Справа № 523/1724/18
Провадження №4-с/523/51/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2018 р.

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

при секретарі Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1 банк» на дії головного державного виконавця Першого Київського ВДВС міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області, заінтересована особа : ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_1 банк» звернулась зі скаргою на дії головного державного виконавця Першого Київського ВДВС міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області, заінтересована особа : ОСОБА_3. Заява мотивована тим, що 29.06.2016р. Суворовським районним судом міста ОСОБА_2 було видано виконавчий лист №523/13970/15-4 про стягнення із ОСОБА_4. ОСОБА_5, ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 1 602 902 грн. 84 коп.

Зазначений виконавчий лист представником Банку було направлено до Першого Київського ВДВС міста ОСОБА_2 ГТУЮ в Одеській області поштовою кореспонденцією.

12.12.2017р.. головним державним виконавцем Першого Київського ВДВС міста ОСОБА_2 ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_6 Тапдигалі Огли було направлено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, керуючись п.7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу зазначено, що за боржником зареєстрований транспортний засіб, який був оголошений в розшук, проте пошук виявися безрезультатним, інше майно належне боржнику, на яке можливо звернути стягнення в ході перевірки майнового стану, боржника не було знайдено, а також боржник на пенсійному обліку не перебуває та пенсію не отримує, не має відкриті рахунки в фінансових установах та доходів не отримує.

Вищевказана постанова була отримана скаржником 23.01.2018р.

Стягувач (скаржник) не погоджується із вищезазначеною постановою, вважає її незаконною, та такою, що направлена не у спосіб визначений Законом України «Про виконавче провадження», такою що порушує його права, як стягувача, із підстав, що нижче викладені.

Згідно положень ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За думкою стягувача, державний виконавець поверхово підійшов до виконання своїх обовязків, не в повному обсязі виконав роботу щодо виконання посадових прав та обовязків, передбачених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.11 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція, яка втратила чинність 05.10.2016) державний виконавець має право винести постанову про примусовий привід боржника ОСОБА_3 через органи Національної поліції для надання пояснень щодо не виконання рішення суду, (редакція від 05.10.2016року) - п. 2 підпункт 14 статті 18 Закону України «Про виконавче Провадження» викликати Боржника з приводу не виконання виконавчого документа, що перебуває у виконавчому провадженні. У разі, якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до п.11 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція, яка втратила чинність 05.10.2016р.) державний виконавець має право звернутись до суду з поданням про примусове входження до житла ОСОБА_3 для виявлення та опису майна, що передбачено статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження», але яке не підпадає під перелік видів майна громадян, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчим документом, (редакція від 05.10.2016 року).

Відповідно до п. 10 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція, як втратила чинність 05.10.2016) в разі відсутності боржника за адресою вказаною у виконавчому документі, звернутись до суду з поданням про розшук боржника (редакція від 05.10.2016 року) - п.1 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» - у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника;

Відповідно до п.18 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція, яка втратила чинність 05.10.2016) звернутись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника-до виконання зобовязань, (редакція від 05.10.2016 року) - п. 3 підпункту 19 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звернутися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Згідно ч.1 ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015р. № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантуванні вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_7.

На підставі викладеного, скаржник просить:

1.Визнати дії головного державного виконавця, ОСОБА_6 Талдигалі Огли Першого Київського ВДВС міста ОСОБА_2 ГТУЮ в Одеській області щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу ЄДРВП №51889836 - неправомірними.;

2.Відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 523/13970/15-ц виданого 29.06.2016 року Суворовським районним судом Одеської області за позовом ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 602 902 грн. 84 коп. (стосовно боржника ОСОБА_3О.).

В судове засідання представника скаржника не зявились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, згідно раніше поданих заяв підтримали вимоги, які викладені у скарзі.

ОСОБА_2 державний виконавець Першого Київського ВДВС міста ОСОБА_2 ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_6 Талдигалі Огли в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. В той же час, надав відзив на скаргу, в якому просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість скарги.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся за місцем реєстрації, проте за вищевказаною адресою судову кореспонденцію не отримує, у звязку з чим, на підставі ч. 1 ст. 131 ЦПК України вважається повідомленим про розгляд справи. Окрім того, в матеріалах справи є відомості, які підтверджують, що ОСОБА_3 було достовірно відомо про наявність вищевказаної справи.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що на примусовому виконанні у Першому Київського ВДВС міста ОСОБА_2 ГТУЮ в Одеській області відділі перебувало зведене виконавче провадження ВП52579260 до складу якого входило виконавче провадження ВП№50811942 з виконання виконавчого листа № 523//13228/15-Ц, виданого 10.03.2016 року Суворовським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» грошової суми у розмірі 1806024,06 грн.

13.04.2015р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50811942, яка спрямована сторонам виконавчого провадження (до відома). Того ж дня державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно боржника.

На момент прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження була чинною редакція Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. № 606-ХІV (станом 05.04.2015р.).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. № 606-ХІV державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. № 606-ХІV встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. № 606-ХІV встановлені права державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження.

В той же час, Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. № 606-ХІV не встановлено, що державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права, тобто державний виконавець самостійно вирішує дії, які йому необхідно здійснити для виконання рішення.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем були здійснені всі необхідні заходи для примусового виконання рішення суд.

Так, 17.08.2016р. виконавче провадження ВП№50811942 обєднане у зведене виконавче провадження ЗВП№52579260, про що винесена відповідна постанова.

В ході здійсненної перевірки встановлено, що згідно довідки Територіального сервісного центру № 5141 за боржником на праві приватної власності зареєстровано майно, а саме: автотранспортний засіб Mazda Familia н/з 60992ОК, 1991 р/виг., який постановою державного виконавця від 10.10.2016 оголошено у розшук.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта встановлено, що за боржником нерухоме майно не зареєстровано.

Згідно акту державного виконавця, виходом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 боржника не було знайдено. Встановлено, що за цією адресою мешкають батьки боржника.

Згідно відповіді ПФ України про осіб боржників, які отримують пенсію - інформацію не знайдено.

Згідно відповіді ПФ України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - інформацію не знайдено.

Згідно відповіді ДПС України про джерела, отримання доходів боржників - фізичних осіб - інформація стосовно боржників - фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

Згідно відповіді ДПС України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб інформація про номери рахунків, відкриті у банках та інших фінансових установах України боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями до ДПС України від відповідних установ не надходила.

15.11.2017р. державним виконавцем повторно був здійснений виїзд за адресою: АДРЕСА_1. Під час виїзду встановлено, що боржник за адресою проживає зі своєю матерю, але майно та кошти, належне йому, на що можливо звернути стягнення з метою погашення боргу, не було знайдено, про що складено відповідний акт.

В процесі перебування виконавчого провадження у провадженні державного виконавця набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02 червня 2016 року № 1404-VIII) у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обовязковою для виконання поліцією.

Для забезпечення примусового виконання вимог виконавчого документу, державним виконавцем було оголошено розшук майна боржника, а саме транспортного засобу. Майно боржника, розшук якого здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02 червня 2016 року № 1404-VIII) , виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

У звязку з тим що транспортний засіб боржника, який протягом одного року після оголошення розшуку не було знайдено, виконавче провадження поновлено та на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» завершено, про що 12.12.2017р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Вказаною постановою стягувачу розяснено його право повторного предявлення виконавчого документа на виконання в установленому законом порядку.

Оригінал виконавчого документа разом з копією постанови було спрямовано стягувачу ПАТ ОСОБА_9» за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 27-т.

На підставі викладеного, головним державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_6Т, вчинялися всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії, спрямовані на повне та своєчасне виконання рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1 банк» на дії головного державного виконавця Першого Київського ВДВС міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області, заінтересована особа : ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана через Суворовський районний суд м. Одеси протягом пятнадцяті днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

Повний текст складено та підписано 26.12.2018р