Справа №484/2356/18
Провадження № 2/484/1169/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2018 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Закревського В.І.

при секретарі Ярославській С.Д.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Первомайського відділу поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області про скасування арешту на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 27.05.2017 року помер ОСОБА_2. Піля його смерті відкрилася спадщина, яка складається, з ? частини житлового будинку № 42, по вул. Юмашева в м.Первомайську Миколаївської області. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є позивач. При зверненні позивача до Першої Первомайської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Причиною відмови стало накладення арешту на вказний житловий будинок від 18.01.1989 року. Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів від 23.01.2018 року, підставою виникнення вказаного обтяження є повідомлення б/н від 18.01.1989 р., видавник Первомайський МВВС. На теперішній час Поскільки Первомайський МВУМВС ліквідовано, а Первомайський ВП ГУНП в Миколаївській області не є його правонаступником. Повноваджень щодо накладення чи зняття арешу відповідач не має, а тому іншого способу захисту ніж звернення до суду у ОСОБА_1 немає.

Позивач та його представник в судове засідання не зявився, до суду від представника - ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить ухвалити рішення про їх задоволення.

Представник відповідача Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській обалсті в судове засідання не зявився, до суду надано заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги визнають у повному обсяізі, наслідки визнання позову відомі.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що 27.05.2017 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 263316, виданого Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 27.05.2017 року, актовий запис № 433.

Позивач є спадкоємицею майна після смерті свого чоловіка - ОСОБА_2, якому належала 1/4 частини житлового будинку № 42, по вул. Юмашева в м.Первомайську Миколаївської області. Позивач бажає отримати Свідоцтво про право власності на вказану частину житлового будинку, але накладення арешту на житловий будинок створює перешкоду для ОСОБА_1 отримати Свідоцтво про право на спадщину.

Згідно Договору міни від 26.06.1998 року, реєстраційний номер 1663 між ОСОБА_4 з однієї сторони та ОСОБА_2, який діє від імені та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5; ОСОБА_1 та ОСОБА_6, які діють зі згоди батька ОСОБА_7, як законного представника склали договір міни про те, що останні міняють належну їм квартиру №33, по вул. Достоєвського,14, м.Первомайськ Миколаївської області на житловий будинок належний ОСОБА_4 № 42, по вул. Юмашева в м.Первомайську Миколаївської області. Обмін зроблено без оплати.

Згідно довідки № 113600338 від 12.02.2018 року інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власнсоті на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуєження обєктів нерухомого мацна щодо обєкта нерухомого майна витягу з реєстру на житловий будинок № 42, по вул. Юмашева, м.Первомайськ Миколаївської області накладено обтяження - арешт за реєстраційнийм № 3416443, підстава обтяження - повідомлення б/н, 18.01.1989 року, власник ОСОБА_8, ОСОБА_8

На звернення позивача до відповідача останнім було надано відповідь, згідно якої Первомайський ВП ГУНП в Миколаївській області не уповноважений приймати рішення щодо накладення чи зняття арешту майна оскільки Первомайський МВВС ліквідований, а відповідач не є його правонаступником, з приводу зняття арешту позивачу радить звернутися до суду.

Пзивачем вказано, що будь-якого відношення до накладеного арешту на житловий будинок вона та покійний чоловік не мали оскільки вони набули право власності на житловий будинок № 42, по вул. Юмашева в м.Первомайську на підставі договору міни, в якому іншою стороною виступала ОСОБА_4, яка. в свою чергу набула у власність даний будинок на підставі договору дарування від 26.04.1998 року, тобто після накладення арешту на житловий будинок. ОСОБА_8, який укладав договір дарування від 26.06.1998 року помер.

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно із ст.1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно із ч.2 ст.3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, належно від волі інших осіб.

Ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний врахувати висновки Верховного Суду України, викладенні у рішеннях прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України.

Приписами ч.1 ст.360-7 ЦПК України встановлено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Згідно установленої судової практики Верховного Суду України, висловленої в постанові від 15 травня 2013 року, прийнятій за наслідками розгляду справи № 6-26 цс-13, предметом якої був спір за позовом власника про звільнення майна з під арешту, накладеного в процесі кримінального провадження, при розгляді якої Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що "право власності особи, яка не є учасником кримінального провадження, має захищатися шляхом звільнення цього майна з-під арешту, тобто законодавство про захист права власності поширюється на ці відносини".

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовною заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позов є законним і обґрунтованим, у зв'язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 10-13, 200, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Скасувати арешт нерухомого майна, а саме житлового будинку № 42, по вул. Юмашева в м.Первомайськ Миколаївської області, накладений начальником СВ Первомайського РВВС постановою від 04.01.1989 року та зареєстрований 05.07.2006 року за № 3416443 Другою Первомайською державною нотаріальною конторою, з виключенням з електронних реєстрів інформаційних систем Міністерства юстиції України відомостей про дану заборону.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області, протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк апеляційного оскарження обчислюєтьсчя з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05.07.2018 року.

СУДДЯ: