Дата документу 25.09.2018 Справа № 130/1224/18
Провадження №2/554/2274/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого-судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Садошенко М.П.,

за участю учасників справи:

позивач : ОСОБА_1,

представник позивача ОСОБА_1: ОСОБА_2,

представник відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про захист прав споживача, стягнення моральної та матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 309 гривень в якості зменшення ціни наданої послуги за договором перевезення від 29.03.2017 року, кошти в сумі 3500 гривень в якості відшкодування моральної шкоди, а також грошові кошти в сумі 1950 гривень на відшкодування завданих збитків.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 уклав з відповідачем договір на перевезення палет, вагою 816 кг з м.Львова відділення №3 вул.Угорська,22 до селища Браїлів пров.Парковий, 8, Жмеринського району Вінницької області, що підтверджується експрес-накладною №8945 від 29.03.2017 року, за вказану послугу позивач сплатив 1209 гривень. Вказаний товар не був доставлений за вказаною в накладній адресі, перевізник жодного разу не повідомив позивача про дату та час доставки товару. Позивач звернувся у відділення №1 с.Браїлів щоб отримати свій товар, але йому відмовили в цьому. Також, позивачем було виявлено нестачу товару, оскільки у м.Львові позивач відправив палети, вагою 816 кг, а в с.Браїлів виявилась нестача товару 204 кг на суму 1950 гривень, а саме: 7 корпусів вуликів Лангстрота-Рута по ціні 210 гривень за корпус, товщина стінки 35 мм (1470 гривень), 64 рамки по ціні 7,5 гривень (480 гривень). Вага отриманого товару склала 612 кг, всього 1950 гривень.

Оскільки, ТОВ «Нова Пошта» фактично не надала послугу із перевезення товару з м.Львова відділення №3 вул.Угорська,22 до с.Браїлів 2-й пров.Радгоспний,8, Жмеринського району Вінницької області, а довезла замовлення тільки до відділення в с.Браїлів, позивач має право на зменшення ціни виконаної роботи. З вказаного відділення ОСОБА_1 був змушений забирати товар самотужки за власні кошти, сума зменшення ціни наданої послуги складає 309 гривень.

Також, діями відповідача позивачу завдана моральна шкода, яка полягає в порушенні звичного способу життя, тривозі за товар, переживаннях. Моральну шкоду ОСОБА_1 оцінює в 3500 гривень.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22.05.2018 року справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про захист прав споживача, стягнення моральної та матеріальної шкоди було передано до Октябрського районного суду м.Полтави для розгляду за підсудністю.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 12.06.2018 року зазначену справу було прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач 27.06.2018 року подав заяву про застосування позовної давності, в якій вказав, що позивач дізнався про порушення своїх прав 04.04.2017 року коли оглянув вантаж, до суду звернувся 21.05.2018 року, тобто з пропуском річного строку на подання позову (а.с.22-23).

Відповідач подав відзив (а.с.25-28), в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Вказав на те, що ОСОБА_1 згідно експрес-накладної №8945 від 29.03.2017 року з відділення №3 в м.Львів відправив вантаж з адресною доставкою до смт.Браїлів на своє імя. Оголошена вартість вантажу вказана відправником у розмірі 200 гривень. Повний опис відправлення визначено: Палети. Додаткова інформація про відправлення: Відправлення під час приймання не оглядалось. Розрахункова дата прибуття: 01.04.2017 року.

Зважаючи на те, що 01.04.2017 року одержувачем не було забезпечено можливість одержання вантажу за вказаною у експрес-накладній адресою, вантаж було доставлено до відділення ТОВ «Нова Пошта» у смт.Браїлів.

