УХВАЛА

Справа №:755/11374/18

Провадження №: 2-ві/755/39/18

м. Київ

"04" жовтня 2018 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

судді Шевченко В.М.,

за участю секретаря судового засідання Лупко М.В.,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами заяву адвоката ОСОБА_1 - представник ОСОБА_2, про відвід судді Винниченко Л.М., яка подана

у цивільній справі № 755/11374/18; № 4-с/755/184/18,

за скаргою ОСОБА_2

на дії Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області,

заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»

про визнання неправомірною постанови,

УСТАНОВИВ:

у провадженні судді Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М. знаходиться цивільна справа №755/11374/18 за скаргою ОСОБА_2 на дії Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання неправомірною постанови.

25.09.2018 від представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_1, до суду надійшла заява про відвід судді Виниченко Л.М. у цій справі, який мотивований наявністю істотних обставин, що викликають сумніви в неупередженості судді Винниченко Л.М., оскільки судом не вжито заходів щодо належного та своєчасного повідомлення заявника про призначення судового засідання з розгляду справа за її скаргою на 09.08.2018 об 11 год 10 хв в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва.

25.09.2018 за наслідками судового розгляду у судовому засіданні вказаної заяви про відвід суддею Виниченко Л.М. було постановлено ухвалу про визнання заявленого відводу необґрунтованим, зупинено провадження у справі, передано заяву про відвід для її вирішення у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподіл судової справи між суддями від 03.10.2018 вирішення питання про відвід передано судді Шевченко В.М.

За приписами ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Отже, законодавець надав суду дискреційне повноваження щодо порядку вирішення питання про відвід судді. В даному випадку суд не вбачає необхідності вирішувати питання про відвід у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, а тому розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, що відповідає положенням ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Суд, розглянувши заяву адвоката ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 від 25.09.2018 про відвід судді Виниченко Л.М., дослідивши матеріали цивільної справи № 755/11374/18, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які заявник - адвокат ОСОБА_1 послалася як на підставу своїх вимог,прийшов таких висновків.

Згідно із ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За приписами ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.

Положеннями ст. 39 ЦПК України визначається, що з підстав, зазначених у ст.ст. 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у ст.ст. 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Отже, за умовами ч.ч. 3, 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов'язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об'єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

У даному випадку відвід судді Виниченко Л.М. заявлено з підстав незгоди представника заявника з процесуальними рішеннями та діями судді, зокрема, на думку заявника, судом не вжито заходів щодо належного та своєчасного повідомлення заявника про призначення судового засідання з розгляду справи за її скаргою на 09.08.2018 об 11 год 10 хв в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, що свідчить про порушення основних засад цивільного судочинства, процесуальних прав заявника, у тому числі на розгляд справи у встановлені процесуальні строки та право на справедливий, неупереджений та безсторонній суд. Представник заявника зазначає, що будь яких ухвал ОСОБА_2 не отримувала, в тому числі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 30.07.2018 року про прийняття скарги до провадження суду, а тому про призначення справи до розгляду їй відомо не було, що свідчить про ненаправлення вказаної ухвали на адресу заявника, не вжиття судом усіх належних заходів щодо належного та своєчасного повідомлення ОСОБА_2 про призначення судового засідання з розгляду скарги. Не вчинення судом дій щодо своєчасного та належного повідомлення заявника про призначення справи до розгляду шляхом направлення ухвали суду від 30.07.2018 у справі № 755/11374/18 викликає у представника заявника істотні сумніви у неупередженості судді Виниченко Л.М.

З матеріалів справи вбачається, що згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2018 цивільна справа № 755/11374/18 передана судді Виниченко Л.М. та цього ж дня суддею прийнято скаргу до провадження, залучено до участі у справі у якості заінтересованої особи Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та призначено справу до судового засідання на 09.08.2018 об 11 год 10 хв, сторонам направлено повістки про виклик до суду. 09.08.2018 розгляд скарги відкладено на 25.09.2018 на 12 год 30 хв для повторного виклику учасників справи та витребування виконавчого провадження. Вказані обставини свідчать про належне та своєчасне повідомлення учасників справи, в тому числі заявника за скаргою, про призначення справи до розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У цивільному процесі кожному процесуальному праву кореспондує обов'язок з дотриманню порядку і меж його реалізації та вирішальним при оцінці дій особи є не те, яке право вона реалізує, а те, як ця особа його реалізує.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім цього, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У даному випадку сторона заявника не цікавилася з розумним інтервалом часу провадженням у її справі, оскільки, як вбачається із самої заяви про відвід, поданої адвокатом ОСОБА_1, про день, час та місце розгляду справи заявниці стало відомо лише 24.09.2018, в той час як у цій справі ухвала про прийняття скарги до провадження та призначення справи до судового розгляду була постановлена 30.07.2018, а заявниця лише 24.09.2018 знайшла відповідну ухвалу в Єдиному державному реєстрі судових рішень, про що цього ж дня повідомила свого представника.

З огляду на викладене суд прийшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, адже незгода сторони з процесуальними рішеннями та діями судді не може бути підставою для відводу, а тому у задоволенні заяви про відвід судді Виниченко Л.М. слід відмовити.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 38-40, 260, 261, 353 України,

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви про відвід судді Виниченко Л.М., поданоїпредставником заявника ОСОБА_2 - адвокатом ОСОБА_1, відмовити.

Судовий розгляд цивільної справи № 755/11374/18; № 4-с/755/184/18, за скаргою ОСОБА_2 на дії Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про визнання неправомірною постанови здійснювати тим самим складом суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати за адресою: м. Київ, вул. І. Сергієнка, 3, та на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud2604.

Суддя В. Шевченко