Справа № 2-2031/10
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2018 року

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Харечка С.П.

при секретарі Глотовій П.В.,

з участю державного виконавця Примак К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне подання державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно, -

встановив:

Державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 звернулась до суду із поданням про звернення стягнення на майно.

В обгрунтування подання вказала, що у Рівненському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області перебуває виконавче провадження за номером 50189559 від 17.02.2016 з примусового виконання втрете предявленого виконавчого документа: виконавчий лист №2-2031/10, виданий 31.05.2010 Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ПАТ "ОТП Банк" заборгованості основного боргу по кредиту 77346,39 доларів США, процентів за користування кредитними коштами в сумі 1 1878,79 доларів США та 32264,13 грн. пені. Вказує, що 17.02.2016 року державний виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. До Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області надійшла заява стягувача, згідно якої: відповідно до договору купівлі-продажу від 02.06.2018 року боржник ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 купив квартиру №16, що знаходиться за адресою: м.Рівне, вул. Костромська, будинок 5, та передав в Іпотеку ПАТ «ОТП Банк». Також відповідно до договору іпотеки 02.06.2008р. п.4.5 зобовязався в 30-ти денний термін здійснити державну реєстрація свого права власності на предмет іпотеки, в порядку встановленому чинним законодавством України. Згідно п. 5.2.3 вищевказаного договору купівлі-продажу квартири від 02.06.2018 року покупець зобовязаний здійснити державну реєстрацію права власності на Нерухоме майно, однак вказаного здійснено не було, у звязку з цим державний виконавець звернувся до суду.

В судовому засіданні державний виконавець подання підтримав та просив суд його задовільнити з підстав викладених у ньому.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що у Рівненському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області перебуває виконавче провадження за номером 50189559 від 17.02.2016 з примусового виконання втрете предявленого виконавчого документа: виконавчий лист №2-2031/10, виданий 31.05.2010 Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ПАТ "ОТП Банк" заборгованості основного боргу по кредиту 77346,39 доларів США, процентів за користування кредитними коштами в сумі 1 1878,79 доларів США та 32264,13 грн. пені.

17.02.2016 року державний виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

При попередньому предявленні виконавчого документа до виконання ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 05.04.2011 року у справі №6- 81/11, замінено у виконавчих провадження №22510726 та №22511228 сторону стягувана з Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк Україна» на Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ідентифікаційний код 36789421.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 02.06.2008 року боржник ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 купив квартиру №16, що знаходиться за адресою: м.Рівне, вул. Костромська, будинок 5, та передав в Іпотеку ПАТ «ОТП Банк». Також відповідно до договору іпотеки 02.06.2008р. п.4.5 зобовязався в 30-ти денний термін здійснити державну реєстрація свого права власності на предмет іпотеки, в порядку встановленому чинним законодавством України.

Згідно п. 5.2.3 вищевказаного договору купівлі-продажу квартири від 02.06.2008 року покупець зобовязаний здійснити державну реєстрацію права власності на Нерухоме майно.

Згідно інформаційної довідки №129612916 від 04.07.2018 здійсненого за прізвищем, імям, по батькові та Реєстраційному номеру облікової картки платника податків боржника: у Державному реєстрі речових права на нерухоме майно відсутній запис про державну реєстрацію права власності за боржником на майно: квартиру №16. що знаходиться за адресою: м.Рівне, вул. Костромська, будинок 5.

Згідно інформаційної довідки №129631001 від 04.07.2018 сформованою за адресою: Рівненська обл., м.Рівне, вул. Костромська, будинок 5. квартира. 16:

- вказана квартира зареєстрована за ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, № запису: 78-69328 в книзі: 243 від 27.03.2018 на підставі свідоцтва про право власності, САВ №009937, 27.03.2008, Виконавчого комітету Рівненської міської ради;

На це ж майно зареєстрована заборона на нерухоме майно за реєстраційними №7306731 від 02.06.2008, реєстратором приватний нотаріус ОСОБА_5, на підставі договору іпотеки, 2063, 02.06.2008, власник: ОСОБА_2, код НОМЕР_2;

Також пізніше зареєстрована іпотека за реєстраційним №7306874 від 05.01.2011 приватним нотаріусом ОСОБА_6 на підставі договору відступлення права вимоги. 9966. 24.12.2010, Іпотекодержатель: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», код 36789421, Боржник за основним зобов'язанням: ОСОБА_2, код НОМЕР_2.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Законом України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії ( ч. 1 ст. 18).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За приписами ч. 1ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Як передбачено частиною 6 статі 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно вимог ч.4 ст. 334 ЦК України, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч.-ч. 10, 11 ст. 440 Цивільного процесуального кодексу України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Так, відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» та ст.. 440 ЦПК України, державний або приватний виконавець має право звернутися до суду із поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку.

У такому випадку виконавцю потрібно надати докази, які підтверджують, що боржник фактично є володільцем майна. Такими доказами можуть бути: свідоцтво про право на спадщину, договір купівлі-продажу нерухомого майна, рішення суду, рішення місцевої ради про передачу земельної ділянки у приватну власність, а також інші документи, які підтверджують володіння нерухомими майном.

При цьому, державний виконавець як на доказ володіння квартирою посилається на документи, що підтверджують право власності посилається на копію договору купівлі-продажу від 02.06.2008 року, яку надав стягувач з якого не можливо ідентифікувати порядковий номер бланку, виданого нотаріусом. Державним виконавцем не було здійснено дій спрямованих на встановлення даних чи даний договір є дійсним.

Також як пояснив державний виконавець, на квартиру за адресою зазначену в договорі купівлі-продажу для встановлення факту проживання в даній квартирі боржника чи інших осіб вихід державного виконавця не здійснювався, матеріали подання не містять відомостей того, хто фактично володіє квартирою (утримує, оплачує комунальні послуги та інше).

Відповідно до вимог ч.5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Враховуючи приписи ст. 440 ЦПК України, що суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання державного виконавця у зв'язку із його передчасністю.

На підставі викладено суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання.

Керуючись ст. ст. 259, 261, 353, 440 ЦПК України , суд, -

ухвалив:

У задоволенні подання державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Харечко С.П.