АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/6295/2018 Головуючий у 1 інстанції - Остапчук Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 квітня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування збитків.

В обґрунтування позову вказував, що 16.04.2015 року відбулось залиття квартири АДРЕСА_1, що на праві власності належить позивачу ОСОБА_4 Залиття спричинило пошкодження гідроізоляції душової кабіни в квартирі, що на праві власності належить відповідачу ОСОБА_3

Відтак, позивач ОСОБА_4, просив суд стягнути з відповідача матеріальні збитки, спричинені залиттям, в розмірі 38 532 грн., витрати по оплаті експертного дослідження в розмірі 1000 грн., судові витрати.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 18 квітня 2018 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування збитківзадоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 спричинену шкоду в розмірі 31 860,39 грн., судові витрати в сумі 4781,1 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з'ясуванням обставин справи.

В апеляційні скарзі посилався на те, що суд першої інстанції не повно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, тому вважав, що рішення суду є необґрунтованим. Зазначив, що суд першої інстанції не врахував тієї обставини, що Акти залиття квартири від 17.04.2015 року та 25.05.2015 року складені за відсутності сторін у даній справі, а відтак, з суттєвим порушенням норм Закону. Також зазначив, що суд не врахував того, що з висновку експерта не встановлено причинно - наслідкового зв'язку між діями скаржника та наслідками. Зазначає, що суд першої інстанції під час вирішення даної справи в основу свого рішення поклав покази свідка, що суперечить чинному процесуальному законодавству.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивача просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно - процесуального кодексу України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення суду, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вина відповідча у залитті квартири позивача є доведеною, а тому відповідач має нести відповідальність за завдану шкоду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Така особа може бути звільнена від відшкодування шкоди, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що 16.04.2015 року відбулось залиття квартири АДРЕСА_1, яка належить позивачу ОСОБА_4.

Згідно Актів залиття квартири від 17.04.2015року, 25.05.2015року причина залиття квартири АДРЕСА_1 - пошкодження гідроізоляції душової кабіни в квартирі АДРЕСА_4, яка належить відповідачу ОСОБА_3.

Вказану обставину також підтвердив свідок ОСОБА_6 , власник квартири АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена додатком № 4.

Згідно Додатку № 4 в акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім.'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Як вбачається з актів від 17.04.2015 року та 25.05.2015 року, вони за формою та змістом відповідають вимогам вказаного додатку № 4.

Доказів того, що залиття належної позивачу квартири, відбулося з вини інших осіб та як наслідок відповідальність за спричинену шкоду має бути покладена не на відповідача, суду не надано.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що при складанні актів сторони по справі були відсутні, а тому акти є неналежними доказами, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки акти від 17.04.2015року та від 25.05.2015року складені комісією незацікавлених осіб, відповідають формі та змісту , передбачених законом.

Відповідно до ст.. 1166 ЦК України особа може бути звільнена від відшкодування шкоди, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідач не спростував наданих позивачем актів та не довів , що шкоди позивачу завдано не з його вини.

Як вбачається із рішення суду покази свідка ОСОБА_6 були покладені в основу рішення суду лише в частині причини залиття спірної квартири, а саме: пошкодження гідроізоляції душової кабіни, що підтверджується актами і нічим відповідачем не спростовані, а тому підстав вважати покази свідка в цій частині недостовірними немає.

Згідно висновку судової будівельно - технічної експертизи № 6455/16-43 від 26.07.2017року вартість ремонтно - будівельних робіт складає 13554 грн.

Відповідно до звіту про вартість відновлювального ремонту приміщень квартири від 30.06.2015року вартість матеріалів складає 18306,39 грн., а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про стягнення в рахунок відшкодування шкоди 31860, 39 грн.

Суд повно та всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку й прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позову .

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 31 серпня 2018 року.

Головуючий:

Судді: