача пенсії не може свідчити про її перебування на утриманні відповідача, не отримання нею іншого доходу та неможливість відповідача сплачувати аліменти на дружину.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що особа не може бути визнана неспроможною сплачувати аліменти, якщо вона, будучи працездатною, не працює без поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Оцінивши в сукупності надані докази, колегія суддів виходить з того, що позивач відповідно до ст. 84 СК України має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьох років, а відповідач може надавати таку допомогу. При цьому судом враховано матеріальне становище відповідача, його стан здоров'я, розмір аліментів, які він повинен сплачувати на утримання дітей.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Тож, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 13 листопада 2018 року та ухвалення нового про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_6 та стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1000 грн.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1762,00 грн., який складається з 704,80 грн. - судовий збір за подачу позовної заяви та 1057,20 грн. - судовий збір за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 376,381 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 13 листопада 2018 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дружини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце народження м. Тбілісі, Республіка Грузія, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, місце народження район Арташат,з село Мргаван Республіка Вірменія, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрована АДРЕСА_2, аліменти на її утримання у розмірі 1000 ( одна тисяча ) грн. щомісяця, починаючи з 05 червня 2018 року і до досягнення дитиною, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, 3-річного віку.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір в розмірі 1762 ( одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп., який складається з: 704,80 грн. - судовий збір за подачу позовної заяви та 1057,20 грн. - судовий збір за подачу апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту у випадку та з підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Т.Б. Кушнірової

Повний текст постанови складено 26 грудня 2018 року.