Справа № 509/1656/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Козирського Є.С.,

при секретарі Сірман Г.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_4, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та визначення їх розміру у твердій грошовій сумі,-

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2018 року представник позивача адвокат ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив суд, стягувати щомісячно з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт: КЕ №867605, виданий 08.12.1977 року, ІПН: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі, у розмірі 5000 грн. до досягнення дитиною повноліття, в обґрунтування якого зазначив, що позивачка та відповідач проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу в період з 2007 по 2013 роки. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4. Фактичне сумісне проживання позивачки з відповідачем було припинено у грудні 2013 року. З того моменту і до теперішнього часу дитина проживає разом із позивачкою. Після розірвання стосунків між позивачкою та відповідачем не було досягнуто домовленості про сплату аліментів на утримання дитини. Позивачка неодноразово намагалася домовитися з відповідачем про сплату аліментів в добровільному порядку, однак до позитивного результату сторони не дійшли, тому вона змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Також зазначила, що відповідач є приватним підприємцем, та він матеріально забезпечений, однак постійно приховує дійсний розмір своїх доходів. На утримання дитини потрібно не менше 10000 грн., внаслідок того, що вона повинна витрачати щомісячно грошові кошти: на їжу 3000 грн., на одяг, взуття та канцелярські товари 4000грн. (дитина швидко зростає, тому придбаного одягу та взуття вистачає лише на один сезон), комунальні послуги 1000 грн. щомісячно, на ліки 500 грн., на розваги (кінотеатр, ігрові центри типу «Ігроленд», іграшки) 1500 грн.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання зявився, позов визнав частково та надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд стягувати щомісячно з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 у розмірі 888,50 грн. до досягнення дитиною повноліття.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доцільність часткового задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини першої, другої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що позивачка та відповідач проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу в період з 2007 по 2013 роки. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4. Фактичне сумісне проживання позивачки з відповідачем було припинено у грудні 2013 року. З того моменту і до теперішнього часу дитина проживає разом із позивачкою. Після розірвання стосунків між позивачкою та відповідачем не було досягнуто домовленості про сплату аліментів на утримання дитини. Позивачка неодноразово намагалася домовитися з відповідачем про сплату аліментів в добровільному порядку, однак до позитивного результату сторони не дійшли, тому вона змушена звернутися до суду з відповідним позовом.

Також судом встановлено, що відповідач на теперішній час проживає окремо зі своєю дружиною ОСОБА_6 та сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5. Старший син ОСОБА_8 постійно проживає разом із позивачкою.

На утриманні у ОСОБА_4 крім сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, знаходиться ще одна дитина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, якому ще не виповнилося й року, тимчасово непрацездатна дружина ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія ЖД № 513398. Також ОСОБА_4О має батьків пенсійного віку: мати ОСОБА_10, 24.02.1960р.н. та батько ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_7, які теж потребують допомоги, оскільки страждають на хронічні захворювання, їм необхідні регулярні медичні обстеження, постійний медичний нагляд та лікування, що підтверджується медичною документацією стосовно стану здоровя батьків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с. 74-107).

Таким чином, беручи до уваги той факт, що відповідач має на утриманні тимчасово непрацюючу дружину, дитину, якій не виповнилося й року, хворих батьків пенсійного віку, які потребують допомоги, враховуючи вимоги ст. 182 СК України щодо обставин, які обовязково враховуються судом при визначенні розміру аліментів (матеріальне становище платника аліментів, знаходження на його утримання інших дітей) суд, оцінивши та проаналізувавши вищевказані докази в їх сукупності, дійшов висновку про значно завищений позивачем розмір стягнення аліментів в сумі 5000 грн. щомісяця, а тому позов підлягає частковому задоволенню з встановленням розміру аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 3000грн., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини.

З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України та задоволення часткового позову позивача, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто по 352,40 грн. Оскільки позивачка в даному випадку звільнена від сплати судового збору по розгляду позовних вимог щодо стягнення аліментів, з відповідача на користь держави слід стягнути суму судового збору в розмірі 352,40 грн. Інша частина відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України компенсується за рахунок держави.

На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 110, 111, 112, 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України, ст. 3-7,10-13,18,11,76-83,95,133,141,174,213,228,229,241-246, 258, 259, 263-268, 272, 273,ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_8, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 07.05.2018р. дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Повний текст судового рішення складено 23.07.2018 року.

Суддя: ОСОБА_12