Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1273/18

Номер провадження: 2/511/549/18

02 жовтня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А. В.,

секретаря судового засідання Чернецької А.В.,

за участю:

представника позивача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приват Банк (далі - ПАТ КБ "Приват Банк", ОСОБА_3) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на їх користь заборгованості за кредитним договором № б/н від 05.08.2011 року в розмірі 63279,50грн.

Свої вимоги мотивує тим, що згідно укладеного договору № б/н від 05.08.2011 року ОСОБА_2 05.08.2011 року отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, з погашенням кредиту згідно умов та графіку кредитного договору. У порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом, відповідач належним чином зобовязання не виконав, в звязку з чим у відповідача ОСОБА_2 перед ПАТ КБ Приват Банк станом на 30.04.2018 року виникла заборгованість по кредитному договору у розмірі 63279,50 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 3900 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 52184,17 грн., заборгованість за пенею та комісією -3705,83 грн., а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 2989,50 грн. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою судді від 14 червня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутність (а.с. 41).

Відповідач ОСОБА_2 надав суду відзив на позовну заяву (а.с. 50-54), в якому просив стягнути з нього заборгованість по тілу кредиту- 3900 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 3743,16 грн. та пропорційно судові витрати, в іншій частині позовних вимог просив відмовити у звязку недоведеністю.

В подальшому представник відповідача ОСОБА_1, який діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 26.06.2018 року (а.с.56) надав суду заяву про застосування наслідків пропуску строків позовної давності, в якій просив суд, відмовити Банку в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 щодо стягнення заборгованості повністю за пропуском строку звернення до суду (а.с. 148-150).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_1, який діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 26.06.2018 року (а.с.56), в судовому засіданні позовні вимоги Банка до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором не визнав, просив суд відмовити Банку у повному обсязі у звязку з пропуском строку звернення до суду. Він стверджував, що ОСОБА_2 останній платіж сплатив 14.02.2015 року в розмірі 300 грн., а 23.09.2015 року він не сплачував Банку 44,17 грн. Оскільки останній платіж ОСОБА_2 сплатив 14.02.2015 року, перебіг позовної давності почався з дня коли він зробив останній платіж, тобто 14.02.2015 року, та вказаний строк тривав до 14.02.2018 року. Банк звернувся до суду з позовом 08.06.2018 року після спливу трирічного строку позовної давності, тому просив суд застосувати позовну давність.

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1054 ч. 1 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що згідно до укладеного договору № б/н від 05.08.2011 року ОСОБА_2 05.08.2011 року отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, з погашенням кредиту згідно умов та графіку кредитного договору. (а.с.7-32).

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

При оформленні кредиту заява на отримання кредиту, підписується повнолітньою, дієздатною особою (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обовязки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання ч. 2 п.1 ст.30 ЦК України), яким підтверджується, що Позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин (в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо її зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів. тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися і інші засоби звязку, наприклад електронний. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі. якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом в заяві.

Відповідно до умов договору п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено можливість зміни розміру кредитного ліміту, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і дає право Банку в будь який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком.

Відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

Відповідно до п.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг у разі незгоди зі змінами Умов та Правил надання банківських послуг та/або Тарифів надати банку письмову заяву про розірвання цього Договору і погасити заборгованість, що виникла перед Банком, у тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення карток, виданих власнику.

Повідомлення про підвищення процентної ставки відповідачу на телефон були направлені 15.08.2014 року, 15.03.2015 року (а.с. 107,108).

Отже, відповідач був належним чином повідомлений про зміну процентної ставки за користування кредитом та на теперішній час заяв про розірвання кредитного договору від відповідача до Банку не надходило.

ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договір є обовязковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України.

Статтею 530 ч. 1 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

На підставі п.1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобовязанню да даним Договором.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою».

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг,- позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п.2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та ОСОБА_3), оплатити Винагороду Банку.

Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення ОСОБА_3, згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Згідно п.2.1.1.12.9 Правил користування платіжною карткою, боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку в вчасності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань.

Відповідно до п.1.1.3.6 Умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами ( договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Згідно п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг,- при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500грн+ 5% від суми позову.

Статтею 1049 ч. 1 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.

Також відповідно до п. 2.1.1.12.11 «Умовами та правилами надання банківських послуг», ОСОБА_3 має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором.

Згідно п. 1.1.3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення ОСОБА_3 має вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором.

Відповідач ОСОБА_2 не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином у порушення умов кредитного договору, а також ст.509, ст. 526 ЦК України зобовязання за вказаним договором не виконував.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором ОСОБА_2 станом на 30.04.2018 року має заборгованість по кредитному договору у розмірі 63279,50 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 3900 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 52184,17 грн., заборгованість за пенею та комісією -3705,83 грн., а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 2989,50 грн. (а.с.5-6).

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Однак в ході слухання справи представник відповідача подав суду заву про застосування наслідків пропуску строків позовної заяви, які вважає закінчились на момент звернення Банку до суду.

Вирішуючи питання стосовно застосування строків позовної давності суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно з частиною другою статті 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові ВСУ від 22.10.2014 року по справі №6-127цс14 з а договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України) (постанова ВСУ від 22.10.2014 року по справі №6-127цс14).

Із матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до п. 1.1.7.12 «Умов та правил надання банківських послуг» Договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк.

З 2011 року відповідач письмової заяви про припинення дії Договору не подавав, по 2015 рік користувався кредитними лімітами в межах дії строку платіжних карток.

Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця.

Згідно довідки Банку встановлено, що ОСОБА_2 згідно кредитного договору б/н від 05.08.2011 року отримав картки №073804, №179444 та №387510 (а.с.77)

Строк дії картки №387510- до вересня 2018 року.

ПАТ КБ "Приват Банк" звернулись до суду з позовною заявою про захист порушеного права 08.06.2018 року до спливу строку позовної давності.

Тому заява відповідача про застосування строків позовної давності до всіх вимог Банку задоволенню не підлягає і підстав для відмови в позові в звязку зі спливом строку позовної давності не має.

Таким чином, з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ Приват Банк підлягає стягненню заборгованість у розмірі 63279,50 грн, в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1762 грн.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст.ст.525,526,530,549,611,624,629,1048-1050,1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 4,10,13,18,19,76- 81,95, 258-259,263-265, 273,354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 /колишня Леніна/, 307 Роздільнянського району Одеської області, 67450, паспорт серії КМ 162701 виданого Білгород-Дністровським РВ УМВС України в Одеській області 06.08.2003 року на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" (р/р 3111, , МФО 305299) заборгованість за кредитним договором №б/н від 05.08.2011 року у розмірі 63279,50грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 3900грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 52184,17грн., заборгованість за пенею та комісією -3705,83грн., а також штраф (фіксована частина) 500,00грн.; штраф (процентна складова) 2989,50грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 /колишня Леніна/, 307 Роздільнянського району Одеської області, 67450, паспорт серії КМ 162701 виданого Білгород-Дністровським РВ УМВС України в Одеській області 06.08.2003 року на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" (р/р 3111, , МФО 305299) в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст виготовлений та підписаний суддею 05 жовтня 2018 року.

Суддя А. В. Ільяшук