Провадження № 2/537/444/2018
Справа № 537/795/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.07.2018 року м. Кременчук
Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Сьоря С.І., за участю: секретаря - Яворської А.Г., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до фізичної особи ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів визначених за рішенням суду, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просить суд винести рішення, яким змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 за рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.11.2011 року в розмірі 500 грн. та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та стягнути понесені судові витрати в сумі 704 грн. 80 коп..
Свої вимоги мотивувала тим, що 19 лютого 2011 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2, який зареєстрували у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ. Від шлюбу вони неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 14.12.2011 року стягнуто з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 17.10.2011 року до досягнення дитиною повноліття та на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. На час прийняття рішення вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною. В жовтні 2013 році стягнення аліментів на її утримання було закінчено. Постановою старшого державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького МУЮ ОСОБА_5 було відкрито виконавче провадження про примусове виконання вищезазначеного рішення суду за виконавчим листом №2-3963-11, виданий 16.01.2012 р.
Просить суд звернути увагу, що з часу прийняття рішення Автозаводським районним судом м.Кременчука про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання їх сина ОСОБА_4 в розмірі 500 грн. щомісячно та з часу відкриття виконавчого провадження відповідно до постанови державного виконавця Автозаводського ВДВС КМУЮ 29.07.2014 року їх з дитиною матеріальне становище значно погіршилось, їй не вдалось офіційно працевлаштуватись, на обліку в Кременчуцькому міському центрі зайнятості не перебуває, її доходи досить мінливі для того, щоб забезпечувати дитину всім необхідним для розвитку дитини. Крім того, оскільки дитина дорослішає звісно, що збільшились витрати на утримання дитини.
Так, відповідно до довідки Громадської організації Спортивний Клуб «Кременець Дзюдо» від 07.02.2018 року за вих.№1 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 займається дзюдо в ГО СК «Кремінь Дзюдо» з 2016 року вартість якого становить 150 грн. щомісячно. Як вбачається із товарного чека від 11.09.2017р. вартість придбаного кімоно склала 595 грн.
Окрім того, згідно довідки Художньої студії «HappiArt» від 22.01.2018р. ОСОБА_3 навчається в даній художній студії у грудні 2017 року та січні 2018 року. Вартість навчання становить 360 грн. щомісячно. Окрім того, нею за два місяці навчання дитини сплачено 720 грн. Розмір витрат на придбання приладдя, що необхідне для навчання в студії лише в грудні 2017 року становив 442 грн. В січні 2017 року - лютому 2018 року придбали ще канцтоварів на суму 52 грн. 25 коп.. Також в період з вересня 2017 року по лютий 2018 року їй довелось придбати для дитини речі, вартість яких становить: труси, майка, водолазка, кальсони - 745 грн; труси, два джемпери, спортивні брюки, тонкі брюки - 818 грн. кросівки - 550 грн.; штани - 450 грн.; ботинки - 798,99 грн.; светр - 499 грн. Всього її витрати склали 5460 коп. Також, лише в січні 2018 року на продукти харчування для дитини нею було витрачено 1786 грн..
Відповідач є працездатною особою, іншої сім»ї не має, на утриманні непрацездатних осіб також не має. В зв»язку із тою обставиною, що через несплату аліментів та виникнення заборгованості Автозаводським районним судом м.Кременчука був винесений вирок про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.164 КК України, на даний час відповідач так і не працевлаштувався офіційно, але має достатні доходи, оскільки працює у свого батька ОСОБА_6, який є фізичною особою-підприємцем та господарська діяльність якого є досить розвинена.
Враховуючи вищевикладене, вона змушена була звернутися до суду з даним позовом.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, що зазначені в позові та пояснила, що відповідач аліменти на утримання сина не сплачує взагалі. Грошових коштів яких заробляє вона не вистачає для забезпечення нормального розвитку дитини.
Відповідач ОСОБА_2, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не зявився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву до суду не подав.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує.
Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, - постановив: провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідача.
Вислухавши пояснення позивачки, розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.
Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Як достовірно встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 06 лютого 2012 року, що підтверджується витягом з рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 лютого 2012 року, яке набрало законної сили 17.02.2012 року.
Від вказаного шлюбу вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ №139170, яке видане 10 серпня 2011 року Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області.
Як вбачається з копії постанови про відкриття виконавчого провадження, винесеної 29.07.2014 року старшим державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції ОСОБА_5, на виконанні в Автозаводському ВДВС міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває виконавчий лист №2-3963-11, виданий 16.01.2012 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 500,00 грн. щомісячно.
Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.
Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів отримувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року 1860 грн., з 1 липня 1944 грн., з 1 грудня 2027 грн.
Як вбачається з довідки, виданої Громадською організацією Спортивний Клуб «КРЕМЕНЬ ДЗЮДО» 07.02.2018 року за вих..№1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, займається дзюдо в ГО СК «КРЕМЕНЬ ДЗЮДО» з 2016 року по даний час, та сплачує щомісячний благодійний членський внесок у розмірі 150 грн.
Згідно довідки, виданої художньою студією «HappiArt» 22.01.2018 року, ОСОБА_3 навчається в художній студії «HappiArt» та вартість навчання складає 360 грн. на місяць.
Як вбачається з товарних чеків від 20.08.2017 року, 30.09.2017 року, 11.01.2018 року, 31.01.2018 року та 01.02.2018 року позивачем витрачено 5460 грн. на придбання речей для малолітнього ОСОБА_3.
Згідно фіскальних чеків за період з 04.01.2018 року по 30.01.2018 року позивачем витрачено на продукти харчування для малолітнього ОСОБА_3 1786 грн.
Відповідно до довідки, виданої Кременчуцьким міськрайонним центром зайнятості 29.01.2018 року за вих..№486, ОСОБА_1 в Кременчуцькому міськрайонному центрі зайнятості як безробітна не перебуває.
Враховуючи викладене, а також те, що обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до норм чинного законодавства, покладено на обох батьків та зважаючи на встановлений Законом розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, суд приходить до висновку, що сплата відповідачем аліментів, які визначені рішенням суду, на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 500 грн. щомісячно, не є достатнім розміром аліментів, який би забезпечував гармонійний розвиток дитини.
За таких обставин, аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що наявні підстави для збільшення розміру аліментів, що стягнуті рішенням суду, оскільки змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Ст.13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідач до судового засідання не зявися, будь яких доказів, на спростування обставин, на які посилається позивач в позовній заяві не надав, як і не надав докази, що свідчили б про відсутність у нього можливості сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі більшому, ніж той, який визначено рішенням суду.
В свою чергу позивачем суду не надано належних доказів, тобто не доведено, що аліменти саме у розмірі 1500 грн. будуть достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачка потребує допомоги на утримання дитини, тому при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, які впливають на визначення розміру аліментів, передбачені ст.182 СК України, а саме те, що відповідач - платник аліментів, є працездатною особою, молодого віку, рівність прав та обов'язків обох батьків щодо утримання сина ОСОБА_4, матеріальний стан позивачки та відповідача, беручи до уваги положення Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років.
Отже з урахуванням встановлених вище обставин, не наданням позивачем доказів про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки саме у розмірі 1500 грн., суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини та присудити аліменти у розмірі 1300 грн..
Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав неповнолітньої дитини, обов'язок по утриманню якої покладений на обох сторін по справі.
При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року, а тому позов є законним і обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.
Оскільки позов підлягає до часткового задоволення, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений останньою судовий збір.
Керуючись ст.ст.3, 4, 5, 10, 12 258, 259, 263 268, 280 - 284 ЦПК України, ст.ст. 180, 192 СК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів визначених за рішенням суду задовольнити частково.
Змінити розмір аліментів, що стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 14.12.2011 року у справі №2 3963/11.
Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_2) аліменти у розмірі 1300 грн., щомісячно на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дня набрання законної сили даним судовим рішенням і до досягнення дитиною повноліття.
В задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_2) - 704 грн. 80 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Повне рішення суду складено 23 липня 2018 року.
Суддя: