Справа № 439/761/17 Головуючий у 1 інстанції: Бунда А.О.
Провадження № 22-ц/783/7111/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів: Павлишина О.Ф., Приколоти Т.І.

секретар Бохонко Е.Р.

З участю: позивача ОСОБА_2 т його представника ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 13 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Бродиводоканал» про зобовязання укласти трудовий договір, стягнення середньої заробтіної плати за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся з позовом до суду в якому з уточненими позовними вимогами просить зобов'язати КП «Бродиводоканал» укласти з ним трудовий договір на посаді інженера з охорони праці КП «Бродиводоканал» та стягнути з відповідача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 43667 грн. 69 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 20 травня 1994 року він працював у комунальному підприємстві «Бродиводоканал». 29 червня 2016 року наказом № 69/ВК «Про звільнення працівника» його було звільнено з посади механіка дільниці автомобільно-технічної експлуатації у зв'язку із скороченням штату працівників підприємства на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. 1 липня 2016 року був звільнений інженер з охорони праці КП «Бродиводоканал» ОСОБА_5 Адміністрація підприємства не запропонувала вакантну посаду інженера з охорони праці особам, звільненим за п.1 ст.40 КЗпП України, на підставі ст.42-1 КЗпП України, а було прийнято на роботу особу, яка до цього часу не працювала на підприємстві. В травні 2017 року йому стало відомо, що знову стала вакантна посада інженера з охорони праці КП «Бродиводоканал». 15 травня 2017 року він звернувся до директора КП «Бродиводоканал» із заявою про прийняття його на посаду інженера з охорони праці КП «Бродиводоканал», як звільненого за п.1 ст.40 КЗпП України на підставі ст.42-1 КЗпП України. Станом на 13 червня 2017 року він не отримав відповіді від директора КП «Бродиводоканал» на свою заяву. Враховуючи кваліфікацію та великий стаж роботи на підприємстві - 22 роки, з яких 19 років виконував на громадських засадах обов'язки скарбника первинної профспілкової організації і три роки був головою первинної профспілкової організації підприємства, неодноразово нагороджувався грамотами і директора КП «Бродиводоканал», і голови Бродівської районної ради, і обласної організації профспілки працівників ЖКГ, МП та ПОН України за багаторічну і сумлінну працю: вважає, що має право на першочергове укладення трудового договору з КП «Бродиводоканал» на посаді інженера з охорони праці підприємства, як звільнений за п.1ст.40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штату працівників на підставі ст.42-1 КЗпП України. Зазначає, що якщо внаслідок відмови у прийнятті на роботу або несвоєчасного укладення трудового договору працівник мав вимушений прогул, його оплата здійснюється за п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду трудових спорів» проводиться стосовно до правил ч.2 ст.235 КЗпП України про оплату вимушеного прогулу незаконно звільненому працівникові і з дня його звернення до власника або уповноваженого ним органу з приводу прийняття на роботу. Виходячи з цього, на день пред'явлення позову, відповідач зобов'язаний виплатити на користь позивач заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач. В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням, вважає його незаконним та необгрунтованим. Зазначає, що законодавець статтею 42-1 КЗпП України передбачив поворотне прийняття на роботу на такі посади, кваліфікаційні вимоги до яких є аналогічні з вимогами до посади, яку займала особа до звільнення. Аналогічність посади, яку обіймав працівник тій на яку він претендує підтверджується кваліфікаційними характеристиками посад, дипломами, трудовими книжками. Суд першої інстанції прийшов до невірного тлумачення терміну:«працівник аналогічної кваліфікації» і звів їх до поверхового аналізу посадових обов'язків, встановлення різниці в посадових обов'язках та те, що інженер з охорони праці відноситься до професійної групи «професіонали», а механік «фахівці», не прийнявши до уваги той факт, що кваліфікаційні вимоги до цих професій аналогічні, тобто потребують вищої освіти. Суд першої інстанції не взяв до уваги те, що інженер з експлуатації машинно-тракторного парку відноситься теж до професійної групи «професіонали», а посадові інструкції інженера експлуатації машинно-тракторного парку і механіка дільниці автомобільно-технічної експлуатації аналогічні і до того ж у функції механіка дільниці автомобільно-технічної експлуатації включені обов 'язки безпосередньо зв 'язані з охороною праці, про це говориться у п.п.2.5; 2.6; 2.9; 2.10; 2.11; 2,18; 3,5; 3.6 Посадової інструкції. Суд першої інстанції не прийняв до уваги факт проходження ним навчання на курсах підвищення кваліфікації і по питаннях охорони праці, і по питаннях безпеки дорожнього руху про що надані копії посвідчень. Вважає помилковим посилання суду на ч.1 ст.42 КЗпП, якою передбачено, що переважне право на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, оскільки ч.2 ст.42 КЗпП України стверджує, що при рівних умовах продуктивності праці та кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається згідно п.3 працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на цьому підприємстві, установі, організації. Відтак, з врахуванням того, що його стаж становить 22 роки та з них 14 років на посаді інженера з експлуатації машинно-тракторного парку, яка відноситься до професійної групи «професіонали», як інженер з охорони праці і потребують вищої освіти, йому не зрозуміло чому під ці критерії не підходить його кандидатура. Крім цього, звертає увагу, що наказ про прийом на роботу ОСОБА_6 датований 16 травня 2016 року, а його заява подана 15 травня 2016 року. Просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_4, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що позивач по справі з 20.05.1994 року працював у КП «Бродиводоканал», зокрема, з 01.07.1998 року на посаді інженера з експлуатації машинно-тракторного парку та виконував обов»язки, передбачені посадовою інструкцією інженера з експлуатації машинно-тракторного парку КП «Бродиводоканал( а.с. 4-9, 70-74).

25 січня 2012 року посаду інженера з експлуатації машинно-тракторного парку перейменовано на посаду механіка з покладенням на нього обов»язків, передбачених посадовою інструкцією механіка КП «Бродиводоканал», затвердженої директором КП «Бродиводоканал» 03.01.2012 року ( а.с. 75-79), а в подальшому виконував обов»язки передбачені посадовою інструкцією механіка дільниці автомобільно-технічної експлуатації КП «Бродиводоканал», затвердженої наказом директора КП «Бродиводоканал» №10 від 31.01.2015 року (а.с.80-83).

29.06.2016 року позивача ОСОБА_2 було звільнено з посади механіка дільниці у зв»язку із скороченням штату працівників на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується Наказом №69/ВК від 29.06.2016 року (а.с.16) та не заперечується сторонами.

За приписами ст. 42-1 КЗпП України працівник, з яким розірвано трудовий договір з підстав, передбачених пунктом 1 статті 40 цього Кодексу (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації) протягом одного року має право на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, якщо власник або уповноважений ним орган проводить прийняття на роботу працівників аналогічної кваліфікації.

За змістом вказаної норми поворотне прийняття на роботу можливе тільки на посади, кваліфікаційні вимоги до яких є аналогічними з вимогами до посади, яку особа займала до звільнення.

Прийняття на роботу на інші (не аналогічної кваліфікації) посади після звільнення проводиться на загальних підставах.

15 травня 2017 року ОСОБА_2 подав заяву про прийняття його на посаду інженера з охорони праці КП «Бродиводоканал» на підставі ст..42-1 КЗпП України як звільненого за п.1 ст. 40 КЗпП України (а.с.17), однак на зазначену посаду було прийнято іншу особу, яка не працювала у КП «Бродиводоканал».

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 про зобов»язання КП «Бродиводоканал» укласти з ним трудовий договір на посаді інженера з охорони праці КП «Бродиводоканал» суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідно до посадової інструкції механіка дільниці автомобільно-технічної експлуатації КП «Бродиводоканал» механік належить до професії «фахівці». Завдання та обов»язки останнього зводяться до оперативного керівництва роботою працівників дільниці автомобільно-технічної експлуатації та організації випуску на лінію автомобілів та екскаваторів у технічно-справному стані ( а.с. 61-62)

Відповідно до посадової інструкції інженера з охорони праці такий належить до професійної групи «Професіонали». Завдання та обов»язки інженера з охорони праці зводяться до здійснення контролю за додержанням у підрозділах підприємства чинного законодавства, правил, стандартів, норм, положень, інструкцій з охорони праці, виробничої санітарії, протипожежного захисту і охорони навколишнього середовища, за дотриманням законодавства щодо надання працівникам пільг і компенсацій за шкідливі умови праці. ( а.с. 63-67).

Відтак, при поворотному прийнятті на роботу переважне право надається особам аналогічної кваліфікації на час звільнення з роботи по ст.. 40 ч.1 п.1 КЗпП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують висновків суду. Переважне право на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу надається особам, зазначеним у статті 42 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених колективним договором. Той факт, що позивач ОСОБА_2 проходив навчання з питань охорони праці на курсах підвищення кваліфікації, отримав свідоцтво із зазначеного предмета, здавав іспит із питань охорони праці та безпеки руху є підставою для прийняття його на роботу на загальних підставах, але не на підставі ст. 42-1 КЗпП.

При прийнятті на роботу на загальних підставах керівник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган наділений правом кому надати перевагу у прийнятті на роботу, незалежно від черговості подачі заяви про прийняття на роботу.

Враховуючи вище зазначене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 391 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 13 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389, 391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 06 липня 2018 року.

Головуючий Ю. Р.Мікуш

Судді: О.Ф.Павлишин

ОСОБА_7