Провадження № 2/760/2532/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

представника позивача - ОСОБА_1

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

представників 3-х осіб - ОСОБА_4,ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до Солом»янської районної у м. Києві державної адміністрації, треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом»янського району в м. Києві», ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про визнання права власності на частину комунальної квартири та зобов»язання внести зміни до свідоцтва про право власності, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивачка в грудні 2016 року звернулась до суду з позовом і, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просить:

- визнати за нею та ОСОБА_13 в рівних частках право власності на 33/100 частини комунальної квартири АДРЕСА_1, загальна площа якої 33/100 становить 19,30 кв.м., та складається з приміщень: №7- житлової кімнати площею 11,50 кв.м., №6 - кухні площею 4,9 кв.м., №3- вбиральні площею 0,8 кв.м., №4- ванної кімнати площею 2,9 кв.м., №2 - коридору площею 4,3 кв.м., №1- тамбуру площею 0,1 кв.м., №9 - веранди площею 7,3 кв.м., №5- кладової площею 2,4 кв.м., №8 - житлової кімнати 23,3 кв.м.;

- зобов'язати Відділ приватизації державного житла управління житлово - комунального господарства Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації внести зміни до Свідоцтва про право власності, видане на ім'я ОСОБА_14 та ОСОБА_13 серія НОМЕР_1 від 16 грудня 2015 року, де загальна площа 33/100 частини комунальної квартири має становити 19,30 кв.м., а кімната, що підлягає приватизації - 11,50 кв.м.

Посилається в позові на те, що з 1989 року вона проживала та була зареєстрована в кімнаті площею 11,5 кв.м. комунальної квартири АДРЕСА_1.

27 листопада 2015 року вона звернулась з відповідною заявою та всіма необхідними документами до відділу приватизації Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації для оформлення приватизації кімнати, розміром 11,5 кв.м. на себе та її сина.

16 грудня 2015 року відділом приватизації державного житла управління житлово - комунального господарства Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації на підставі Розпорядженням від 16 грудня 2015 року №46524, їй було видано Свідоцтво про право власності, яким посвідчується, що 33/100 частини комунальної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, дійсно належить їй та її сину на праві приватної, спільної часткової власності в рівних частках.

Однак з зазначеного Свідоцтва незрозуміло, яка саме кімната приватизована, адже квартира має 2 кімнати площею 11,5 кв.м. та 23,3 кв.м.

Також у даному Свідоцтві зазначено, що загальна площа 33/100 частини квартири становить 16,88 кв.м., з чим вона не погоджується.

Зазначила, що згідно Розпорядження про зміну договору найму від 21 вересня 2015 року №559 вона визнана наймачем житлової площі 11,50 кв.м. у зв'язку зі смертю наймача ОСОБА_8

Відповідно до довідок ф.№ 3 за різні періоди житлова площа кімнати становить 11,5 кв.м., а загальна площа квартири становить 19,6 кв.м.

Згідно Технічного паспорта, виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації серії НОМЕР_2 від 12 листопада 2015 року, дана квартира складається з 2 кімнат житловою площею 34, 8 кв.м., у тому числі: кімната - 11,5 кв.м., кімната - 23,3 кв.м., кухня - 4,9 кв.м., вбиральня - 0,8 кв.м., ванна кімната - 2,9 кв.м., коридор - 4,3 кв.м., тамбур - 1,0 кв.м., веранда - 7,3 кв.м., кладова - 2,4 кв.м., загальна площа якої становить 58,4 кв.м.

В комунальній квартирі мешкають два наймачі, вона займає кімнату площею 11, 5 кв.м., а ОСОБА_9 - кімнату розміром 23, 3 кв.м.

Згідно Технічного паспорта площа загального користування в квартирі становить 23,6 кв.м.

Вважає, що при приватизації та здійсненні розрахунку належної до приватизації площі її площу в квартирі було зменшено на 2,42 кв.м.

В копіях розрахунків загальної площі квартири зазначено, що згідно з розпорядженням №44717 від 31 серпня 2011 року до приватизаційної частини цієї комунальної квартири увійшла площа в розмірі 39,91 кв.м., до приватизації другої частини квартири, що належить їй та її сину, згідно з розпорядженням №46524 від 16 грудня 2015 року, увійшла площа у розмірі 16, 88 кв.м.

