Справа № 2-5546/2008
Номер провадження 4-с/489/18/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання - Супрун Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області

за участю:

представника ОСОБА_1 -ОСОБА_2,

представника Інгульського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, якою просив зобовязати старшого державного виконавця Інгульського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області усунути його порушення прав та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.02.2016 року у виконавчому провадженні № 50065863, з виконання виконавчого листа № 2-5546/2008 про стягнення на користь ВАТ «ОСОБА_4 Аваль» з нього заборгованості по кредитну договору.

Вказував на те, що 08.12.2008 року Ленінським районним судом м. Миколаєва ухвалено Рішення по справі за позовом ВАТ «ОСОБА_4 Аваль» до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ТОВ «Айсан-Миколаїв» про стягнення боргу за кредитним договором. 15.01.2009 р. по даній справі було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості. На підставі зазначеного виконавчого листа 09.02.2016 р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що:

- державним виконавцем було повторно відкрито виконавче провадження на підставі заяви від імені ПАТ «ОСОБА_4 Аваль», в особі представника стягувача, проте ідентифікувати вказану особу як представника не має можливості, оскільки з долученої до матеріалів справи довіреності немає можливості встановити дану особу як представника стягувача;

- 30.12.2013 р. виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-5546/2008 було завершено на підставі п. 7.4 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», проте такого пункту у зазначеному законі не існувало та не існує на сьогодні;

-під час виконання рішення суду виконавчий лист був предявлений до виконання до Відділу ПВР Управління ДВС ГТУЮ у Миколаївській області, проте вказаний відділ відповідно до норм діючого законодавства не мав повноважень з виконання листа по даній справі, через що не можна вважати, що строк виконання виконавчого листа переривався під час перебування документу у цьому відділі;

-так як час перебування виконавчого листа по справі у Відділі ПВР Управління ДВС ГТУЮ у Миколаївській області не може бути врахований при обчисленні строку предявлення виконавчого документу до виконання, стягувач пропустив даний строк та державним виконавцем неправомірно відкрито виконавче провадження №50065863.

Державний виконавець проти заявлених вимог заперечував посилаючись на те, що постанову про відкриття виконавчого провадження винесено відповідно до вимоги ЗУ «Про виконавче провадження». Також представником банку при поданні заяви про відкриття виконавчого провадження, було надано свої повноваження надав нотаріальну завірену копію довіреності.

Справа призначена до розгляду в судовому засіданні.

Представник скаржника в судовому засіданні підтримав вимоги.

Представник Інгульського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог заперечував.

Дослідивши надані докази, суд встановив таке.

08 грудня 2008 року Ленінським районним судом м. Миколаєва було ухвалено рішення по справі за позовом МОД ВАТ « ОСОБА_4 Аваль» до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ТОВ «Айсан-Миколаїв» про стягнення боргу за кредитним договором, відповідно до якого позовні вимоги були задоволені частково. А саме стягнуто з відповідачів солідарно на користь МОД ВАТ «ОСОБА_4 Аваль» заборгованість за кредитним договором в розмірі 175 953 грн. 42 коп., а також судові витрати: 1700 грн. 00 коп. судового збору та 120 грн. 00 коп. інформаційно-технічних витрат 30 грн. 00 коп., а всього 1730 грн. 00 коп.

15.01.2009 року судом видано виконавчий лист по зазначеній справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь МОД ВАТ «ОСОБА_4 Аваль» заборгованості за кредитним договором в розмірі 175953 грн. 42 коп. та судових витрати.

В подальшому представником стягувача було подано до Ленінського ВДВС ММУЮ (правонаступник - Інгульський ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області) заяву про примусове виконання вказаного виконавчого листа.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про в виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

29.01.2009 року держаним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області винесено Постанову про повернення стягувачу виконавчого документа, відповідно до якої виконавчий лист по справі №2-5546/2008 виданий 15.01.2009 р. повернуто МОД ВАТ «ОСОБА_4 Аваль» акціонерний банк», оскільки майна боржника, на яке можливо звернути стягнення не виявлено.

Вдруге Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_4 Аваль» звернулося до Ленінського ВДВС ММУЮ із заявою (вх. № 114-13-0-0019-92 від 28.01.2016 р.) про примусове виконання виконавчого листа №2-5545/2009 від 15.01.2009 року. Заява підписана представником АТ «ОСОБА_4 Аваль» за довіреністю ОСОБА_6 До заяви було додано оригінал виконавчого листа, копія договору застави та копія довіреності, виданої Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_4 Аваль» видана на імя ОСОБА_6

Проте дані доводи скаржника спростовуються доказами, які долучені до матеріалів представником ВДВС. Так, разом із заявою про відкриття виконавчого провадження було долучено належним чином завірену копію довіреності № 736/15-Н від 07.12.2015 року, якою ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» уповноважив ОСОБА_6 з усіма правами та обовязками представляти інтереси банку в судах та в інших установах.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинний на час виникнення спірних правовідносин) стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи інтересах якої видано виконавчий документ. Боржник є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинний на час виникнення спірних правовідносин) участь юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом, або через представників юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинний на час виникнення спірних правовідносин) повноваження представника повинні бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до вимог.

Повноваження адвоката чи представника можуть також посвідчуватися ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. До ордера обовязково додається витяг з договору, в якому зазначається повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих дій як представника сторони виконавчого провадження. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

Посилання скаржника, на те, що довіреність не підписана особою яка уповноважила ОСОБА_6 представляти інтереси спростовуються матеріалами справи, оскільки дана довіреність містить підписи Заступника голови правління АТ «ОСОБА_7 Аваль» ОСОБА_8, ОСОБА_9.

Отже, повноваження представника за довіреністю не викликають сумнів у суду, отже доводи представника скаржника з цього приводу не заслуговують на увагу.

09 лютого 2016 року старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС ММУЮ ОСОБА_10 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50065863 з примусового виконання виконавчого листа щодо солідарного стягнення з ТОВ «Айсан-Миколаїв», ОСОБА_1, ОСОБА_11 на користь МОД ВАТ «ОСОБА_4 Аваль» заборгованість за кредитним договором 175 953 грн. 42 коп. та судовий збір в розмірі 1 700 грн. 00 коп., ІТЗ в розмірі 30 грн. 00 коп.

Доводи скаржник стосовно того, що 30.12.2013 р. державним виконавцем було завершено виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-5545/2008 на підставі п. 7.4 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», проте такого пункту у зазначеному законі не існувало та не існує на сьогодні не заслуговують на увагу, оскільки не є предметом розгляду, відтак доказуванню, даної скарги.

Скаржник також вказував, що виконавчий лист був предявлений протиправно на виконання до Відділу ПВР Управління ДВС ГТУЮ у Миколаївській області, оскільки вказаний відділ відповідно до норм діючого законодавства не мав повноважень з виконання листа по даній справі, через що не можна вважати, що строк виконання виконавчого листа переривався під час перебування документу у цьому відділі.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що згідно відмітки, яка містить на самому виконавчому листі, востаннє 30.12.2013 року виконавчий лист було повернуто стягувачу.

У силу ч. 1 ст. 25 названого Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час подачі виконавчого листа) виконавчі листи можуть бути предявленні до виконання протягом одного року.

Згідно ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для предявлення до виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

З матеріалів справи вбачається, що стягувачу було повернуто виконавчий лист 30.12.2013 року, а із заявою про відкриття виконавчого провадження він звернувся 28.01.2016 року (через 2 роки), тобто за межами строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, встановленого ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», який скінчився 30.12.2014 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимога скаржника про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 50065863 від 09.02.2016 року підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 447 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області задовольнити.

Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 50065863 від 09.02.2016 року винесену державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції Миколаївської області .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повне ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвал, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 19.07.2018 року.

Суддя Н.С. Тихонова