Справа №173/2292/17
Провадження №2/173/342/2018
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
В складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.
При секретарі Рудовій Л.В
За участю: представника позивача адвоката ОСОБА_1В
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2, представник позивача - адвокат ОСОБА_1, до фізичної особи підприємця ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: фізична особа підприємець ОСОБА_4 про стягнення безпідставно набутих коштів-
20.12.2017 року до суду звернулася позивач ОСОБА_2, з позовом про стягнення безпідставно набутих коштів до відповідача ФОП ОСОБА_3 третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ФОП ОСОБА_4
Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22.12.2017 року позовна заява залишена без руху та позивачу наданий строк для усунення виявлених судом недоліків.
16.01..2018 року позивачем усунуті встановлені недоліки.
19.01.2018 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні на 28.02.2018 року.
28.02.2018 Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області винесена ухвала про призначення справи за правилами загального провадження.
Справу призначено до розгляду на 25.04.2018 року.
25.04.2018 року в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву. Справу призначено до розгляду на 14.06.2018 року.
14.06.2018 року розгляд справи відкладено за клопотанням представника позивача. Справу призначено до розгляду на 26.09.2018 року
26.09.2018 року проведене підготовче судове засідання. Справу призначено до розгляду на 26.09.2018 року
Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки відповідно до 43, 44, 49 ЦПК України.
26.09.2018 року в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: нею був укладений кредитний договір від 02.10.2016 року на підставі заяви позичальника № АВН0RG150350241.
Проте вікна, двері, балкон вона не замовляла. Договору з ФОП ОСОБА_3 про продаж даного товару не укладала, а отже і договірних зобов'язань з ОСОБА_3, у неї не виникало і на теперішній час не виникло. Окрім цього договорів підряду чи надання послуг з приводу доставлення та монтажу товару, вказаного у кредитному договорі як «окна/двери Балкоп ПВХ» укладено не було. Даний товар нею фактично отриманий не був, збірка та монтаж даного товару не відбувалась, а отже і акту прийому-передачі товару складеного у її присутності та нею підписано не було.
Нею було вжиті заходи досудового врегулювання спору та направлено досудову доповідь ФОП ОСОБА_3, з пропозицією повернути їй грошові кошти. На дану претензію відповідачем їй було надано відповідь. Згідно якої ФОП ОСОБА_3 посилається на договір доручення, укладений з ФОП ОСОБА_4, згідно якого ФОП ОСОБА_3. (повірений) зобов'язується прийняти на свій рахунок грошові кошти від банківських установ, які надійшли від господарської діяльності ФОП ОСОБА_4, (довіритель) та в подальшому перераховує їх довірителю, а повірений за вчинення таких юридичних дій отримує обумовлену сторонами плату по договору.
Однак її жодним чином не було проінформовано про те, що ФОП ОСОБА_3, діє за договором доручення в інтересах ФОП ОСОБА_5В, по друге зі змісту договору, укладеного на підставі заяви позичальника № АВН0RG150350241 можна дійти висновку про те, що ФОП ОСОБА_3, діяв у власних інтересах, адже продаж товару, що визначається як « окна/двери Балкон ПВХ» ФОП ОСОБА_4, не здійснює.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.
Позивач ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилась. В минулому підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримувала, пояснивши, що представники ФОП ОСОБА_4 ходили по будинку, в якому вона проживає, та пропонували побутову техніку. Так, в неї на той час зламалась пральна машинка, вона погодилась купити дану запропоновану пральну машинку. З цією метою вона уклала кредитний договір та перерахувала кошти. Пральну машинку їй встановили та вона віддала грошові кошти, в частині, що залишилась. Проте, коли оглянула пральну машинку, яку їй поставили виявила, що вона виготовлена не тим виробником, про яку вона домовлялись з ФОП ОСОБА_4 І пральна машинка, яку їй поставили є дешевою пральною машинкою. В той час, як її пральну машинку, яка була дорогою, забрали. Також вона побачила, що кредитний договір оформлений зовсім на інший товар, якого вона не замовляла, та який їй наданий не був. Тому через декілька днів вона погасила повністю кредит, який оформляла. Та звернулась до ФОП ОСОБА_3В,. з метою повернення перерахованих нею коштів, але отримала відмову на свою претензію, і грошових коштів їй не повернули.
Відповідач ФОП ОСОБА_3, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, під розписку в минулому судовому засіданні.
Третя особа, що не заявляє самостійних вимог ФОП ОСОБА_4, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.
За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором
При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.
Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.
Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини
Судом встановлено, що 02.10.2016 року на підставі заяви позичальника № АВН0RG150350241 позивачкою був укладений кредитний договір.
Відповідно до п. п.1,2,3 кредитного договору кредитні кошти надавались в сумі 5460.00 грн., на 36 місяців під 12% річних.
Відповідно до копії квитанції від 03.10.2016 року вбачається, що позивачка повністю повернула наданий їй банківський кредит, з урахуванням суми відсотків за вказаний період в сумі 5678.42 грн. Відповідно до довідки банку позивач ОСОБА_2О, не має заборгованості перед ПАТ «А-Банк».
За доводами позивачки, вікна, двері, балкон вона не замовляла. Договору з ФОП ОСОБА_3 про продаж даного товару не укладала, а отже і договірних зобов'язань з ОСОБА_3, у неї не виникало і на теперішній час не виникло. Окрім цього договорів підряду чи надання послуг з приводу доставлення та монтажу товару, вказаного у кредитному договорі як «окна/двери Балкоп ПВХ» укладено не було. Даний товар нею фактично отриманий не був, збірка та монтаж даного товару не відбувалась, а отже і акту прийому-передачі товару складеного у її присутності та нею підписано не було.
Будь яких доказів на спростування даних доводів позивача - відповідачем ФОП ОСОБА_3В не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України - Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до наданих суду доказів будь-якого договору між позивачкою та ТОВ ОСОБА_3В,. укладено не було та будь-яких товарів позивачкою не отримувалось. Даний факт підтверджується і відповіддю на претензію позивача, згідно якої ФОП ОСОБА_3В,. вказує на договір доручення, укладений з ФОП ОСОБА_4 А,В., згідно якого ФОП ОСОБА_3. (повірений) зобов'язується прийняти на свій рахунок грошові кошти від банківських установ, які надійшли від господарської діяльності ФОП ОСОБА_5, (довіритель) та в подальшому перераховує їх довірителю, а повірений за вчинення таких юридичних дій отримує обумовлене сторонами плату по договору.
Проте доказів про укладення договору доручення з ФОП ОСОБА_4, про перерахування коштів, що надійшли від позивачва ФОП ОСОБА_4, суду не надав. З чого суд приходить до висновку про відсутність договірних відносин між позивачем та відповідачем. А перераховані позвачкою кредитні кошти в сумі 5460.00 грн., на рахунок відповідача є такими, що перераховані безпідставно.
Так як відповідно до ст. 1212. ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілих, інших осіб чи наслідком події.
Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки безпідставно перераховані грошові кошти за квитанцією № АВН0RG150350241 від 02.10.2016. року.
Вирішуючи питання про грошову суму, яка підлягає стягненню з відповідача ФОП ОСОБА_3, суд приходить до наступних висновків.
Згідно кредитного договору позивачу був наданий кредит в сумі 5460.00 грн. На повернення кредитних коштів позивач перерахувала банку грошову суму 5678.42 грн., з урахуванням відсотків за користування кредитними коштами, що підтверджується квитанцією від 10.03.2016 року.
Тому суд вважає за можливе стягнути з відповідач на користь позивачки саме суму 5678.42 грн., як безпідставно перераховані грошові кошти.
Посилання позивача про те, що ФОП ОСОБА_4, нею було доплачену частину грошових коштів, яка залишилась, та що встановлена їй пральна машинка не відповідає вимогам про які йшла домовленість до предмету даного спору не відносяться. Так як ці вимоги можуть бути заявлені позивачем лише ФОП ОСОБА_4, як особі, яка надала їй товар, не обумовлений домовленістю між ними.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.
Керуючись ст. 12, 13, 89,141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги за позовом ОСОБА_2, представник позивача адвокат ОСОБА_1, до фізичної особи підприємця ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: фізична особа підприємець ОСОБА_4 про стягнення безпідставно набутих коштів,- задовольнити частково.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. 21 кв. 28, безпідставно набуті грошові кошти в сумі 5678 грн.. ( п'ять тисяч шістсот сімдесят вісім) грн. 42 коп.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3,ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави в сумі 704 грн. 80 коп.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою завою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем та/або подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення та/або апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги та/або заяви про перегляд заочного рішення, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги та/або заяви про перегляд заочного рішення, залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 06.10.2018 року

Суддя Петрюк Т.М

Зареєстроване: 08.10.2018 року

Оприлюднене: 08.10.2018 року

Дата набрання законної сили: 06.11.2018 року