Справа № 743/1716/18
Провадження № 2/743/566/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді СТАШКІВА В.Б.,

за участю секретаря судового засідання НЕРУС Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження, без фіксування процесу технічними засобами, справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі.

26 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з названим позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 8 серпня 2008 р. ВРАЦС Ріпкинського РУЮ у Чернігівській області (актовий запис № 29) та має від нього спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на її утриманні та на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

В судове засідання не з'явились:

- позивачка ОСОБА_1, яка в поданій заяві, просила розглядати справу у її відсутність, підтримавши позовні вимоги;

- відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, письмово про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом установлено, що АВРАМЕНКО (до шлюбу Баганіна) Л.М. та ОСОБА_2:

- перебувають у шлюбі, зареєстрованому 8 серпня 2008 р. ВРАЦС Ріпкинського РУЮ у Чернігівській області (актовий запис № 29), що стверджується свідоцтвом про шлюб (Серія 1-ЕЛ № 035354);

- являються батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження останньої (Серія 1-ЕЛ № 060782).

Джерела права застосовані (не застосовані) судом.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття, а згідно ч. 1 статті 27 Конвенції про права дитини , прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), та ст.. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Частиною 1 ст. 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 СК України (з урахуванням змін внесених згідно із Законами від 17 травня 2017 року № 2037-VIII та від 3 липня 2018 р., № 2475-VІІІ) при визначенні розміру аліментів суд враховує:

- стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

- доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

- інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, суд повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України, з урахуванням змін внесених згідно із Законами від 17 травня 2017 року № 2037-VIII та від 3 липня 2018 р., № 2475-VІІІ, гарантії прав дитини, а саме, що:

- розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини;

- мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку;

- мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При цьому, законодавець розмежовує поняття "мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину" та "мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину". Тобто, за загальним правилом, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а у разі доведеності достатності заробітку (доходу) платника аліментів судом може бути присуджений мінімальний розмір аліментів на одну дитину в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оцінка суду.

Вказані норми свідчать про обовязок ОСОБА_2 сплачувати аліменти на утримання своєї дитини.

При визначенні розміру аліментів на дитину, враховуючи відсутність доказів про матеріальне становище позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, в т.ч. про достатність заробітку (доходу) платника аліментів для сплати аліментів в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи відсутність доказів про наявність у позивачки та відповідача інших утриманців,про стан здоров'я позивача, відповідачки, їх спільної дитини, відсутність доказів про наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, не доведеність стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з обов'язковим зазначенням: "починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 26 листопада 2018 року" і до досягнення дитиною повноліття, тобто задовольнивши позовні вимоги частково.

Розподіл судових витрат, допущення рішення до негайного виконання.

Згідно ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 слід стягнути в дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 258, 263-265, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 75, 80, 84, 181-183 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 26 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволені решти вимог (визначення мінімального розміру аліментів) відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 704 грн. 80 коп..

Допустити негайне виконання рішення у межах сум платежів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ПОЗИВАЧКА: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3,

буд. 23, кв. 2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

ВІДПОВІДАЧ : ОСОБА_2, 6 січня 1987 року

народження, місце реєстрації: с. Петруші Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Пушкіна, буд. 58, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Головуючий В.Б. Сташків

Текст рішення виготовлено та

підписано 28 грудня 2018 року.