Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 2-н-317/08 Головуючий у 1-й інстанції Добрєв М.В.
Номер провадження 22-ц/778/1382/18 Суддя-доповідач ОСОБА_1

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Таскомбанк» на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 січня 2018 року за заявою Публічного акціонерного товариства «Таскомбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на предявлення у справі за заявою Відкритого акціонерного товариства «Акціонерний Банк «Бізнес Стандарт» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И Л А :

01 липня 2008 року суддею Ленінського районного суду м. Запоріжжя було видано судовий наказ за заявою Відкритого акціонерного товариства «Акціонерний Банк «Бізнес Стандарт» (далі ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт») про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_3, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт» в особі Запорізької філії ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт» заборгованість за кредитними договорами № КФ (06)08-07 від 24.01.2007 року та № КФ (06) 19-07 від 30.01.2007 року в розмірі 25882,46 грн., 129,41 грн. судових витрат, які були сплачені стягувачем при подачі заяви, 15,00 грн. оплати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

18 грудня 2017 року Публічне акціонерне товариство «Таскомбанк» (далі ПАТ «Таскомбанк»), яке є правонаступником ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт» звернулось до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на предявлення.

В обґрунтування заяви зазначали, що 01 липня 2008 року суддею Ленінського районного суду м. Запоріжжя видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт» в особі Запорізької філії ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт» заборгованість за кредитними договорами № КФ (06)08-07 від 24.01.2007 року та № КФ (06) 19-07 від 30.01.2007 року в розмірі 25882,46 грн., 129,41 грн. судових витрат, які були сплачені стягувачем при подачі заяви, 15,00 грн. оплати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Зазначений виконавчий лист знаходився на виконанні в Ленінському Відділі державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції. Відповідно до заяви про відкриття виконавчого провадження від 14 червня 2016 року банком було направлено зазначений виконавчий лист на виконання.

Відповідно до інформації Відділу державної виконавчої служби, виконавчий документ не знаходиться на виконанні. Судовий наказ втрачено.

На даний час заборгованість перед банком не погашена, а оригінал виконавчого документу втрачено, що позбавляє стягувача предявити виконавчий документ до виконання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 січня 2018 року в задоволенні заяви ПАТ «Таскомбанк» відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ПАТ «Таскомбанк» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог п.п. 1,4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до п.17.4. ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся про це із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 липня 2008 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ по цивільній справі №2-н-317/08 за заявою ВАТ АБ «Бізнес Стандарт» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 (а.с.44).

Згідно інформації, наданої Ленінському районному суду м. Запоріжжя Дніпровським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області 27 грудня 2013 року державним виконавцем Вербицькою Л.Г. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження", а саме відсутність майна на яке може бути звернено стягнення (а.с.41, 42).

Відмовляючи Банку в задоволенні заяви про видачу дубліката судового наказу суд виходив із того, що на момент розгляду заяви встановлено, що нова редакція ЦПК України не містить порядку розгляду питання про видачу дублікату виконавчого документу, замість втраченого, крім того, положеннями нової редакції Кодексу обмежено строк, протягом якого суд може видати дублікат виконавчого листа у випадку його втрати.

З урахуванням вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Наведені вимоги процесуального закону, чинного на час ухвалення оскаржуваного судового рішення, стосуються не тільки судових рішень, постановлених по суті вирішених спорів, а й будь-якого рішення, в тому числі ухвали суду за результатами розгляду заяв про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його предявлення.

Проте всупереч наведеним нормам процесуального права суд першої інстанції не перевірив факт втрати документів виконавчого провадження. Матеріали виконавчого провадження не були досліджені судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 1ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Однак, суд першої інстанції розглядав вищезазначену заяву Банку про видачу дубліката судового наказу та поновлення строку для пред'явлення його до виконання взагалі без виклику учасників справи, в матеріалах справи відсутні докази повідомлення учасників справи про розгляд заяви Банку.

Дана обставина позбавила заявника надати суду докази щодо поважності причини пропуску строку пред'явлення виконавчого документу до виконання, а також доказів втрати останнього.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази прийшов до передчасного висновку про відмову у задоволенні заяви ПАТ «Таскомбанк».

Виходячи з вищенаведеного ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Таскомбанк» задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 січня 2018 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31.08.2018 року.

Головуючий

Судді: