Єдиний унікальний номер 236/2701/18 Номер провадження 22-ц/804/712/18
У Х В А Л А

27 грудня 2018 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Соломахи Л.І.

суддів Будулуци М.С., Канурної О.Д.

за участю:

секретаря судового засідання Розпутько Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області у залі судових засідань № 3 цивільну справу № 236/2701/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення заборгованості по заробітній платі, заробітної плати за час простою, вихідної допомоги при звільненні, компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з апеляційними скаргами позивача ОСОБА_1 та відповідача - Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 11 жовтня 2018 року у складі судді Саржевської І.В., -

В С Т А Н О В И В:

15 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі ПАТ "Укрзалізниця") про стягнення заборгованості по заробітній платі, заробітної плати за час вимушеного простою, вихідної допомоги при звільненні, компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В серпні 2018 року вона свої позовні вимоги збільшила.

Зазначала, що до 17 липня 2017 року перебувала з відповідачем у трудових відносинах. Наказом № 384/ОС від 17 липня 2017 року звільнена на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штату.

При звільненні роботодавець розрахунок з нею не провів.

Згідно довідки про заборгованість по заробітній платі заборгованість становить 10 588,62 грн.: за лютий - липень 2016 року - 8 330,96 грн., за березень - квітень 2017 року - 2 257,66 грн.

Наказом начальника структурного підрозділу "Луганська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" від 16 березня 2017 року № 58-ДН та наказом в.о. начальника виробничого підрозділу "Родаківське моторвагонне депо" від 17 березня 2017 року № 104/ОД з 20 березня 2017 року для всіх працівників виробничого підрозділу "Родаківське моторвагонне депо" встановлено простій не з вини працівників з оплатою у розмірі 2/3 тарифної ставки; під час простою встановлено щоденний режим роботи з обов'язковою явкою на робоче місце та на працівників покладено обов'язок розписуватися у "Журналі обліку приходу - уходу працівників, які знаходяться на простої". В період з 16 березня 2017 року по 17 липня 2017 року вона кожного робочого дня фіксувала у "Журналі обліку приходу - уходу працівників, які знаходяться на простої" свою явку на роботу. Проте оплата простою за період з 20 березня по 17 липня 2017 року, яка складає 7 611,77 грн., їй не здійснена.

При звільненні їй також не виплачена вихідна допомога відповідно до ч. 1 ст. 44 КЗпП України у розмірі не менше середнього місячного заробітку, право на отримання якої зазначено у наказі про припинення трудового договору № 384/ОС від 17.07.2017 року, та яка складає 4 075,92 грн.

Відповідач не виплатив і належну їй згідно наказу № 384/ОС від 17 липня 2017 року компенсацію за невикористані 39 днів щорічної відпустки, яка складає 4 605,12 грн.

Просила стягнути з відповідача на її користь:

- заборгованість по заробітній платі за період лютий - липень 2016 року, березень - квітень 2017 року у розмірі 10 588,62 грн.;

- заробітну плату за час простою за період з 20 березня 2017 року по 17 липня 2017 року у розмірі 7 611,77 грн.;

- вихідну допомогу при звільненні у розмірі 4 075,92 грн.;

- компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 4 605,12 грн.;

- компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати станом на час ухвалення судом рішення;

- середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18 липня 2017 року по день ухвалення судом рішення (а.с. 2 - 5, а.с. 46 - 50).

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 11 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "Укрзалізниця" на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за лютий - липень 2016 року у розмірі 8 330,96 грн., за березень - квітень 2017 року у розмірі 915,34 грн, заборгованість по заробітній платі за час простою з 20.02.2017 року по 17.07.2017 року у розмірі 7 611,77 грн., вихідну допомогу при звільненні у розмірі 4 075,92 грн., компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 4 605,12 грн., а всього 25 539,11 грн.

У задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовлено (а.с. 97 - 106).

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_1 в апеляційній скарзіпросить рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 11 жовтня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що наданий відповідачем науково-правовий висновок Торгово-промислової палати України від 16 січня 2018 року № 126/2/21-10.2, на підставі якого суд дійшов висновку про відсутність вини відповідача у непроведенні з нею розрахунку при звільненні, не є передбаченим ст. 141 Закону України "Про торгово-промислові палати" сертифікатом, який засвідчує форс-мажорні обставини, а тому не може бути застосований при вирішенні спору про стягнення з відповідача на підставі Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати" компенсації втрати нею частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати грошового доходу у розмірі 25 539,11 грн., який стягнуто судом на її користь, та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на підставі ст. 117 КЗпП України (а.с. 127 - 129).

Відповідач ПАТ "Укрзалізниця" в апеляційній скарзі посилається на те, що судом не враховані фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, просить скасувати рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 11 жовтня 2018 року в частині задоволених позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі за лютий - липень 2016 року у розмірі 8 330,96 грн. за березень - квітень 2017 року у розмірі 915,34 грн., заборгованості по заробітній платі за час вимушеного простою з 20 лютого по 17 липня 2017 року у розмірі 7 611,77 грн., вихідної допомоги при звільненні у розмірі 4 075,92 грн., компенсації за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 4 605,12, всього 25 539,11 грн.

Зазначає, що відповідно до ст. 21, ст. 94 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникові за виконану роботу, а не за факт перебування у трудових відносинах.

Відповідач не має об'єктивної можливості перевірити факт виконання позивачем своїх професійних обов'язків у спірний період. Нарахування заробітної плати та інших виплат є неможливим, оскільки такі нарахування проводяться на підставі документів первинного обліку праці та заробітної плати: штатного розпису, розцінок та норм праці, табелів обліку використання робочого часу, розпоряджень про надбавки та премії за умови, що господарська діяльність здійснювалась.

Достовірно встановлено, що через захоплення підприємства невідомими особами відповідач втратив контроль над виробничими потужностями, нерухомим майном та документацією.

Відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 березня 2017 року "Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України" припинено переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей шляхами залізничного і автомобільного сполучення.

Науково-правовим висновком Торгово-промислової палати України визнано, що терористична загроза та загроза територіальної цілісності України, що супроводжується актами тероризму, є надзвичайними, непередбачуваними та невідворотніми обставинами, що об'єктивно унеможливлюють виконання відповідачем обов'язків, передбачених трудовим договором.

27 квітня 2017 року припинено дію довіреності від 28 жовтня 2016 року, якою начальника та заступника начальника Родаківського моторвагонного депо, яке здійснювало свою діяльність на окупованій території, було уповноважено здійснювати дії, пов'язані з діяльністю підрозділу, в тому числі видавати та підписувати від імені підрозділу розпорядчі документи, затверджувати внутрішні документи з питань, що стосуються діяльності підрозділу, а тому надані позивачем на підтвердження заборгованості довідки, які підписані керівником виробничого підрозділу "Родаківське моторвагонне депо", який входив до структурного підрозділу "Луганська дирекція залізничних перевезень"регіональної філії "Донецька залізниця",не є належними доказами.

Вважає, що заборгованість з виплати заробітної плати за час простою відсутня.

Вихідна допомога при звільненні у розмірі одного середньомісячного заробітку складає 3 203,86 грн. (а.с. 111 - 114)

Апеляційне провадження за апеляційними скаргами позивача ОСОБА_1 та відповідача - ПАТ "Укрзалізниця" на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 11 жовтня 2018 року відкрито ухвалою Донецького апеляційного суду від 20 листопада 2018 року (а.с. 137 - 142).

В судове засідання апеляційного суду 27 грудня 2018 року позивач ОСОБА_1 та представник відповідача - ПАТ "Укрзалізниця" не з'явилися; про дату, час та місце розгляду справи повідомлені, судову повістку - повідомлення про розгляд справи 27 грудня 2018 року позивач отримала 19 грудня 2018 року, відповідач - 12 грудня 2018 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 167, а.с. 168, а.с. 169).

Позивач ОСОБА_1 26 грудня 2018 року надіслала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність (а.с. 171 - 172).

Представник відповідача ОСОБА_2, яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 09.11.2018 року, 18 грудня 2018 року також надіслала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність (а.с. 162 - 163).

