Справа № 713/488/18
Провадження №2/713/257/18
РІШЕННЯ

іменем України

25.09.2018 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилипюка І.В., з участю секретаря судового засідання Паучек Є.В., відповідача ОСОБА_1, представників сторін: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа Служба у справах дітей Вижницької РДА, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення,-

УСТАНОВИВ:

Представник АТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_9 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа Служба у справах дітей Вижницької РДА, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення.

У позові вказувала, що 08.12.2006 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» і ОСОБА_1 уклали договір кредиту №334, згідно п.1.1. якого банк надав у тимчасове користування кредит, в межах максимального ліміту заборгованості 70000,00 доларів США, а позичальник зобов'язався використовувати кредит на цілі, зазначені умовами кредитного договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, повертати банку кредит в повному обсязі у строки, передбачені п.1.1.2 кредитного договору, а також виконувати інші умови кредитного договору. Розмір процентів за користування кредитом складає 13% річних.

Згідно п.7.3. кредитний договір набуває чинності з дати його підписання банком та позичальником, скріплення печатками сторін, і діє до повного виконання зобов'язань позичальника по кредитному договору.

Зазначала, що ОСОБА_1 неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує умови кредитного договору, в результаті чого станом на 18.07.2017 року має прострочену заборгованість: за кредитом - 60415,47 доларів США; по відсотках - 83779,65 доларів США; по пені за кредитом - 10588,93 доларів США; по пені за % - 22439,04 доларів США.

З огляду на принцип розумності та справедливості, банк користуючись своїми процесуальними правами, дбаючи про виконання відповідачем своїх зобов'язань не враховує суму нарахованої неустойки та остаточно просить стягнути солідарно з відповідачів пеню в сумі 0,00 грн.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором, 08.12.2006 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» і ОСОБА_1 уклали іпотечний договір №334, відповідно до п.1.1. якого предметом іпотеки є будинок, що складається з: житлового будинку - дерево, загальною площею 258,40 кв.м, житловою площею 135,40 кв.м, літня кухня - дерево, сарай - дерево, сарай - дерево, сарай - дерево, убиральня - цегла, криниця - бутова, вигрібна яма - з/бетон, огорожа - дер.штах./мет.труби, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Вижницький район, смт. Берегомет, вул. Підлісна, 14, предмет іпотеки розташований на земельній ділянці площею 0,15 га.

Ринкова вартість квартири, згідно звіту про експертну оцінку від 05.02.2018 року, виконаного ТОВ «Консалтингова компанія «Бі.Еф.Сі.» складає 976050,00 грн.

Пунктом 6.1. іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі, якщо на день, визначений основним зобов'язанням, іпотекодавець не поверне іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, платежі та санкції, що передбачені та/або випливають з основного зобов'язання, а також в інших випадках, передбачених основним зобов'язанням та іпотечним договором, в тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобов'язання (як основного боргу, так і процентів за ним).

За вибором іпотекодержателя застосовується один із способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що здійснюється відповідно до пп.6.2.3.1. та 6.2.3.2 п.6.2.3. іпотечного договору.

Посилаючись на ст.40 ЗУ «Про іпотеку» та ст.109 ЖК України стверджувала, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців.

ПАТ «Укрсоцбанк» надіслав відповідачам письмову вимогу іпотекодержателя про усунення порушень/добровільне виселення з житлового приміщення, проте станом на день подачі позову до суду, залишили без задоволення. Але вимога письмового попередження про добровільне звільнення житлового приміщення стосується лише такого способу звернення стягнення па предмет іпотеки, як позасудове врегулювання на підставі договору, і не застосовується в порядку звернення стягнення за рішенням суду. Задоволення позову про виселення мешканців переданого в іпотеку житлового приміщення не залежить від дотримання іпотекодержателем ч.2 ст.40 ЗУ «Про іпотеку».

Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування.

