Справа № 404/8278/18
Номер провадження 2-з/404/71/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши, без фіксування судового процесу, заяву ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2), третя особа: Управління з питань захисту прав дітей міської ради м. Кропивницького (місце знаходження: м. Кропивницький, вул. В. Перспективна, 41) про зміну порядку спілкування з дитиною та участі у її вихованні, -

В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовною заявою до ОСОБА_2, просила змінити визначений рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 03 червня 2014 року відповідачу ОСОБА_2 спосіб його участі у вихованні дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме: один раз на місяць першу суботу місяця з 13:00 год. до 16:00 год. лише поблизу адреси її проживання (АДРЕСА_1) в літній час на майданчику в дворі її будинку, в зимовий час в кафе в районі розташування її помешкання в її присутності.

29 листопада 2018 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову, відповідно якої, вона просила забезпечити позов шляхом на весь час слухання даної справи зупинити виконання рішення суду по виконавчому листу №404/8677, виданого Кіровським районним судом міста Кіровограда щодо визначення способу участі відповідача у вихованні дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме: систематичні побачення ОСОБА_2 з дочкою кожної пятниці з 18.00 год. до 19.30 год. та кожної суботи з 10.00 год. до 13.00 год., щомісяця, за місцем проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2, в присутності матері ОСОБА_1

В обґрунтування вказано, що рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 03 червня 2014 року відповідачу визначено спосіб його участі у вихованні дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме: систематичні побачення ОСОБА_2 з дочкою кожної пятниці з 18.00 год. до 19.30 год. та кожної суботи з 10.00 год. до 13.00 год., щомісяця, за місцем проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2, в присутності матері ОСОБА_1

Позивачем предявлено позов до відповідача про зміну порядку спілкування з дитиною та участі у її вихованні. З моменту ухвалення рішення суду про визначення способу спілкування відповідача з дочкою змінилися обставини, які враховувалися судом.

Відповідач притягується до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 263 КК України «незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами». Зазначені бойові припаси та вибухові речі він розкопував в місцях проведення бойових дій в часи другої світової війни. Після цього звозив до своєї квартири, де проходили зустрічі з дитиною, розпилював їх, діставав з них порох, розкладав його у бляшанки, а корпуси реставрував. Відповідач не має психологічного контакту з дитиною, побачення з ним негативно впливає на її емоційний стан. В результаті цього, дитина знаходиться на обліку лікаря-невролога.

Зазначала, що вона була вимушена звернутись до Кропивницького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді щодо оцінки психоемоційного стану доньки. Виходячи з результатів психологічного дослідження, можна простежити відсутність позитивного впливу побачень ОСОБА_3 з батьком. На момент спілкування з психологом дівчинка найбільш неприємні емоційні переживання повязує саме з необхідністю побачень та спілкування з батьком. Переживання, які викликані даною ситуацією, перевищують межу її адаптаційних можливостей і викликають нервове напруження та занепокоєння, що в майбутньому може стати причиною психосоматичних захворювань.

Вказувала, що враховуючи суспільну небезпечність діянь відповідача, відсутність психологічного контакту з дитиною, більш того негативні наслідки, які є результатом зустрічей ОСОБА_3 з ним, а саме хвороба дитини, її емоційний стан, вона вимушена просити суд забезпечити позов шляхом на весь час слухання даної справи зупинити виконання рішення суду по виконавчому листу №404/8677, виданого Кіровським районним судом міста Кіровограда. Адже саме такий спосіб забезпечення позову буде сприяти її одужанню та розвитку ОСОБА_3 у безпечному, спокійному та стійкому середовищі.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.150ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. ч. 1, 3-7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для зясування питань, повязаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Відповідно до статей 15, 16ЦК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов'язковий елемент конкретного суб'єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб'єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов'язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України при розгляді справи № 6-2552цс16 у постанові від 18 січня 2017 року.

Таким чином, дії суду щодо заборони виконання судових рішень, які набрали законної сили, є завідомо протиправними, оскільки в Україні визнається і діє принцип верховенства права, тобто Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується (стаття 8 Конституції України), а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 6 Конституції України).

Отже, правомірне зупинення виконання рішення, що набрало законної сили може бути здійснено тільки шляхом оскарження його в порядку передбаченому законами України (до суду касаційної інстанції, до Верховного Суду України або за нововиявленими обставинами).

Враховуючи викладене вище, заявлений заявником захід забезпечення позову, як зупинення виконання рішення не є способом забезпечення позову в розумінні положень ст. 150 ЦПК України, а тому не може бути застосований судом.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 149-153, 353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову -відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повний текст судового рішення складено 20.12.2018 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Н. Ю. Іванова