Відповідно до частини 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З матеріалів справи та доводів апеляційної скарги відповідача апеляційним судом встановлено, що апеляційному суду необхідно, зокрема, вирішити питання про правильне застосування судом першої інстанції норм ст. 94 КЗпП України та відповідно ст. 1 Закону України "Про оплату праці" та зробити висновок чи має позивач ОСОБА_1 право на заробітну плату у разі неможливості виконання нею трудових обов'язків в період з 20 березня 2017 року по 17 липня 2017 року внаслідок припинення діяльності виробничого підрозділу "Родаківське моторвагонне депо" структурного підрозділу "Луганська дирекція залізничних перевезень"регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" на території проведення антитерористичної операції, а саме, на окупованій території, а якщо так, то на підставі яких норм права та в якому розмірі.

Згідно ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.05.2018 року у справі № 582/1001/15-ц (провадження № 61-4439св 18) колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухваленій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів іншого касаційного суду - постанові Верховного Суду від 19.04.2018 року у справі № 826/584/16, згідно якої у разі невиконання працівником трудових обов'язків не з вини останнього, не оформлення підприємством у встановленому порядку простою чи відпустки без збереження заробітної плати працівнику підлягає виплаті заробітна плата в повному обсязі. Враховуючи численні випадки припинення діяльності підприємств (в тому числі державних установ) на території проведення антитерористичної операції (операції об'єднаних сил), правове врегулювання характеру трудових відносин, що виникають між працівником та підприємством внаслідок вимушеного припинення діяльності підприємства, містить виключну правову проблему та необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики як в порядку цивільного, так і адміністративного судочинства, у зв'язку з чим колегія суддів дійшла висновку передати на розгляд до Великої Палати Верховного Суду справу № 582/1001/15-ц за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2016 року.

Верховному Суду необхідно вирішити, зокрема, питання про правильне застосування норм статей 34, 113 КЗпП України, статей 1 та 12 Закону України "Про оплату праці", статей 25 та 26 Закону України "Про відпустки", зокрема, шляхом роз'яснення:

1. Чи вважається простоєм не з вини працівника неможливість виконання ним трудових обов'язків внаслідок припинення діяльності підприємства на території проведення антитерористичної операції (операції об'єднаних сил), який оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу);

2. Чи вважається припинення діяльності підприємства на території проведення антитерористичної операції (операції об'єднаних сил) простоєм, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров'я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з вини працівника, коли за працівником зберігається середній заробіток.

3. Чи допускається оформлення підприємством працівнику відпустки без збереження оплати праці на період припинення діяльності підприємства на території проведення антитерористичної операції (операції об'єднаних сил) без відповідної заяви працівника про це та без обмеження такої відпустки конкретним строком.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2018 року справа № 582/1001/15-ц за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2016 року прийнята до розгляду (провадження № 14-286цс18).

Відповідно до частини 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 10 частини 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно із п. 14 частини 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини 1 ст. 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи, що у цивільній справі № 236/2701/18, що перебуває в провадженні Донецького апеляційного суду, правовідносини, що виникли між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем - ПАТ "Укрзалізниця" щодо оплати праці в період з 20 березня 2017 року по 17 липня 2017 року після припинення діяльності виробничого підрозділу "Родаківське моторвагонне депо" структурного підрозділу "Луганська дирекція залізничних перевезень"регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" на території проведення антитерористичної операції (на окупованій території), є подібними з правовідносинами у справі № 582/1001/15-ц, яка переглядається у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду, апеляційний суд вважає, що існують підстави для зупинення провадження у справі № 236/2701/18.

Керуючись пунктом 10 частини 1 ст. 252, пунктом 14 частини 1 ст. 253, частиною 2 ст. 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Зупинити апеляційне провадження у справі № 236/2701/18 за апеляційними скаргами позивача ОСОБА_1 та відповідача - Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 11 жовтня 2018 року за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення заборгованості по заробітній платі, заробітної плати за час простою, вихідної допомоги при звільненні, компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 582/1001/15-ц за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: Л.І. Соломаха

Судді: М.С. Будулуца

О.Д. Канурна

Повне судове рішення складено 29 грудня 2018 року.

Головуючий суддя : Л.І. Соломаха