Враховуючи неодноразове порушення ОСОБА_1 умов кредитного договору мають право вимагати дострокове виконання ним своїх обов'язків по кредитному договору та договору іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Просила звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: будинок, що складається з: житлового будинку - дерево, загальною площею 258,40 кв.м, житловою площею 135,40 кв.м, літня кухня - дерево, сарай - дерево, сарай - дерево, сарай - дерево, убиральня - цегла, криниця - бутова, вигрібна яма - з/бетон, огорожа - дер.штах./мет.труби, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Вижницький район, смт. Берегомет, вул. Підлісна, 14, який розташований на земельній ділянці площею 0,15 га, на користь ПАТ «Укрсоцбанк» (03150, Україна, м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО 300023, п/р №0001, ), в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту №334 від 08.12.2006 року шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1 М.В., ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 з будинку, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Вижницький район, смт. Берегомет, вул. Підлісна, 14 та стягнути з відповідачів на користь банку витрати по сплаті судового збору у сумі 14640,75 грн. та 1762,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 заявлений позов підтримав, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просив позов АТ «Укрсоцбанк» задовольнити у повному обсязі. Підтримав додаткові письмові пояснення, у яких зазначив, що не має інформації щодо звернення АТ «Укрсоцбанк» до суду загальної юрисдикції із заявою про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішення третейського суду. Однак вважає, що дана обставина (звернення до суду з позовом) слугує підставою для переривання перебігу строків позовної давності у даній справі відповідно до ч.2 ст.264 ЦК України. Зважаючи на заяву відповідача про застосування строків позовної давності, вважає, що у даній справі також підлягає застосуванню ч.5 ст.267 ЦК України. Ним в судових засіданнях наводились обґрунтування застосування даної статті що з дати вчинення виконавчого напису нотаріуса 23.10.2009 року і по даний час відповідач в порушення чинного законодавства не виконує законні вимоги посадових осіб органів Державної виконавчої служби у процесі примусового виконання згаданого виконавчого напису, а також не виконує і рішення Третейського суду про стягнення заборгованості, а тому змушені застосовувати додаткові способи захисту порушеного права на повернення кредитних коштів. Реалізація права на позасудовий захист порушених прав не припиняє їх право на судовий захист. Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заявлений позов не визнав, підтримав відзив на позов, у якому зазначив, що позов є безпідставним та підлягає залишенню без задоволення. Вказав, що на його адресу надійшов лист вимога про усунення порушень та про добровільне виселення, у якому зазначено, що за кредитним договором №334 від 08.12.2006 року, виконання якого забезпечено іпотекою, наявна заборгованість, яка станом на дату розрахунку 18.07.2017 року становить 177223,09 доларів США, а саме: за кредитом - 60415,47 доларів США; за відсотками - 83779,65 доларів США; по пені за несвоєчасне повернення кредиту - 10588,93 доларів США; по пені за несвоєчасне повернення відсотків - 22439,04 доларів США. Банк вимагав у тридцяти денний строк сплатити заборгованість по кредиту, відсотках за користування кредитом та нараховану неустойку. Повідомив, що у разі невиконання вимоги, банк розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом подачі до суду позову про звернення стягнення на предмет іпотеки чи вчинення виконавчого напису нотаріуса. А якщо він не усуне порушення зобов'язання протягом 30 днів, банк вимагає добровільно звільнити всіма мешканцями житлове приміщення, яке є предметом іпотеки.

Його донька ОСОБА_8 має лише часткову цивільну дієздатність і не несе відповідальності за зобов'язаннями батьків.

Кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Звертає увагу суду на те, що ухвалою судді ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження за його касаційною скарго на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 24.10.2017 року у справі за його позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа - приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_10, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Законодавцем визначено три способи захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду) та два позасудові (на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

В іпотеку передано будинок, який одержаний ним у власність не за рахунок кредитних коштів, що свідчить про відсутність передбачених законом підстав для виселення мешканців із зазначеного будинку без надання їм іншого постійного житла.

Позивачем ігнорується рішення Третейського суду від 15.12.2015 року про стягнення з нього 330656,61 грн. при заявленій банком ціні позову - 3017149,61 грн.

Якби суд знав про рішення Третейського суду під час відкриття провадження, то застосовував би п.4 ч.2 ст.186 ЦПК України та відмовив у відкритті провадження у справі.

Просив відмовити в задоволенні позову АТ «Укрсоцбанк» за безпідставністю.

У судовому засіданні представники відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали викладені у відзиві на позов обставини та просили у задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Представник третьої особи - Служби в справах дітей Вижницької районної державної адміністрації ОСОБА_5 підтримала відзив на позов відповідача ОСОБА_1 Щодо задоволення позову АТ «Укрсоцбанк» заперечувала, з підстав можливого порушення інтересів неповнолітньої дитини ОСОБА_8 Просила у задоволенні позову АТ «Укрсоцбанк» відмовити.

Відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про місце, день та годину слухання справи про що є відомості в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомили, у встановлений судом строк відзив на позов не надали.

Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_1, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника третьої особи ОСОБА_5, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов АТ «Укрсоцбанк» підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З наданих представником позивача на підтвердження позовних вимог письмових доказів судом установлено, що 08.12.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір кредиту №334, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 70000,00 доларів США, зі сплатою 13,00% річних з кінцевим терміном повернення 07.12.2021 року.

В забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту №334 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_1 08.12.2006 року укладено Іпотечний договір №334, згідно п.1.1. якого він надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 258,40 кв.м, житловою площею 135,40 кв.м, літню кухню літ. «Б» дерево, сарай літ. «В» дерево, сарай літ. «Г» дерево, сарай літ. «Д» дерево, убиральню літ. «Е» цегла, криницю літ. «К» бутову, вигрібну яму №1-2 з/бетон, огорожу №4 дер.штах./мет.труби, що знаходяться за адресою: Чернівецька область, Вижницький район, смт. Берегомет, вул. Підлісна, 14, належний ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області 02.11.2005 року на підставі рішення №107 від 21.05.2005 року, зареєстрованого у Вижницькому районному бюро технічної інвентаризації 10.11.2005 року в реєстрову книгу №15, стор. 361, за реєстровим №2691, та внесеного до Реєстру прав власності на нерухоме майно 10.11.2005 року за реєстраційним номером обєкта нерухомого майна 12639049; Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Державним комунальним підприємством «Вижницьке районне бюро технічної інвентаризації» 10.11.2005 року №8912217, реєстраційний №12639049, Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Державним комунальним підприємством «Вижницьке районне бюро технічної інвентаризації» №12711627, 30.11.2006 року, реєстраційний номер 12639049, номер запису 2691 в книзі 15, сторінка 361, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Вижницький район, смт. Берегомет, вул. Підлісна, 14.

Також у Іпотечному договорі вказано, що предмет іпотеки розташований на земельній ділянці площею 0,15 га, яка передана безоплатно у приватну власність ОСОБА_1 Берегометською селищною радою Чернівецької області для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, відповідно довідки від 04.12.2006 року, №367-02-10, виданої на підставі рішення виконавчого комітету Берегометської селищної ради Чернівецької області №57 від 02.07.1997 року.

Пунктом 1.2. Іпотечного договору передбачено, що вартість предмета іпотеки за згодою сторін становить 92000,00 (девяносто дві тисячі) доларів США, що в еквіваленті складає 464600,00 грн. (чотириста шістдесят чотири тисячі гривень) за курсом НБУ, який діяв на дату укладення договору іпотеки.

ОСОБА_1 не виконував належним чином своїх зобов'язань за договором кредиту, внаслідок чого у нього перед АТ «Укрсоцбанк» утворилася заборгованість, яка станом на 18.07.2017 року становила 177223,09 доларів США (еквівалент 4601565,28 грн.), з яких: заборгованість за кредитом - 60415,47 доларів США (еквівалент 1568676,68 грн.); заборгованість за відсотками 83779,65 доларів США (еквівалент 2175323,36 грн.); розмір пеня за несвоєчасне повернення кредиту 10588,93 долари США (еквівалент 274939,64 грн.); пеня за несвоєчасне повернення відсотків 22439,04 доларів США (еквівалент 582625,59 грн.), що підтверджується підписаним та скріпленим печаткою розрахунком вимог банку.