04.04.2017 року позивач у відділенні ТОВ «Нова Пошта» у смт.Браїлів оглянув вантаж, на його вимогу працівники відділення провели контрольне зважування вантажу та складено акт про невідповідність ваги. Відповідно до вказаного акту контрольна палетна вага становить 612 кг, що не відповідає обємній вазі, зазначеній у експрес-накладній №8945 від 29.03.2017 року 816 кг. Такі показники є різними, оскільки палетна вага розраховується в залежності від площі піддона та фактичної ваги вантажу на ньому, а для визначення обємної ваги використовуються величини висоти/довжини/ширини вантажу. Вартість послуг була розрахована правильно за більшим показником обємної ваги вантажу, тобто за 816 кг, відповідно до вимог п.7.1. та п.7.1.1. Умов надання послуг. 21.04.2017 року позивачем вантаж було отримано у повному обсязі та сплачено вартість наданих послуг, через відсутність претензій одержувача акт приймання-передачі складено не було. Жодного належного доказу, який би встановлював розмір шкоди, позивачем не надано.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити повністю. Пояснив, що вантаж він сам упаковував, він є інвалідом 2 групи, переміщеною особою, виграв гранд, вантаж це той товар, який він отримав. Додому вантаж не доставили, ніхто не телефонував, смс-повідомлення від ТОВ «Нова Пошта» надіслала, що буде доставлено вантаж 01.04.2017 року, забрали 20.04.2017 року, бо вантаж він не отримав, 21.04.2017 року смс-повідомлення про необхідність отримання відправлення, що з 26.04.2017 року зберігання платне, погрожували, що утилізують.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Вказав, що строк позовної давності не може застосовуватись, бо лише 14.04.2017 року була відповідь на претензію, спір врегульовувався в судовому порядку.

Представник відповідача ТОВ «Нова Пошта» - ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні вимог. Вказав, що вартість вказана в експрес-накладній 200 гривень, опису вантажу не було, 1 палету позивачу і видано це піддон з вантажем; 29.03.2017 року вантаж було відправлено, а 21.04.2017 року отримано позивачем без заперечень, лише вдома позивач виявив невідповідність вантажу; акт прийому-передачі та акт невідповідності ваги це різні речі.

Суд, заслухавши позивача, представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, згідно експрес-накладної №8945 від 29.03.2017 року, з відділення №3 в м.Львів відправив вантаж з адресною доставкою до смт.Браїлів на своє імя, з оголошеною вартістю вантажу - 200 гривень, опис відправлення Палети, кількість місць - 1. Додаткова інформація про відправлення: Відправлення під час приймання не оглядалось. Розрахункова дата прибуття: 01.04.2017 року (а.с.7 експрес-накладна).

04.04.2017 року позивач у відділенні ТОВ «Нова Пошта» у смт.Браїлів оглянув вантаж, на його вимогу працівники відділення провели контрольне зважування вантажу та складено акт про невідповідність ваги. Відповідно до вказаного акту контрольна палетна вага становить 612 кг, що не відповідає обємній вазі, зазначеній у експрес-накладній №8945 від 29.03.2017 року 816 кг (а.с.6 акт від 04.04.2017 року).

21.04.2017 року вантаж було отримано позивачем у повному обсязі та сплачено вартість наданих послуг. Акт приймання-передачі не складався.

04.04.2017 року позивач звернувся до відповідача з претензією про відшкодування частини сплаченої ним вартості послуг з перевезення, посилаючись на акт про невідповідність ваги від 04.04.2017 року.

Листом ТОВ «Нова пошта» від 14.04.2017 року за вих. №3182 позивачу у задоволенні претензії відповідачем відмовлено, виходячи з правильного визначення ваги та розрахунку вартості послуг (а.с.4-59).

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Позивач наполягає на тому, щойому додому вантаж не доставили, ним було виявлено нестачу товару, оскільки у м.Львові позивач відправив палети вагою 816 кг, а в с.Браїлів виявилась нестача товару 204 кг на суму 1950 гривень, відповідач повинен відшкодувати йому матеріальну та моральну шкоду.

Відповідач стверджує, що зважаючи на те, що 01.04.2017 року одержувачем не було забезпечено можливість одержання вантажу за вказаною у експрес-накладній адресою, а саме: селище Браїлів, вул.2-й провулок Радгоспний, буд.8, вантаж було доставлено до відділення ТОВ «Нова Пошта» у смт.Браїлів (а.с.7 експрес-накладна №1080 від 20.04.2017 року) та вартість послуг була розрахована правильно за більшим показником обємної ваги вантажу , тобто за 816 кг, відповідно до вимог п.7.1. та п.7.1.1. Умов надання послуг, тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за недоведеністю.

