ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року

м. Харків

справа № 2033/2-11/11

провадження №22-ц/818/477/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Тичкової О.Ю.,

- суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Прокопчук І.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_3, правонаступником якої є ОСОБА_4,

відповідач ОСОБА_5,

треті особи Харківська міська рада, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду спільну заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про затвердження мирової угоди під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3, правонаступником якої є ОСОБА_4, до ОСОБА_5, треті особи: Харківська міська рада, ОСОБА_6, про виділ частки в натурі, визначення порядку користування земельною ділянкою, знесення самочинної прибудови за апеляційною скаргою ОСОБА_3, правонаступником якої є ОСОБА_4, на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 28 квітня 2016 року (суддя Бондарєва І.В.),

установив:

У травні 2006 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про виділ частки в натурі, визначення порядку користування земельною ділянкою, знесення самочинної прибудови.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 зазначала, що вона є власником 3/5 частин житлового будинку №66/16 по вул. Ватутіна у місті Харкові з прибудовами та відповідною частиною надвірних будівель за вказаною адресою на земельній ділянці площею 648 кв.м. Власником 2/5 частин є відповідач. Ще у 1957 році між її батьком як колишнім співвласником домоволодіння та іншими співвласниками була прийнята домовленість про розподіл земельної ділянки і збудовано паркан між ними, який стояв до 2005 року. Відповідач самовільно переставив паркан, чим порушив її права як співвласника нерухомості.

Тому, з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_3 просила суд визначити порядок користування земельною ділянкою між сторонами відповідно до ідеальних частин співвласників, а також провести поділ будинку та виділити їй в натурі на її частку: в житловому будинку «А-1» приміщення літ. 1-3 площею 18,2 кв.м., літ. 1-4 площею 0,7 кв.м., літ. 1-5 площею 11,6 кв.м., в житловій прибудові «А1-1» приміщення 1-1, 1-2, 1-8 загальною площею 22,8 кв.м., в прибудові «а» приміщення 1-6 площею 1,1 кв.м., 1-7 площею 9,3 кв.м., а також тамбур «а3», тамбур «а7», ганок «а8», ? частину сараю літ. «Б», льох «Ж», сарай «Д», вбиральню «Е», огорожу №1, 4,5, дворовий водопровід №3. Зобовязати відповідача демонтувати самовільно збудовану прибудову літ. «а5» до прибудови літ. «а» житлового будинку літ. «А-1».

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2016 року, позовні вимоги задоволено частково. Проведено поділ житлового будинку з надвірними будівлями, розташованих за адресою: м. Харків, вул. Ватутіна, 66/16, відповідно до варіанту №1 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 25 січня 2011 року. Виділено в натурі ОСОБА_3 по житловим будівлям: в житловому будинку «А-1» житлову кімнату літ. 1-3 площею 18,2 кв.м., комору літ. 1-4 площею 0,7 кв.м., житлову кімнату літ. 1-5 площею 11,6 кв.м., в житловій прибудові «А1-1» житлову прибудову (приміщення 1-1, 1-2, 1-8) загальною площею 22,8 кв.м., в прибудові «а» комору 1-6 площею 1,1 кв.м., кухню 1-7 площею 9,3 кв.м. По надвірним будівлям: тамбур «а3», тамбур «а7», ганок «а8», ? частину сараю літ. «Б», льох «Ж», сарай «Д», вбиральню «Е», огорожу №1, 4, ворота 5, дворовий водопровід №3. Усього ОСОБА_3 виділено майна на суму 61 668 грн., що відповідає 64/100 частинам усього домоволодіння. Виділено в натурі ОСОБА_5, як спадкоємцю ОСОБА_7, по житловим будівлям: в житловому будинку «А-1» житлову кімнату 2-2 площею 18,2 кв.м., житлову кімнату 2-3 площею 12,4 кв.м., в прибудові «а» частину коридору 2-1 площею 7,2 кв.м. По надвірним будівлям: льох літ. «В», ? частина сараю літ. «Б», огорожа №2, хвіртка №6. Усього відповідачці виділено майна на суму 34543 грн., що відповідає 36/100 частинам усього домоволодіння. У задоволенні позовних вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою та знесення самочинної прибудови, - відмовлено. Після набрання рішенням законної сили вирішено скасувати накладені у справі арешти на спірне майно.

Постановою Верховного Суду від 13 червня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_3, правонаступником якої є ОСОБА_4, задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2016 року в частині відмови у задоволені позовних вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою скасовано. Справу № 2033/2-11/11 в частині відмови у задоволені позовних вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою передано до апеляційного суду. У іншій частині рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2016 року залишено без змін.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду апеляційного інстанції із заявою про затвердження мирової угоди від 26 грудня 2018 року, яку вони уклали і в якій просять закрити провадження у справі.

Підписаною 26 грудня 2018 року сторонами мировою угодою передбачено:

ОСОБА_8, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1, що зареєстрований та проживає за адресою: 61195, АДРЕСА_1, - Позивач, та ОСОБА_5, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_2, що зареєстрована та проживає за адресою: 61046, м. Харків, вул. Ватутіна, 66/16,- Відповідач, в подальшому разом іменовані «Сторони», домовились врегулювати спір по справі № 2033/2-11/11 шляхом підписання та виконання даної мирової угоди відповідно до вимог ст. 207, 208 ЦПК України.

2. Сторони домовилися встановити порядок користування земельною ділянкою площею 724,0 кв.м для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Ватутіна 66/16 та належить їм на праві спільної часткової власності: 64/100 частини усього домоволодіння належить ОСОБА_3, правонаступником якої є ОСОБА_4; 36/100 частини усього домоволодіння належить ОСОБА_7, правонаступником якого є ОСОБА_5.

3. Позивачу виділяється в користування земельна ділянка площею 367,0 кв.м, у тому числі під будівлями.

4. Відповідачу виділяється в користування земельна ділянка площею 357,0 кв.м, у тому числі під будівлями.

5. Границя розподілу земельної ділянки поділяє земельну ділянку на ділянки:

- від лінії забудови по вул. Панфіловців, розділивши огорожу на відрізки з розмірами 28,08 м і 8, 61 м, далі по прямій лінії, потім по лінії розподілу житлового будинку, далі по прямій лінії довжиною 1,5 м, потім повернув направо під кутом 90 градусів по прямій лінії довжиною 8,0 м, далі повернути направо під кутом 90 градусів по прямій лінії довжиною 3, 0 м, потім повернув наліво по прямій лінії довжиною 3,4 м, далі по лінії розподілу сараю літ. «Б», далі по прямій лінії довжиною 8,3 м.

При встановленні такого порядку користування земельною ділянкою дотримано вимоги п. 3.25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», згідно якого для догляду за будівлями і здійсненням їх поточного ремонту відстань від межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни становить не менше 1,0м.

6. Дана мирова угода укладена та підписана Сторонами добровільно, наслідки укладення мирової угоди відомі та зрозумілі.

7. Просимо суд визнати дану мирову угоду і закрити провадження в справі.

8. Дана мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження судом.

9. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

10 У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

11. Дана мирова угода складена в трьох екземплярах, по одному для кожної із Сторін і для Харківського апеляційного суду.

26 грудня 2018 року до Харківського апеляційного суду також надійшли письмові заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_9, в яких вони просять затвердити мирову угоду, з наслідками укладання мирової угоди ознайомлені.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, вивчивши заяву про визнання мирової угоди, зміст мирової угоди, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За правилами, передбаченими ч. 7 ст. 49 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до вимог ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обовязків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у звязку з укладенням сторонами мирової угоди суд розяснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Статтею 373 ЦПК України передбачено, що в суді апеляційної інстанції сторони можуть укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії.

Якщо мирова угода сторін відповідає вимогам статті 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Умови укладеної сторонами мирової угоди не суперечать закону, не порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, не є не виконуваними, угода вчинена в інтересах сторін по справі.

Наслідки постановлення ухвали суду про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі, передбачені ст. 206, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, розяснено позивачу та представнику відповідача.

Після розяснення цих наслідків заяв про відмову від мирової угоди не надійшло.

Вищезазначені підписані сторонами заяви про затвердження мирової угоди та сама мирова угода приєднані до справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що заява сторін про затвердження мирової угоди підлягає задоволенню. Укладену сторонами по справі мирову угоду необхідно затвердити, рішення суду першої інстанції в частині, що переглядалася, визнати нечинним, провадження у справі закрити.

У відповідності до п.2 ч.1ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів зокрема ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті, вона ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах і повинна виконуватись добровільно. У разі невиконання, мирова угода затверджена судом може бути підставою для примусового виконання.

Ухвала суду про затвердження мирової угоди є виконавчим документом і підлягає виконанню державною виконавчою службою в разі, якщо ухвала відповідає вимогам, передбаченим ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.207, 255, 256, 259, 373, 374, 381, 289 ЦПК України,

у х в а л и в :

Спільну заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про затвердження мирової угоди - задовольнити.

Укладену між ОСОБА_4 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1), з одного боку, та ОСОБА_5 (зареєстрова за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_2), з другого боку, мирову угоду затвердити.

За умовами затвердженої мирової угоди ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийшли до згоди про врегулювання спору шляхом укладення цієї мирової угоди, відповідно до умов якої сторони домовились про наступне:

1. Встановити порядок користування земельною ділянкою площею 724,0 кв.м. для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Ватутіна 66/16 та належить їм на праві спільної часткової власності: 64/100 частини усього домоволодіння належить ОСОБА_3, правонаступником якої є ОСОБА_4; 36/100 частини усього домоволодіння належить ОСОБА_7, правонаступником якого є ОСОБА_5.

2. ОСОБА_4 виділяється в користування земельна ділянка площею 367,0 кв.м., у тому числі під будівлями.

3. ОСОБА_5 виділяється в користування земельна ділянка площею 357,0 кв.м., у тому числі під будівлями.

4. Границя розподілу земельної ділянки поділяє земельну ділянку на ділянки:

- від лінії забудови по вул. Панфіловців, розділивши огорожу на відрізки з розмірами 28,08 м і 8, 61 м, далі по прямій лінії, потім по лінії розподілу житлового будинку, далі по прямій лінії довжиною 1,5 м, потім повернув направо під кутом 90 градусів по прямій лінії довжиною 8,0 м, далі повернути направо під кутом 90 градусів по прямій лінії довжиною 3, 0 м, потім повернув наліво по прямій лінії довжиною 3,4 м, далі по лінії розподілу сараю літ. «Б», далі по прямій лінії довжиною 8,3 м.

При встановленні такого порядку користування земельною ділянкою дотримано вимоги п. 3.25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», згідно якого для догляду за будівлями і здійсненням їх поточного ремонту відстань від межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни становить не менше 1,0 м.

5. Дана мирова угода складена в трьох екземплярах, по одному для кожної із сторін і для Харківського апеляційного суду. Мирова угода набуває законної сили після її визнання Харківським апеляційним судом.

Наслідки закриття провадження в справі, передбачені ст. ст. 206, 207 ЦПК України сторонам відомі.

Рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 28 квітня 2016 року в частині відмови в задоволені позовних вимог про визнання порядку користування земельною ділянкою визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3, правонаступником якої є ОСОБА_4, до ОСОБА_5, треті особи: Харківська міська рада, ОСОБА_6, про визнання порядку користування земельною ділянкою - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст ухвали складено 26 грудня 2018 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

ОСОБА_2