АТ «Укрсоцбанк» не враховує суму нарахованої неустойки.

Тобто розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором кредиту №334 від 08.12.2006 року без урахування неустойки станом на 18.07.2017 року становив 144195,12 доларів США (еквівалент 3744000,04 грн.), з яких: заборгованість за кредитом - 60415,47 доларів США (еквівалент 1568676,68 грн.); заборгованість за відсотками 83779,65 доларів США (еквівалент 2175323,36 грн.).

Пунктом 4.1. Іпотечного договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем Основного зобов'язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки.

Відповідно до пункту 4.2. Іпотечного договору у разі порушення Іпотекодавцем обов'язків, встановлених цим Договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання Основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на Предмет іпотеки.

Згідно пп.4.6.1. Іпотечного договору Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на Предмет іпотеки на підставі рішення суду.

Підпунктом 4.7.2. Іпотечного договору передбачено, що у разі звернення стягнення на Предмет іпотеки на підставі рішення суду, реалізація Предмету іпотеки здійснюється у спосіб, зазначений у відповідному рішенні суду, а саме шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Згідно копії довідки Берегометської селищної ради №2158 від 28.03.2017 року ОСОБА_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_5, у склад його сімї входять: дружина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2; син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3; дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4.

23.02.2018 року відповідачам ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 представник АТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_9 надіслала Вимогу про усунення порушень та Вимогу про добровільне виселення, у якій повідомила про необхідність у тридцяти денний строк сплатити заборгованість по кредиту, відсотках за користування кредитом та нараховану неустойку, а у разі не усунення порушень зобовязань за договором кредиту, - відповідно до ст.40 ЗУ «Про іпотеку» протягом тридцяти днів добровільно звільнити предмет іпотеки.

Відповідач ОСОБА_1 у своєму відзиві на позов визнав, що він та його сім'я отримали зазначене повідомлення.

Проте у передбачений тридцяти денний строк вимога банку відповідачами не виконана, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Згідно звіту про експертну оцінку ринкової вартості житлової нерухомості та земельної ділянки, складеного 05.02.2018 року ТОВ «Консалтингова компанія «Бі.Еф.Сі.» на замовлення ПАТ «Укрсоцбанк» ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 258,4 кв.м, житловою площею 135,4 кв.м та земельної ділянки площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою: Чернівецька область, Вижницький район, смт. Берегомет, вул. Підлісна, 14 становить 976050,00 грн., що еквівалентно 35000,00 доларів США (вартість будинку 797572,00 грн. еквівалент 28600,00 доларів США; земельної ділянки 178487,00 грн. еквівалент 6400,00 доларів США).

23.10.2009 року нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_10, на підставі ст.87 ЗУ «Про нотаріат» та пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172, видано виконавчий напис щодо звернення стягнення на житловий будинок, що знаходиться в смт. Берегомет по вул. Підлісна, 14, Вижницького району Чернівецької області, що належить на праві власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження - смт. Берегомет, Вижницького району Чернівецької області, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_6. Зазначений житловий будинок на підставі іпотечного договору №334, посвідченого ОСОБА_10, приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу, 08.12.2006 року за реєстровим №8996, переданий у іпотеку Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», що знаходиться в м. Київ, вул. Ковпака. 29, строк платежу за яким настав 19.01.2007 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації житлового будинку, пропонував задовольнити вимоги Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», за період з 09.04.2009 року по 20.10.2009 року, у розмірі еквівалентному 67976,96 доларів США, з яких еквівалент суми 57163,00 доларів США є заборгованістю по строковому кредиту, еквівалент суми в 3252,47 доларів США, є заборгованістю по простроченому кредиту, еквівалент суми в 805,54 доларів США, є заборгованістю по строкових відсотках, еквівалент суми в 6501,56 доларів США є заборгованістю по прострочених відсотках, еквівалент суми в 254,39 доларів США є пенею; та затрати по вчиненню виконавчого напису в сумі 2498,95 грн. Зареєстровано в реєстрі за №4563.

Постановою державного виконавця Мотовилець Н.Г. від 10.12.2009 року відкрито виконавче провадження ВП №16351113 з виконання виконавчого напису №4563 від 23.10.2009 року, виданого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу про звернення стягнення на житловий будинок в смт. Берегомет, що по вул. Підлісній, 14.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Вижницького РУЮ ОСОБА_11 від 18.06.2014 року по виконавчому провадженню ВП №16351113 виконавчий напис №4563 виданий 23.10.2009 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу про звернення стягнення на житловий будинок в смт. Берегомет, що по вул. Підлісній, 14 повернуто стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.47, ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» - встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на виявлене у боржника майно.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Вижницького РУЮ ОСОБА_11 від 07.10.2014 року відкрито виконавче провадження ВП №44985540 з виконання виконавчого напису №4563 вчиненого 23.10.2009 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_10 про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме житловий будинок, що знаходиться в смт. Берегомет по вул. Підлісна, 14, Вижницького району Чернівецької області, що належить на праві власності ОСОБА_1

Доказів виконання виконавчого напису нотаріуса відповідачем ОСОБА_1 суду не надано.

З наданих відповідачем ОСОБА_1 на спростування позовних вимог доказів судом установлено, що ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 31.08.2009 року по цивільній справі №2-806/09 залишено без розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», Вижницького відділення АКБ «Укрсоцбанк», про визнання бездіяльності неправомірною та визнання незаконною підвищення процентної ставки та умов договору.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16.12.2015 року по справі №858/15 позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії КР №073973, виданий Вижницьким РВ УМВС України в Чернівецькій області 13.08.1996 року, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_8) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ) заборгованість по договору кредиту у сумі 330656,61 грн. та третейський збір у сумі 3706,57 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 у своїх додаткових поясненнях від 07.09.218 року вказав, що у нього відсутня інформація щодо звернення банку до суду загальної юрисдикції про видачу виконавчих листів на виконання рішення третейського суду.

Доказів виконання рішення третейського суду відповідачем ОСОБА_1 суду не надано.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 03.11.2015 року по справі №926/1209/15 відмовлено у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до Берегометського сільського споживчого товариства, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 134384,43 доларів США у зв'язку з тим, що заснована на договорі поруки №334/1 від 08.12.2006 року порука відповідача перед позивачем за зобов'язаннями третьої особи ОСОБА_1 за договором кредиту №334 від 08.12.2006 року є припинено в силу ч.4 ст.559 ЦК України.

Згідно копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8912217 від 10.11.2005 року, виданого ДКП «Вижницьке РБТІ» та копії свідоцтва про право власності серія ЯЯЯ 618265 від 02.11.2005 року, виданого виконавчим комітетом Берегометської селищної ради на підставі рішення №107 від 21.10.2005 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в смт. Берегомет, вул. Підлісна, 14, Вижницького району Чернівецької області, реєстраційний номер 12639049.

Згідно копії свідоцтва про народження серія 1-МИ №072174, виданого 26.05.2008 року виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області ОСОБА_8 народилася 01.05.2008 року.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 29.06.2017 року по цивільній справі №713/847/17 провадження №2/713/403/17 задоволено позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Чернівецького відділення ПАТ «Укрсоцбанк», де третьою особою без самостійних вимог щодо предмету спору є приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_10, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Визнано виконавчий напис за реєстровим №4563 вчинений 23.10.2009 року приватним нотаріусом Чернівецького нотаріального округу ОСОБА_10, про звернення стягнення на житловий будинок, що знаходиться в смт. Берегомет по вул. Підлісна, 14, Вижницького району Чернівецької області, для задоволення вимог іпотекодержателя Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 27.10.2017 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задоволено. Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 29.06.2017 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.12.2017 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_10, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Щодо вимоги банку про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Статтею 598 ЦК України визначені підстави припинення зобов'язання. Зобов'язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

У ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ч.1 ст.575 ЦК України та ст.1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, це вид забезпечення виконання зобовязання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ст.589 ЦК України, ч.1 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених ст.12 цього Закону.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплено в ст.590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено Законом України «Про іпотеку».

Згідно з ч.3 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до ст.39 ЗУ «Про іпотеку».

Відповідно до ч.1 ст.39 ЗУ «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Суть іпотеки, як засобу забезпечення виконання цивільно-правових зобов'язань полягає у тому, що кредитор (іпотекодержатель) набуває право в разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення з вартості іпотечного майна переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. Це право відповідно до Закону України «Про іпотеку» підлягає підтвердженню з боку суду.

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_1 не виконав свої зобов'язання за договором кредиту №334 від 08.12.2006 року, не погасив основний борг, нараховані проценти та пеню за ним, на вимогу про дострокове повернення кредиту не відреагував, у зв'язку з чим банк має законні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду шляхом проведення прилюдних торгів, як це передбачено умовами Іпотечного договору, ст.589 ЦК України та ст.33 ЗУ «Про іпотеку».

За змістом частини першої статті 39 цього Закону в разі звернення стягнення на предмет іпотеки початкова ціна іпотечного майна, з якої починаються торги, встановлюється рішенням суду.

Виходячи зі змісту поняття ціни, як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, беручи до уваги аналіз норм ст.ст.38, 39 ЗУ «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою ч.6 ст.38 цього Закону.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі №6-2284цс16 від 01.03.2017 року.

Відповідно до ч.6 ст.38 ЗУ «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Представником позивача до позову додано звіт про експертну оцінку ринкової вартості житлової нерухомості та земельної ділянки, складений 05.02.2018 року ТОВ «Консалтингова компанія «Бі.Еф.Сі.» на замовлення ПАТ «Укрсоцбанк», який у суду викликає сумніви у його допустимості, як доказу.

Так оцінка нерухомого майна має здійснюватися відповідно до Національного стандарту №2 «Оцінка нерухомого майна», затвердженого постановою КМУ від 28.10.2004 року №1442 з урахуванням вимог Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМУ від 10.09.2003 року №1440.

Згідно з приписами п.50 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об'єктом оцінки.

Частиною 6 ст.9 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» унормовано, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Статтею 11 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб'єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Отже, виходячи з наведених норм, незважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об'єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Фактичне ознайомлення з майном, яке є предметом оцінки, можливе при доступі оцінювача до цього майна. Зважаючи на характер об'єкта оцінки (житловий будинок), ознайомлення з таким майном не може відбуватися без обстеження приміщень на дату оцінки та відповідно потребує доступу до них, який має забезпечити відповідач.

Однак жодних доказів проведення особистого огляду суб'єктом оціночної діяльності об'єкта оцінки (фотографії об'єкту оцінки) матеріали звіту не містять.

Крім того відповідач та його представники заперечували щодо прийняття судом в якості належного доказу звіту про грошову оцінку предмета іпотеки, оскільки на їх думку оцінювач значно занизив ринкову вартість будинку.

Представником позивача клопотань про призначення по справі судової товарознавчої експертизи не заявлялось, а тому суд встановлює ціну продажу предмета іпотеки, визначену за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем у пункті 1.2. Іпотечного договору, яка становить 92000,00 доларів США, що згідно службового розпорядження НБУ від 25.09.2018 року становить 2586120,00 грн.

Суд також враховує, що 07.06.2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року, згідно з яким протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст.4 ЗУ «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст.5 ЗУ «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м для квартири та 250 кв.м для житлового будинку.