Суд вважає доводи відповідачапідставними, порушене право позивача не підлягає захисту, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України, Законом України «Про захист прав споживачів», Цивільним кодексом України, Законами України «Про транспорт», «;Про автомобільний транспорт», Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України 14.10.97 № 363, які зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за N 128/2568 (далі - Правила), та умовами Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова пошта».

Відповідно до статті 42 Конституції України, держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Згідно статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Законом України «Про автомобільний транспорт» (стаття 52) на автомобільного перевізника покладено обов'язок забезпечити виконання умов договору про перевезення вантажу автомобільним транспортом у межах, визначених договором та законодавством; забезпечити збереження вантажу, прийнятого до перевезення, до передачі вантажовласнику (уповноваженій ним особі) в пункті призначення; відшкодовувати замовнику збитки за пошкодження або псування вантажу, часткову чи повну його втрату, а також збитки, завдані внаслідок несвоєчасної доставки вантажу.

За правилами статті 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Вантажовідправником є будь-яка фізична або юридична особа, яка подає перевізнику вантаж для перевезення (абзац п'ятий глави 1 Правил).

У пункті 7.2.7. Публічного договору зазначено, якщо під час видачі відправлення сторонами буде виявлено пошкоджене відправлення або відправлення, якого не вистачає в цілій (неушкодженій) упаковці, відповідальність за будь-які пошкодження, нестачу або відсутність вмісту відправлення всередині упаковки покладається на відправника.

Відповідно до Умов надання послуг ТОВ «Нова пошта» п.7.1. - для відправлень визначаються два види ваги: фактична й обємна для всіх місць сумарно. Вартість обчислюється за більшим із цих значень згідно з тарифами на послуги доставки, розміщеними на Сайті. П.7.1.1. - фактична вага визначається шляхом зважування відправлення на вагах. П.7.1.2. - обємна вага визначається вимірюванням габаритів відправлення за формулою: Обємна вага [кг] = Довжина [см] х Ширина [см] х Висота [см] / 4000 або Обємна вага [кг] = Обєм [м3] х 250. Якщо відправлення має неправильну геометричну форму (є частини, які виступають), то обємна вага вимірюється за крайніми габаритами.

Згідно п.15.1. Наказу Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 року «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», у разі зіпсування або пошкодження вантажу, а також у разі розбіжностей між перевізником і вантажовідправником (вантажоодержувачем) обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актом.

Пунктом 7.2.9. Публічного договору передбачено, що відповідальність експедитора за збереження відправлення припиняється з моменту його видачі одержувачу та після підписання останнім експрес-накладної. Акт приймання-передачі (у якому фіксуються пошкодження відправлення, нестача тощо), складений після передачі відправлення одержувачу, вважається недійсним.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Передавши вантаж для перевезення, відправник погодився з умовами Публічного договору (публічна оферта) про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова пошта», що підтверджується експрес-накладною №8945 від 29.03.2017 року.

Погодившись на отримання вантажу, шляхом доставки його ТОВ «Нова пошта», позивач також є учасником правовідносин, на які поширюються умови Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень.

З огляду на умови укладеного між сторонами договору, претензії щодо виявлених нестач після його одержання є безпідставними, оскільки відповідальність перевізника за його збереження припиняється з моменту видачі.

З приводу відшкодування частини сплаченої вартості послуг з перевезення, суд вважає дані вимоги безпідставними, оскільки позивач не надав та в ході судового розгляду не було здобуто жодного належного та допустимого доказу на підтвердження цих вимог, а складений 04.04.2017 року акт про невідповідність ваги не доводить неправомірність дій перевізника.

Крім того, ОСОБА_1 у позові зазначає, що він укладав з відповідачем договір на доставку вантажу до селища Браїлів провулок Парковий, 8 Жмеринського району Вінницької області, та йому вантаж додому не доставили, проте згідно №8945 від 29.03.2017 року, адреса доставки зовсім інша: селище Браїлів, вул.2-й провулок Радгоспний, буд.8 (а.с.7).

Слід також зазначити, що з експрес-накладної №8945 від 29.03.2017 року вбачається, що товар палети без будь-якого опису, з оголошеною вартістю 200 гривень, був переданий відправником для перевезення тавідправлення під час приймання не оглядалось. Твердження позивача про нестачу товару необґрунтовані, оскільки вартість послуг була розрахована за більшим показником обємної ваги вантажу (816 кг), у відповідності до положень Умов надання послуг ТОВ «Нова пошта», та жодних претензій при отриманні вантажу позивач не предявляв відповідачу.

Таким чином, вина відповідача у неналежних послугах та нестачі товару відсутня.

За ст. 924 ЦК України, перевізник відповідає за втрату, недостачу, псування, або ушкодження прийнятого до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди якщо не доведе, що це сталось не з його вини.

Таким чином, вказана норма матеріального права зобовязує позивача довести належними та допустимими доказами розмір фактичної шкоди.

Аналогічно ч. 1 та ч. 2 ст. 623 ЦК України передбачає, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Відповідно до п.п. а) п. 139 Статуту автомобільного транспорту УРСР, затверджений постановою Ради Міністрів Української РСР від 27.06.1969 за №401 (чинний), за втрату і недостачу багажу автотранспортне підприємство або організація несе відповідальність у таких розмірах: а) багажу, прийнятого до перевезення з оголошеною цінністю, - в розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона нижче його справжньої вартості.

У відповідності до п.7.2.2 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень у разі повної втрати або пошкодження відправлення з вини експедитора експедитор повертає замовнику суму, що дорівнює його оголошеній вартості (але не більше, ніж фактичну вартість відправлення), та провізну плату, сплачену замовником згідно з відповідною експрес-накладною. У разі повної компенсації оголошеної вартості за пошкоджене відправлення замовник повертає експедитору відправлення, за яке було отримано компенсацію.

З огляду на вказані норми права, максимальний розмір майнової відповідальності перевізника відповідає оголошеній вартості вантажу.

Отже, позивач не довів і розмір вказаних ним збитків в сумі 309 гривень та 1950 гривень.

У постанові Верховного Суду України від 23.03.2016 року по справі № 6-2086цс15 зазначено, що згідно норми статті 924 ЦК України обов'язок доводити наявність обставин, що звільняють перевізника від відповідальності за незбереження вантажу, лежить саме на перевізнику.

Оскільки, відповідач довів, що жодних недоліків у виконаній роботі (наданій послузі), нестачі вантажу не сталося під час перевезення та у межах цивільно-правової відповідальності перевізника, вимоги позивача є безпідставними.

Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне.

У відповідності з вимогами ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено відшкодування моральної шкоди в зв'язку з порушенням закону України « Про захист прав споживачів».

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Матеріали справи не містять доказів того, що укладений між сторонами цивільно-правовий договір (перевезення) містить умови про відшкодування моральної шкоди.

Наведені позивачем обґрунтування для відшкодування моральної шкоди, на думку суду, не можуть свідчити про заподіяння йому моральних страждань, так як відсутні докази вчинення відповідачем протиправної дії, відповідно до якої наступає наслідок у вигляді заподіяння моральної шкоди позивачу. Тому, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Нова пошта» в повному обсязі за безпідставністю.

Що стосується заяви ТОВ «Нова Пошта» про застосування строків позовної давності до позовних вимог ОСОБА_1, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст.258 ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується ,зокрема, до вимог у зв'язку з перевезенням вантажу,пошти.

Згідно статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (пункт 1), за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання(пункт 5).

Статтею 267 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (пункт 3), сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (пункт 4).

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України від 01.12.2004 N 18-рп/2004(справа про охоронюваний законом інтерес) визначено, що поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

З урахуванням наведеного, оскільки прав та охоронюваних законом інтересів позивача, про захист яких він просить у позові, відповідачем не порушено, і суд відмовляє позивачу у позові по суті в зв'язку з безпідставністю позовних вимог, питання порушення строку позовної давності (за даних обставин) не впливає на суть винесеного рішення і відповідно, строк позовної давності, як спосіб захисту саме порушеного права, при вирішенні даного спору застосуванню не підлягає.

Розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує за правилами статті 141 ЦПК України.

Оскільки, позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.908,909,924 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта», місцезнаходження: 36039 вул.Європейська,57, м.Полтава, , про захист прав споживача, стягнення моральної та матеріальної шкоди.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 355 ЦПК України подається безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст судового рішення складено 05.10.2018 року.

Суддя: А.М.Чуванова