Разом приватизована площа цієї комунальної квартири, згідно приватизаційних документів, становить 56,79 кв.м., в той час, як згідно документації БТІ загальна площа зазначеної квартири становить 58,4 кв. м.

Крім того, неодноразово в виданих їй довідках ф.№3 за різні періоди зазначався розмір займаного нею житлового приміщення 11,5 кв.м., а загальна площа- 19, 6 кв.м.

З незрозумілих причин площа квартири при приватизації зменшилась на 1,61 кв. м., в той час, коли перепланувань в квартирі не проводилось ні в сторону збільшення, ні в сторону зменшення.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала.

Посилалася на те, що у спірній квартирі проживають два наймачі: позивачка, яка займає кімнату площею 11,5 кв.м. та користується наступними місцями загального користування , які становлять 16,30 кв.м., а саме: кухня - 4,9 кв.м., ванна кімната - 2,9 кв. м., вбиральня - 0,8 кв.м., коридор - 5,3 кв.м., кладова - 2,4 кв.м.

Як вбачається з Технічного паспорту на квартиру вихід на веранду площею 7,3 кв.м. є тільки з кімнати площею 23,3 кв.м.

Таким чином, розрахунки загальної площі в комунальній квартирі зроблено вірно, відповідно до вимог чинного законодавства.

Розпорядженням відділу приватизації державного житла управління житлово - комунального господарства Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації №46524 від 16 грудня 2015 року позивачу передано 33/100 частини квартири АДРЕСА_1 у приватну спільну часткову власність.

Згідно зі Свідоцтвом про право власності від 16 грудня 2015 року 33/100 частини комунальної квартири становить 16,88 кв.м.

Виходячи з цього, просить у позові відмовити.

Представники третьої особи ОСОБА_9 в судовому засіданні проти позову також заперечували.

Посилалися на те, що після смерті ОСОБА_8 розпорядженням Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації від 21 вересня 2015 року №559 наймачем житлового приміщення площею 11,5 кв.м. в квартирі стала позивач та її син ОСОБА_13

Місця загального користування квартири розділені солідарно між власником кімнати житловою площею 23,3 кв.м. та наймачем кімнати житловою площею 11,5 кв.м. по 8,1 кв.м. кожному.

На підставі розпорядження від 31 серпня 2011 року №44717 Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації було видано Свідоцтво про право власності на 67/100 частини квартири 3-м особам у справі в рівних частках.

В подальшому позивачці з сином було видано Свідоцтво про право власності на 33/100 частини квартири.

Таким чином, позивачка на момент отримання Свідоцтва про право власності знала про те, що 67/100 частин квартири належать на праві власності 3-й особі та членам її сім»ї.

Виходячи з цього, вважають, що позивачка пропустила строк для звернення до суду і просять у позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного.

Відповдіно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Статтею 3 Закону визначено способи приватизації, зокрема шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Передача у власність громадян житлових приміщень у гуртожитках здійснюється з одночасною передачею їм у спільну сумісну власність допоміжних приміщень (приміщень загального користування).

Відповідно до технічного паспорта квартира АДРЕСА_1 від 12 листопада 2015 року складається з 2 кімнат житловою площею 34,8 кв.м., у тому числі 1 кімната - 11,5 кв.м., 2 кімната - 23,3 кв.м., кухня - 4,9 кв.м., вбиральня - 0,8 кв.м., ванна кімната - 2,9 кв.м., коридор - 4,3 кв.м., тамбур - 1,0 кв.м., веранда - 7,3 кв.м., кладова - 2,4 кв.м., загальною площею 58,4 кв.м.

Згідно з Ордером на жиле приміщення №117081 серії Б від 10 травня 1995 року, виданого виконавчим комітетом Жовтневої радої ради народних депутатів м. Києва, ОСОБА_8 на сім?ю з 6 осіб надано право на зайняття приміщення площею 11,5 кв.м.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 01 листопада 2013 року за зверненням позивачки було встановлено факт належності ОСОБА_8 ордера на дану кімнату в комунальній квартирі.

Розпорядженням Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації № 559 від 21 вересня 2015 року позивачку визначено наймачем житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, однокімнатної комунальної квартири 1, житловою площею 11,50 кв.м. в зв'язку із смертю наймача ОСОБА_8

/т. 1, а.с. 11; 12; 15-16; 219/

Згідно з Інформаційною Довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна позивачці та її сину ОСОБА_13, відповідно до свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 16 грудня 2015 року, виданого Відділом приватизації державного житла управління житлово - комунального господарства Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, на праві приватної власності належить 33/100 частини квартири АДРЕСА_1, що становить 16,88 кв.м.

3-м особам відповідно до Свідоцтва про право власності серії НОМЕР_3 від 31 серпня 2011 року, виданого Відділом приватизації державного житла Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, на праві приватної власності належить 67/100 частини квартири.

/т. 1, а. с. 17-18/

Відповідно до пункту 6 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16 грудня 2009 року, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 року за № 109/17404, визначення загальної площі об'єктів приватизації, що передаються у власність громадян, здійснюється наступним чином: загальна площа квартири (будинку), що передається у власність, визначається як сума площ жилих і підсобних приміщень квартири, веранд, вбудованих шаф, а також площ лоджій, балконів і терас, які враховуються з використанням коефіцієнтів, визначених розділом 6 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 №127, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за № 582/5773.

У комунальній квартирі, жилому блоці (секції) у гуртожитку, де мешкають два і більше наймачі, загальна площа, що передається у власність громадян, визначається як сума площ займаних наймачами жилих кімнат (з урахуванням відповідних коефіцієнтів площі розташованих у них веранд, засклених балконів, лоджій, холодних комор, відкритих балконів, лоджій та терас) та площі підсобних приміщень, яка розподіляється між всіма наймачами пропорційно площі займаних ними жилих кімнат.

Приклад обчислення загальної площі комунальної квартири, жилого блоку (секції) у гуртожитку, в якій (якому) мешкають два і більше наймачі, наведено у додатку 1 до Положення.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що при здійсненні розрахунку, окрім Закону України «Про приватизацію державного житла» та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово - комунального господарства України від 16 грудня 2009 року №39, відділ приватизації також керувався відомостями про займані наймачем приміщення та їх площу, заповнені згідно з інвентаризаційними матеріалами підприємства по обслуговуванню житла, з яких з урахуванням інформації, викладеної в Технічному паспорті, вбачається, що вихід на веранду площею 7,3 кв.м. є лише з кімнати розміром 23,3 кв.м., яка передана у власність 3-м особам.

Про зазначену обставину позивачка повідомлялась листом від 18 жовтня 2017 року №108-108/Г-281/4-3837.

/ т. 1, а. с. 185 /

Таким чином, площа підсобних приміщень, які знаходяться в загальному користуванні, на підставі матеріалів, наданих балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1, за вирахуванням веранди площею 7,3 кв.м., становить 16,30 кв.м., з яких: кухня - 4,9 кв.м., вбиральня - 0,8 кв.м., ванна кімната - 2,9 кв.м., коридор - 4,3 кв.м., тамбур - 1,0 кв.м., кладова - 2,4 кв.м.

Це відповідає експлікації внутрішніх площ до житлового будинку, що знаходиться в Реєстраційній справі КП »Київське міське бюро технічної інвентаризації» № 34910551, створеній 19 жовтня 2011 року, копія якої надана в розпорядження суду.

Ці ж дані, а саме розмір квартири та підсобних приміщень, відповідають і Поповерховому плану, наданому до суду в порядку витребування доказів за клопотанням представника позивача і представником КП »Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом»янського району м. Києва».

/ т.1, а.с. 245 - 246; т.2, а.с.8 -33 /

Згідно з Додатком №1 до Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово - комунального господарства України від 16 грудня 2009 року №396, розрахунок площі, що передавалася у власність позивачки з дитиною була розрахована наступним чином:

11,5 + = 11,5 + 5,38 =16,88 кв.м.

Тобто, розрахунок площі, яка підлягала передачі у приватну власність позивачки з дитиною в порядку приватизації, був проведений у порядку, визначеному Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16 грудня 2009 року.

Відповідно до Свідоцтва про право власності від 16 грудня 2015 року 33/100 частини спірної квартири, що передані у власність позивачки з дитиною, становить 16, 88 кв.м.

Зазначена частка позивачкоюю не оспорюється.

Враховуючи викладене вище, висновки суду про правильність розрахунку площі для передачі у приватну власність позивачки з дитиною, суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивачки.

Суд при цьому не приймає до уваги твердження позивачки та її представника в судовому засіданні, виходячи з наступного.

Як зазначено вище, розрахунок площі, що підлягала передачі у власність наймачам спірної квартири, була проведена в порядку, визначеному Додатком №1 до Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово - комунального господарства України від 16 грудня 2009 року №396.

При розрахунку були враховані норми, викладені в пункті 6 Положення, згідно з яким балкони, лоджії, холодні комори, відкриті балкони, лоджії та тераси враховуються при приватизації в суму площ наймачів жилих кімнат, з якими вони межують.

Таким чином, площа веранди розміром 7,3 кв.м. не могла враховуватися в площу приміщень загального користування при проведенні розрахунку.

Крім того, суд при цьому враховує, що, оспорюючи площу підсобних приміщень, які враховувалися при приватизації, позивачка та її представник не враховують, що в такому випадку, тобто врахуванні площі веранди до загальної площі підсобних приміщень, частка, що була передана у власність позивачки з дитиною, була б меншою, ніж передана, і складала б 29/100 часток квартири, а не 33/100 частки, виходячи з наступного розрахунку:

-16,88 / без врахування веранди розміром 7,3 кв.м. / : 51, 1 кв.м.= 0, 33 х 100 = 33/100;

-16, 88 / з врахуванням площі веранди розміром 7, 3 кв.м. / : 58,4 кв.м. = 0, 29 х 100 = 29/100.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивачки.

Звертаючись до суду з заявою про зміну предмету позову, позивачка просить визнати за нею з дитиною в рівних частках 33 / 100 частини квартири, загальна площа якої 33/10 становить 19, 30 кв.м. та складається з усіх житлових та допоміжних приміщень квартири: №7- житлової кімнати площею 11,50 кв.м., №6 - кухні площею 4,9 кв.м., №3- вбиральні площею 0,8 кв.м., №4- ванної кімнати площею 2,9 кв.м., №2 - коридору площею 4,3 кв.м., №1- тамбуру площею 0,1 кв.м., №9 - веранди площею 7,3 кв.м., №5- кладової площею 2,4 кв.м., №8 - житлової кімнати 23,3 кв.м., наймачами якої є 3-і особи та яким вона передана у власність в 2011 році.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно зі ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Про приватизацію державного житлового фонду як способу набуття права приватної власності зазначено також у рішеннях Конституційного Суду України від 28 вересня 2000 року № 10-рп/2000 у справі про приватизацію державного житлового фонду, від 2 березня 2004 року № 4-рп/2004 у справі про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків, від 10 червня 2010 року № 15-рп/2010 у справі про безоплатну приватизацію житла.

Крім того, в рішенні Конституційного Суду України від 09 листопада 2011 року № 14-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_15 щодо офіційного тлумачення положень п. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» зазначено, що приватизація, купівля-продаж, спадкування‚ інші цивільно-правові угоди є однаковими юридично значимими підставами набуття права власності.

Таким чином, позивачка набула право власності на частину спірної квартири в порядку, визначеному законом, видане Свідоцтво про право власності відповідає вимогам закону, а твердження позивачки та її представника в судовому засіданні ґрунтуються на неправильному трактуванні ними вимог закону.

Що стосується довідок ф№3, на які посилається позивачка, суд виходить з того, що видавалися вони до приватизації, органами, які не наділені повноваженнями проводити розрахунки площі для передачі її у приватну власність, а тому не можуть враховуватися, виходячи з викладеного вище, як доказ обставин, на які посилається позивачка.

/ т.1, а. с. 21 - 23 /

Керуючись ст. ст.15, 16, 328, 345 ЦК України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_7 до Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання права власності на частину комунальної квартири та зобов'язання внести зміни до свідоцтва про право власності відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17 липня 2018 року.

Суддя: Л.А. Шереметьєва