Статтею 3 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» зазначено, що цей закон набирає чинності з дня його опублікування та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає в бухгалтерському та (або) податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (будуть нараховані) на таку основну суму заборгованості.

В цивільному законодавстві мораторій визначається, як відстрочення виконання зобов'язання (п.2 ч.1 ст.263 ЦК України).

Отже, мораторій є відстроченням виконання зобов'язання, а не звільнення від його виконання.

Відтак, мораторій на стягнення майна, установлений ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 27.05.2015 року №6-57цс15.

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_1 отримав споживчий кредит в іноземній валюті (долари США), предмет іпотеки є постійним місцем проживання іпотекодавця, житлова площа не перевищує межу зазначену в законі (становить 135,40 кв.м).

Будь-які докази на підтвердження того, що відповідач має інше житло в матеріалах справи відсутні та представником позивача не надано.

З урахування викладеного, рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Враховуючи викладені вимоги закону, досліджені у судовому засіданні докази та встановлені на їх підставі обставин суд приходить до висновку, що позовна вимога АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки обґрунтована та підлягає задоволенню.

У відзиві на позов відповідач ОСОБА_1 послався на постанову Верховного суду України №6-126цс13 від 20.11.2013 року, у якій вказано, що відповідно до п.7 ч.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Зави про застосування строків позовної давності, яка б відповідала вимогам ст.ст.182, 183 ЦПК України, ні відповідачем ОСОБА_1, ні його представниками ОСОБА_3 та ОСОБА_4, суду не надано.

Статтею 611 ЦК України визначено, що після того, як кредитор направив боржнику вимогу про дострокове погашення кредиту, він змінив терміни повернення кредиту, які були передбачені договором кредиту. Водночас сам кредитний договір припинив свою дію з дати направлення вимоги про дострокове погашення кредиту, а саме з 23.02.2018 року.

Така позиція узгоджується з висновками Верховного Суду висловленими у постанові від 14.02.2018 року №564/2199/15-ц.

Крім того в силу положень ч.2 ст.264 ЦК України позовна давність була перервана АТ «Укрсоцбанк» шляхом пред'явлення у липні 2015 року позову до Берегометського ССТ, який був поручителем виконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором №334 від 08.12.2006 року.

Отже позов подано АТ «Укрсоцбанк» в межах трирічного строку позовної давності, а посилання позивача у відзиві на позов на постанову Верховного суду України №6-126цс13 від 20.11.2013 року та п.7 ч.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» - безпідставні.

Посилання відповідача у відзиві на позов про наявність підстав для відмови у відкритті провадження, передбачених п.4 ч.1 ст.186 ЦПК України, не заслуговують на увагу, оскільки предметом розгляду Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків було стягнення заборгованості за договором кредиту, а не звернення стягнення на предмет іпотеки.

Наявність рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16.12.2015 року (яке не скасоване) про стягнення заборгованості по справі №858/15 та виконавчого напису нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_10 від 23.10.2009 року щодо звернення стягнення на предмет іпотеки не мають правового значення для вирішення даного спору, оскільки вони відповідачем не виконані, доказів протилежного суду не надано.

Щодо вимоги банку про виселення відповідачів з житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, суд дійшов до таких висновків.

Так, згідно із чч.1, 2 ст.39 ЗУ «Про іпотеку» в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є жилий будинок або жиле приміщення.

Частиною першою статті 40 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку жилий будинок чи жиле приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Нормою, яка визначає порядок виселення із займаного жилого приміщення, є стаття 109 ЖК Української РСР, у частині першій якої передбачено підстави виселення.

Частина 3 ст.109 ЖК Української РСР регулює порядок виселення громадян.

За змістом ч.2 ст.40 ЗУ «Про іпотеку» та ч.3 ст.109 ЖК Української РСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку жилий будинок чи жиле приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити жилий будинок чи жиле приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють жилий будинок або жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.109 ЖК Української РСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Отже, ч.2 ст.109 ЖК Української РСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі ч.2 ст.39 ЗУ «Про іпотеку» підлягають застосуванню як положення ст.40 цього Закону, так і норма ст.109 ЖК Української РСР.

Таким чином, згідно зі змістом зазначених норм особам, яких виселяють із жилого будинку (жилого приміщення), що є предметом іпотеки і придбаний не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла, при зверненні стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку одночасно надається інше постійне житло. При цьому відповідно до положень ч.2 ст.109 ЖК Української РСР постійне житло вказується в рішенні суду.

Під час виселення в судовому порядку з іпотечного майна, придбаного не за рахунок кредиту та забезпеченого іпотекою цього житла, відсутність постійного жилого приміщення, яке має бути надане особі одночасно з виселенням, є підставою для відмови в задоволенні позову про виселення.

Виселення громадян з іпотечного майна, придбаного за рахунок кредитних коштів, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання (ч.4 ст.109 ЖК Української РСР).

З досліджених у судовому засіданні доказів установлено, що житловий будинок, розташований в смт. Берегомет по вул. Підлісна, 14, Вижницького району Чернівецької області, який є предметом іпотечного договору, придбано відповідачем ОСОБА_1 не за рахунок отриманого кредиту, у позові АТ «Укрсоцбанк» не зазначає іншого постійного жилого приміщення, яке має бути надане особі одночасно з виселенням, а тому підстав для виселення відповідачів із жилого приміщення, що є предметом іпотеки, без надання їм іншого постійного жилого приміщення у суду немає.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові №6-1731цс16 від 21.12.2016 року.

За встановлених обставин позов АТ «Укрсоцбанк» про виселення з житлового приміщення безпідставний та задоволенню не підлягає.

Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного сторонами не надано.

Виходячи з положень ст.141 ЦПК України та враховуючи задоволення позову до відповідача ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір у розмірі 14640,75 грн.

На підставі викладеного, ст.109 ЖК Української РСР, ст.ст.1, 5, 6, 33, 39, 40 ЗУ «Про іпотеку», ст.ст.256, 257, 261, 267, 575, 578, 589, 590 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 354 України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за договором кредиту №334 від 08.12.2006 року в розмірі 976050,00 грн. (девятсот сімдесят шість тисяч пятдесят гривень 00 коп.) станом на 05.02.2018 року звернути стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечного договору №334 від 08.12.2006 року, а саме на:

житловий будинок загальною площею 258,40 кв.м, житловою площею 135,40 кв.м, літню кухню літ. «Б» дерево, сарай літ. «В» дерево, сарай літ. «Г» дерево, сарай літ. «Д» дерево, убиральню літ. «Е» цегла, криницю літ. «К» бутову, вигрібну яму №1-2 з/бетон, огорожу №4 дер.штах./мет.труби, що знаходяться за адресою: Чернівецька область, Вижницький район, смт. Берегомет, вул.. Підлісна, 14, належний ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.11.2005 року, зареєстрованого у Вижницькому РБТІ 10.11.2005 року за реєстровим №2691, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 12639049, -

шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації не нижчу, ніж узгоджена у п.1.2 договору іпотеки від 08.12.2006 року в сумі 92000,00 доларів США (девяносто дві тисячі доларів США), що згідно службового розпорядження НБУ від 25.09.2018 року становить 2586120,00 грн. (два мільйони пятсот вісімдесят шість тисяч сто двадцять гривень 00 коп.).

Відстрочити виконання рішення суду на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпеченням кредитів в іноземній валюті».

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа Служба у справах дітей Вижницької РДА, про виселення з житлового приміщення відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_9 на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», юридична адреса: м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО 300023, п/р 0001, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 14640,75 грн. (чотирнадцять тисяч шістсот сорок гривень 75 коп.).

Складання повного тексту рішення відкладено на строк десять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Вижницький районний суд до Апеляційного суду Чернівецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І. В. Пилип'юк