Провадження №2/193/320/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

04 липня 2018 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Шумської О.В.

при секретарі судового засідання Мельникової Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел.Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради про встановлення недійсності правовстановлюючого документа, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Миколаївської сільської ради про встановлення недійсності правовстановлюючого документа.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14 листопада 2001 року померла ОСОБА_2.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку(пай) площею 8,6 га., розташовану на території Миколаївської сільської ради.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт посвідчений приватним нотаріусом Софіївського нотаріального округу ОСОБА_3 та 02.10.2001 року зареєстрований в реєстрі за № 1598, яким заповіла їй належну земельну частку (пай), що належала їй на підставі сертифіката серії ДП № 0368031 виданого 11.03.2000 року та майновий пай.

За життя, ОСОБА_2 подала до Софіївської РДА відповідні документи на виготовлення Державного акта на землю і згідно розпорядження голови Софіївської РДА від 13.02.2002 року, вже після смерті ОСОБА_2 яка померла 14.11.2001 року, Державний акт було виготовлено і зареєстровано за № 157 у відповідній книзі реєстрації.

Після отримання спадщини померлої ОСОБА_2, з метою виготовлення, на своє ім"я Державного акта на землю, позивач подав відповідні документи до Софіївського відділу Держгеокадастру, але йому відмовили на тій підставі, що на його земельну ділянку яка належить йому, згідно свідоцтва про право на спадщину, вже виготовлено Державний акт на померлу ОСОБА_2, а він не може бути заявником на витяг з ДЗК відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру. В звязку з цим позивач просить визнати Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 057239 виданий на імя ОСОБА_2 08.07.2002 року, згідно розпорядження голови Софіївської РДА № 45-р від 13.02.2002 року, визнати недійсним.

В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, заперечень по даній справі сільська рада не має.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зокрема судом встановлено, що 14 листопада 2001 року померла ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) площею 8,6 га, розташовану на території Миколаївської сільської ради. За життя ОСОБА_2 склала заповіт посвідчений приватним нотаріусом Софіївського нотаріального округу ОСОБА_3 та 02.10.2001 року зареєстрованим в реєстрі за № 1598, яким заповіла їй належну земельну частку (пай), що належала їй на підставі сертифіката серії ДП № 0368031 виданого 11.03.2000 року та майновий пай (а.с. 4).

За життя, ОСОБА_2 подала до Софіївської РДА відповідні документи на виготовлення Державного акта на землю і згідно розпорядження голови Софіївської РДА від 13.02.2002 року, вже після смерті ОСОБА_2 яка померла 14.11.2001 року, Державний акт було виготовлено і зареєстровано за № 157 у відповідній книзі реєстрації державних актів (а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, визнається судом незаконним та скасовується.

Враховуючи наведені обставини, беручи до уваги те, що оскаржуваним державним актом порушуються права позивача щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, такий державний акт підлягає визнанню судом недійсним. Відтак позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13, 76-83, 259, 263 265, 272, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради про встановлення недійсності правовстановлюючого документа, задовольнити.

Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 057239 виданий на ім»я ОСОБА_2 08.07.2002 року згідно розпорядження голови Софіївської РДА № 45-р від 13.02.2002 року, визнати недійсним.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Шумська