Справа № 761/917/18
Провадження № 2/761/3782/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.

за участю секретаря Малашевського О.В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Київської міської ради (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просив визначити додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка залишилась після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 вересня 2011 року померла мати позивача, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді ? частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Проте, 16 листопада 2017 року після звернення з письмовою заявою до Дванадцятої київської нотаріальної контори, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Інших спадкоємців у померлої немає. Позивач вважає причини пропуску строку поважними, оскільки після смерті матері, у січні 2012 року після відвідування нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, позивачу пояснили про необхідність подання додаткових документів на підтвердження родинних відносин, які він може подати до нотаріальної контори в будь-який час. Виходячи з роз'яснень нотаріуса позивач вважав, що може подати заяву на прийняття спадщини протягом необмеженого строку. Окрім того, в обґрунтування позовних вимог позивач вказує на похилий вік, наявність тяжкого захворювання на астму. Також позивач зазначає, що є багатодітним батьком та не міг займатись оформленням спадщини зокрема й тому, що переніс сильне душевне хвилювання, внаслідок смерті матері, у зв'язку з чим стан його здоров'я значно погіршився. Також позивач був впевнений, що маючи частину права власності спільної квартири та проживаючи у матері - прийняв спадщину.

Ухвалою суду від 19.02.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 08.06.2018 року о 09.00 год.

15.05.2018 року на адресу суду надійшли письмові пояснення представника позивача по справі, в яких останній зазначив додаткові обґрунтування причин пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема вказував, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері. Разом з тим, на момент прийняття спадщини позивач перебував у скрутному матеріальному становищі та займатись будь-якими питаннями по оформленню спадщини у нього не було ані фінансової, ані фізичної можливостей з огляду також на те, що він є батьком шістьох дітей та весь дохід, який отримувала сім'я позивача фактично витрачався на утримання сім'ї.

17.09.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив суд прийняти рішення відповідно до вимог закону та звільнити відповідача від відшкодування судових витрат у разі задоволення позову.

25.09.2018 року до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та розподілити судові витрати відповідно до вимог закону.

У судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у відзиві на позовну заяву просив здійснювати розгляд справи без представника відповідача.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4).

04.02.1950 року ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище після реєстрації шлюбу на «ОСОБА_3».

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2 від 26.11.1986 року ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3.

Відповідно до довідки про причину смерті № 2925 від 13.09.2011 року, причиною смерті ОСОБА_3 стала хронічна ішемічна хвороба серця.

16.11.2017 року державний нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої відмовлено позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на його ім'я після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_3, в зв'язку з тим, що він пропустив передбачений законодавством строк для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Часом відкриття спадщини, згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, є день смерті особи.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Положеннями частини 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1268, ч. 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити спадкоємцеві додатковий строк для прийняття спадщини лише в тому випадку, коли такий строк пропущено з поважних причин.

Обов'язок доведення поважності пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця.

Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до Листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Судом встановлено, що позивач звернувся до нотаріуса із заявою 16.11.2017 року, тобто через шість років після смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Разом з тим, позивачем не надано суду доказів про поважні причини, в зв'язку із чим він не мав можливості своєчасно звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, похилий вік, скрутне матеріальне становище, наявність на утриманні шістьох дітей, наявність захворювання на астму.

Так посилання позивача щодо захворювання на астму, що перешкоджало своєчасному поданню заяви про прийняття спадщини не підтврджені жодними доказами.

Також посилання позивача з приводу невірного роз'яснення йому прав нотаріусом щодо подання заяви про прийняття спадщини, а також необхідності сплати значних витрат, пов'язаних із поданням заяви не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо наявності поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, пов'язаних з об'єктивними, непереборними чи істотними труднощами, що перешкоджали позивачу звернутись із вказаною заявою та стали підставою для пропуску строку.

З огляду на викладене, суд не вбачає передбачених ч. 3 ст. 1272 ЦК України підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини, тому ця вимога позову задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача в сплаченому розмірі.

На підставі викладено та керуючись ст. 1217, 1258, 1261, 1270, 1272, ст.ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 258, 262, 264, 265, 268, 352-353 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1: 02140, АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_1.

Київська міська рада: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36.

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст рішення суду складено 04.10.2018 року.