Справа № 703/1620/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Бондаренко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області цивільну справу за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

встановив:

23 травня 2017 року ПАТ КБ «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитом в сумі 8084,79 швейцарських франків.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13 червня 2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 900/06-034-414. Згідно вказаного договору банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 13200 швейцарських франки, які він повинен був повертати згідно встановленого графіку погашення заборгованості. ОСОБА_1 своїх зобовязань не виконав внаслідок чого станом на 10 квітня 2017 року у нього виникла заборгованість, яка складається з: 6630 швейцарських франків заборгованість за кредитом та 1454,79 швейцарських франків заборгованість за відсотками.

13 червня 2007 року в якості виконання зобовязань позичальником ОСОБА_1 між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № Дп900/06-034-141.

Відповідно до умов даного договору ОСОБА_2 як поручитель поручається за виконання ОСОБА_1 обовязків, що виникли на підставі договору кредиту.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 12 травня 2016 року з ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 7463,70 швейцарських франків, в тому числі і 541,51 швейцарських франки за відсотками, а тому станом на 10 квітня 2017 року заборгованість відповідачів складає 913,28 швейцарскьх франки. Саме ця сума і підлягає до стягнення з відповідачів у солідарному порядку.

Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на задоволенні позову наполягає.

Відповідачі в судове засідання не зявились, але надали до суду заяву в якій вказали, що проти позову заперечують, просять врахувати їх письмові пояснення та заперечення, а справу просять розглянути у їх відсутність.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вказану норму та приймаючи до уваги, що всі учасники справи у судове засідання не зявилися, суд вважає за можливе провести таке без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечення щодо таких та заява про застосування строку позовної давності, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Судом встановлено, що 13 червня 2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 900/06-034-414.

Згідно п. 1.1 вказаного договору банк надав ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 13200 швейцарських франки, які він повинен був повертати згідно встановленого графіку погашення заборгованості, з кінцевим терміном повернення боргу 11 червня 2022 року.

ОСОБА_1 своїх зобовязань не виконав, внаслідок чого станом на 10 квітня 2017 року у нього виникла заборгованість, яка складається з: 6630 швейцарських франків заборгованість за кредитом та 1454,79 швейцарських франків заборгованість за відсотками.

13 червня 2007 року в якості виконання зобовязань позичальником ОСОБА_1 між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № Дп900/06-034-141.

Відповідно до умов даного договору ОСОБА_2 як поручитель поручається за виконання ОСОБА_1 обовязків, що виникли на підставі договору кредиту.

Позивач в позові посилається на такі норми права, які підлягають застосуванню до відповідних правовідносин, як ст. 549, 550 та ст. 1049 ЦК України.

Однак з твердженнями позивача суд погодитись не може, зважаючи на наступне.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 травня 2016 року № 703/48/16-ц з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 7463,70 швейцарських франків, в тому числі і 541,51 швейцарських франки за відсотками, а тому станом на 10 квітня 2017 року заборгованість відповідачів складає 913,28 швейцарскьх франки (сума заборгованості за відсотками).

Вказану суму позивач і просить стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також сплачений ними при подачі судовий збір в сумі 1600 грн..

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач в позовній заяві посилається на те, що хоча згідно рішення суду з відповідачів вже і стягнуто достроково заборгованість за кредитним догором, однак рішення суду не виконується, відповідачі борг станом на 10 квітня 2017 року не повернули. В звязку з чим банк має право на отримання через невиконання відповідачами своїх зобовязань в частині повернення кредиту, сплати процентів, комісій згідно з умовами кредитного договору неустойки (штрафу, пені).

У постанові ОСОБА_3 Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Таким чином після рішення Смілянського міськрайонного суду від 12 травня 2016 року № 703/48/16-ц, яким на користь банку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було стягнуто достроково заборгованість по кредитному договору № 900/06-034-414 від 13 червня 2007 року, припинились правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків, штрафних санкцій, разом із тим виникло грошове зобов'язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену ст.625 ЦК України.

Позивач в поданому позові просить стягнути з відповідачів заборгованість за відсоками, яка виникла після винесення рішення суду, посилаючись на ст. 549, 550 ЦПК України. ПАТ «Укрсоцбанк» вимог про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом не заявляв, як того передбачають вимоги ст. 625 ЦПК України, а тому в позові слід відмовити.

Керуючись ст. 549, 550, 543, 554, 625, 1050 ЦК України, Постановою ОСОБА_3 Верховного Суду від 4 липня 2018 року № 14-154цс18 та ст.81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», що розташоване по вул. Ковпака, 29 в м. Київ, ідентифікаційний код 00039019 до ОСОБА_1, 13 липня 1975 року нраодження, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_2, 9 березня 1982 року нраодження, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2 про стягнення заборгованості відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення (з дня складання повного тексту).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26 грудня 2018 року.

Головуючий: В. О. Прилуцький