Провадження № 2-о/161/234/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Черняка В.В.

за участю секретаря судового засідання - Новаковської В.В.,

представника заявника - ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи - Марцих Є.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України у Волинській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання особи на території України.

В обґрунтування заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 він народився в с. Кашівка Голобського району Волинської області. В 1984 році одружився з ОСОБА_1, однак 12.12.1988 року їх шлюб було розірвано, про що відділом РАЦС Луцького МУЮ був вчинений актовий запис № 611. Після одруження з дружиною постійно проживали в квартирі АДРЕСА_1. На підставі рішення Луцького міського народного суду Волинської області від 30.04.1992 року його було виселено з даного житлового приміщення за неможливістю сумісного проживання без надання іншого житла. В 2015 він

виявив відсутність у себе паспорта колишнього СРСР зразка 1974 року, тому звернувся до Державної міграційної служби України у Волинській області з відповідною заявою про отримання паспорта громадянина України, однак у видачі документа йому відмовлено у зв'язку з тим, що не встановлено належності заявника до громадянства України. На підставі викладеного, заявник змушений звернутись до суду та просить встановити факт свого постійного проживання на території України станом на 13.11.1991 року включно.

Представник заявника в судовому засіданні підтримала подану заяву та просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечувала проти встановлення факту постійного проживання ОСОБА_4 на території України. Пояснила, що згідно Закону України «Про громадянство України» для оформлення органами міграційної служби належності до громадянства України необхідно подати рішення суду про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року або станом на 13.11.1991 року.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши представлені письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Кашівка Голобського району Волинської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 3).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2, виданого 10.07.2007 року 12.12.1988 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, про що відділом РАЦС Луцького МУЮ був вчинений актовий запис № 611 (а.с.9).

Згідно з рішенням Луцького міського народного суду Волинської області від 30.04.1992 року ОСОБА_4 виселено з житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 (а.с.4-8).

Записом в трудовій книжці на ім'я ОСОБА_4 стверджується, що в період з 04.09.1991 року по 14.11.1991 року він працював термістом четвертого розряду на Луцькому автомобільному заводі (а.с.10).

Водночас, у зв'язку із втратою паспорта зразка колишнього СРСР та неможливістю встановлення належності до громадянства держави України заявник не має можливості отримати паспорт громадянина України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" ( 1636-12 ) (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;

За приписами підпункту «а» пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» (далі Порядок) встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24серпня 1991 року або проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року.

Положеннями пункту 9 Порядку передбачено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3Закону України «Про громадянство України» особа, яка станом на 13 листопада 1991 року проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання в Україні на зазначену дату, подає ряд документів, зокрема, й судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 13 листопада 1991 року.

Таким чином, оскільки заявник втратив паспорт громадянина колишнього СРСР, від встановлення юридичного факту постійного проживання ОСОБА_4 на території України станом на 13 листопада 1991 року залежить виникнення в останнього права на визначення належності його до громадянства України та отримання документа, що посвідчує його особу. При цьому, в інший спосіб такий факт встановити неможливо.

В той же час, враховуючи наявні у справі докази, суд вважає доведеним факт постійного проживання ОСОБА_4 на території України станом на 13 листопада 1991 року, тому заява останнього підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 265, 268, 273, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.Кашівка, Голобського району Волинської області на території України станом на 13 листопада 1991 року включно.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Волинської області в порядку, передбаченому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 04.10.2018 року.

Суддя Черняк В.В.