Житомирський апеляційний суд
Справа №294/1654/15-ц Головуючий у 1-й інст. Лесько М. О.
Категорія 27 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 294/1654/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на заочне рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 14 серпня 2017 року, постановлене під головуванням судді Леська М. О.,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 27 березня 2008 року уклав із ОСОБА_4 договір, відповідно до якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 38300 дол. США, зі сплатою 11,90 % річних, строком до 27 березня 2029 року.

27 березня 2008 року між банком та ОСОБА_2, ОСОБА_5 і ОСОБА_3 укладені договори поруки, відповідно до яких кожен з поручителів окремо несе солідарну з боржником відповідальність перед кредитором за неналежне виконання ОСОБА_4 кредитних зобовязань.

Позивач зазначає, що в порушення умов договору ОСОБА_4 не виконує свої зобовязання, внаслідок чого станом на 25 листопада 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 35891,79 дол. США, яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 32899,93 дол. США, заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 2991,86 дол. США. Окрім того, банком нарахована пеня у розмірі 20536 грн. 22 коп., в тому числі: 5218 грн. 53 коп. пеня за несвоєчасне повернення кредиту та 15317 грн. 69 коп. пеня за порушення строків сплати відсотків.

З огляду на вищезазначене, позивач просив стягнути із ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в солідарному порядку та солідарно із ОСОБА_4 й ОСОБА_5, а також в солідарному порядку із ОСОБА_4 і ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у розмірі 35891,79 дол. США та 20536 грн. 22 коп.

Ухвалою Чуднівського районного суду Житомирської області від 14 серпня 2017 року провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_5 закрито на підставі п.6 ч.1 ст. 205 ЦПК України ( в редакції 2004 року).

27 лютого 2016 року відповідач ОСОБА_4 змінила прізвище на «Безсльозна».

Рішенням цього ж суду від 14 серпня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 35891,79 дол. США та 20536 грн. 22 коп. пені.

В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості із поручителів, та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити ці позовні вимоги.

Зокрема, зазначає, що висновок суду про припинення поруки внаслідок збільшення обсягу відповідальності без згоди поручителів є безпідставним, оскільки умовами кредитного договору передбачено автоматичне нарахування підвищеної процентної ставки у разі прострочення виконання кредитного зобовязання.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника ПАТ «УкрСиббанк», колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст. 610,612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

В судовому засіданні встановлено, що 27 березня 2008 року між акціонерним комерційний інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство « УкрСиббанк», та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого банк надав відповідачці кредитні кошти у розмірі 38300 дол. США, строком до 27 березня 2029 року.

Сторони дійшли згоди, що повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 415 дол. США (п.1.2.2 договору).

Відповідно до п.1.3.1 договору процентна ставка встановлюється у розмірі 11,90 % річних.

Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов договору.

У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці.

За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі, збільшеному вдвічі від ставки, вказаної в п.1.3.1. Нарахування вищевказаної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення простроченої суми основного боргу, а саме з наступного дня після дня несплати або неповної сплати платежу, встановленого у договорі. Проценти нараховуються на прострочену суму основного боргу за підвищеною ставкою до моменту погашення такої заборгованості.

З метою забезпечення належного виконання боржником кредитних зобовязань цього ж дня між банком та ОСОБА_2 укладений договір поруки №0/п1.

Окрім того, 27 березня 2008 року між позивачем та ОСОБА_3 укладений договір поруки №0/п2.

Договорами поруки передбачено, що кожен з поручителів зобовязується відповідати перед кредитором за невиконання боржником усіх його зобовязань за кредитним договором в повному обсязі як існуючих на даний час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

У п.п 1.2,1.3 договорів поруки також зазначено, що кожному з поручителів добре відомі усі умови основного договору. Поручителі відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за кредитним договором, включаючи повернення основної суми боргу ( в тому числі суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.

В судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_1 належним чином не виконувала умови договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків, внаслідок чого станом на 25 листопада 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 35891,79 дол. США, яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 32899,93 дол. США, заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 2991,86 дол. США. У звязку із простроченням зобовязань банком також нарахована пеня у розмірі 20536 грн. 22 коп., в тому числі: 5218 грн. 53 коп. пеня за несвоєчасне повернення кредиту та 15317 грн. 69 коп. пеня за порушення строків сплати відсотків.

28 серпня 2015 року банк звернувся до боржника та поручителів з письмовою вимогою погасити зазначену заборгованість.

Долучений до матеріалів справи розрахунок заборгованості містить інформацію про те, що за користування кредитом понад встановлені договором строки банком нараховувались відсотки у розмірі 23,80 % річних відповідно до п.1.3.1 договору. Такий розмір відсотків нараховувався періодично, у разі прострочення чергового платежу за кредитом, й застосовувався до погашення чергової заборгованості.

При вирішенні даного спору суд першої інстанції виходив з того, що автоматичне нарахування відсотків у розмірі 23,80 % річних, свідчить про підвищення обсягу відповідальності боржника без годи поручителів, що, в свою чергу, є підставою для припинення поруки.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком.

Так, за правилами ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Аналіз змісту даної норми свідчить, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобовязання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього.

Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає в разі: збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом; установлення нових умов порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; розширення змісту основного зобовязання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування кредитними коштами; установлення ( збільшення) розміру неустойки тощо.

У зобовязаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або без відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав для покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобовязань перед банком.

Як зазначено вище, умовами кредитного договору сторони передбачили можливість банку у разі прострочення сплати чергових платежів за кредитом автоматично нараховувати проценти у розмірі, збільшеному вдвічі від ставки 11,90 % річних. При цьому, у разі дотримання графіку погашення кредиту процентна ставка нараховується у розмірі 11,90 % річних.

Отже, нарахування підвищеної процентної ставки не є збільшенням розміру плати за користування кредитом, яка призводить до збільшення обсягу відповідальності поручителя, оскільки є мірою відповідальності за прострочення виконання кредитного зобовязання.

При цьому, підписуючи договори поруки, поручителі підтвердили ту обставину, що їм відомі усі умови кредитного договору.

Таким чином, висновок суду про припинення поруки внаслідок збільшення обсягу відповідальності поручителів, є безпідставним.

Разом з ти, у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід відмовити з інших підстав, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлений, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Отже, можна зробити висновок про те, що вимога до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинна бути предявлена в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням ( якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі предявлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобовязання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Враховуючи ту обставину, що банк не надав розрахунок заборгованості за кредитним договором в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням, у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід відмовити.

Враховуючи вищезазначене, рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення боргу за кредитним договором в солідарному порядку із ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підлягає скасуванню з постановленням нового, - про відмову у задоволенні цих позовних вимог з інших підстав.

В іншій частині рішення не оскаржується, отже не є предметом апеляційного перегляду.

Керуючись ст.ст.259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 14 серпня 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 скасувати та постановити нове судове рішення,- про відмову у задоволенні даних позовних вимог з інших правових підстав.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 27 грудня 2018 року.