Ухвала

17 липня 2018 року

м. Київ

справа № 332/3302/17-ц

провадження № 61-39437ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2018 року, постанову Апеляційного суду Запорізької області від 11 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 02 червня 2007 року, який було розірвано на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2016 року у справі № 332/2574/16-ц. Від спільного життя мають двох дітей.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2016 року у справі № 332/2949/16-ц з відповідача ОСОБА_1 на її користь було стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року старшій дитині ОСОБА_4 виповнилося 18 років, а тому на даний час здійснюється стягнення аліментів на другу дитину у розмірі 1/6 частини доходу відповідача за вирахуванням тієї частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Враховуючи, що нормами діючого законодавства, а саме статтею 183 СК України надано право особі, яка є отримувачем аліментів на звернення до суду щодо зміни розміру аліментів внаслідок досягнення старшою дитиною повноліття, просила змінити розмір аліментів, що стягуються за вищевказаним рішенням суду, та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2018 року позов задоволено.

Змінено розмір аліментів, визначений рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2016 року у справі №332/2949/16-ц, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 11 червня 2018 року залишено без змін рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2018 року.

25 червня 2018 року ОСОБА_6 подано до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2018 року, постанову Апеляційного суду Запорізької області від 11 червня 2018 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2018 року, постанову Апеляційного суду Запорізької області від 11 червня 2018 року, зменшивши розмір аліментів до 1/6 частини його заробітку, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, і такі судові рішення не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною четвертою статті 19 ЦПК України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Розмір аліментів, які були стягнуті із ОСОБА_1 за останні шість місяців 2017 року у розмірі 1/4 частки його доходів (84 395, 65 грн), складає 21 098, 88 грн.

Отже, ціна позову у даній справі не перевищує 21 098, 88 грн, тобто становить суму, яка станом на 01 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762, 00 грн * 100 = 176 200, 00 грн).

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, є малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Наявність таких випадків у цій справі не встановлено й Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_7 подано касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктами 1, 2 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2018 року, постанову Апеляційного суду Запорізької області від 11 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников