Справа № 732/1093/18
Провадження № 2/732/541/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2018 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючої судді Лиманської М.В.,

в присутності секретаря Бруй І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

26.07.2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно. Просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 44 по вулиці Ріпкинській в селі Бурівка Городнянського району Чернігівської області в порядку спадкування за законом після смерті матері позивачки ОСОБА_2, яка померла 26.03.2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що по вулиці Ріпкинській в селі Бурівка Городнянського району Чернігівської області знаходиться домоволодіння № 44, яке належало до суспільної групи колгоспного двору, членами якого були батько позивачки ОСОБА_3, та матір позивачки ОСОБА_2, які не втратили права на частку в майні цього двору, і кожному з яких належало по 1/2 частині домоволодіння. На день смерті 15.08.2001 року ОСОБА_3, був зареєстрований та проживав в спірному будинку разом з дружиною ОСОБА_2 Остання вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті свого чоловіка, таким чином прийняла його спадщину 26.03.2013 року ОСОБА_2 померла. Після її смерті позивачка як спадкоємець за законом подала заяву про прийняття спадщини до приватної нотаріальної контори, де приватним нотаріусом ОСОБА_4 була заведена спадкова справа. Спірний житловий будинок було побудовано в 1965 році. Процент готовності 100 %. У зв'язку з тим, що право власності на спірний житловий будинок не було зареєстровано, позивачка не може оформити спадкове право на спірне майно в нотаріальному порядку, тому звертається до суду.

В судове засідання позивачка не з'явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином. Позивачка надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, заявлені нею позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. ( а.с.49).

Відповідач про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, представник відповідача в судове засідання не з'явився. Сільський голова Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області ОСОБА_5 надала до суду письмову заяву від 28.08.2018 року № 388 з проханням розглянути справу без присутності представника сільської ради, позов ОСОБА_1 визнають. ( а.с. 33)

Згідно положень ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У відповідності до положень частини до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За правилами частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що визнання позову не порушує права та інтереси інших осіб, а позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступного.

За даними паспорта громадянина України серії НК № 543624, виданого Ріпкинським РВ УМВС України в Чернігівській області 03 грудня 1998 року, встановлено, що його видано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, народилася в селі Бурівка Городнянського району Чернігівської області (а.с.4).

Судом встановлено, що 15.08.2001 року в селі Бурівка Городнянського району Чернігівської області помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЕЛ № 116167. (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за законом на все належне йому майно.

На момент смерті ОСОБА_3 15.08.2001 року в будинку № 44 по вул. Ріпкинській ( в минулому Леніна ) в с. Бурівка з ним проживала його дружина ОСОБА_2, що підтверджено довідкою Бурівського старостинського округу Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області № 242 від 01.06.2018 року. (а.с. 16).

Факт перебування у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтверджений копією свідоцтва про одруження серії І-УР № 096746. (а.с.6).

Дослідженням спадкової справи № 134/2002 до майна ОСОБА_3, який помер 15.08.2001 року, встановлено, що все спадкове майно, що залишилося після його смерті, прийняла його дружина ОСОБА_2 (а.с.40-47).

26.03.2013 року ОСОБА_2 померла в селі Нова Гута Гомельського району Гомельської області, Республіка Білорусь, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЕЛ № 207860. (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина за законом на все належне їй майно.

За даними довідки виконкому Тупичівської сільської ради №238 від 21.05.2018 року на момент смерті ОСОБА_2 26.03.2013 року постійно проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2 ( в минулому Леніна ) в с. Бурівка одна, інших осіб зареєстрованими не значиться. (а.с.63)

22 травня 2018 року позивачка як спадкоємець за законом звернулася до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу ОСОБА_4 з відповідною заявою про прийняття спадщини її померлої матері. 22.05.2018 року була заведена спадкова справа № 171/2018 до майна ОСОБА_2, яка померла 26.03.2013 року. Все спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2, прийняла позивачка. (а.с.52-68).

Факт родинних відносин ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження позивачки серії VІ-УР № 952370, свідоцтвом про укладення шлюбу позивачки серії І-ЕЛ № 464472. (а.с.5,8).

З довідки Бурівського старостинського округу Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 01 червня 2018 року № 241 встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі за № 2 за 1986-1990 роки в будинку № 44 по вул. Ріпкинській ( Леніна ) в с. Бурівка Городнянського району Чернігівської області станом на 01.07.1990 року постійно були зареєстровані та постійно проживали : ОСОБА_3 якому належала 1/2 частина будинку з побутовими та господарськими спорудами; ОСОБА_2 якій належала 1/2 частина будинку з побутовими та господарськими спорудами. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не втратили права на майно. Відомості про виділення земельної ділянки під будівництво господарчих споруд та будинку № 44 по вул. Ріпкинський ( Леніна ) у с. Бурівка Городнянського району Чернігівської області відсутні. (а.с.15).

Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, та жилий будинок.

За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена колгоспного двору встановлювався, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Оскільки права на вказаний будинок виникли до набрання чинності Законом України «Про власність», до цих правовідносин мають застосовуватись правила ст. 120,123 ЦК УРСР/ в редакції, що діяла до 16.12.1993 р./, відповідно до яких майно колгоспного двору належало його членам на праві власності.

Отже, ОСОБА_2 станом на момент її смерті мала у власності в цілому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 44 по вул. Ріпкинській ( Леніна ) в с. Бурівка Городнянського району Чернігівської області. 1/2 частину спірного будинку ОСОБА_2 набула за життя у власність як член колгоспного двору та ще 1/2 частину спірного будинку вона успадкувала після смерті її чоловіка ОСОБА_3

З інформаційної довідки від 24 травня 2018 року № 347 встановлено, що право власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами № 44 по вулиці Ріпкинській ( в минулому вулиця Леніна ) в селі Бурівка Городнянського району Чернігівської області не зареєстровано. Житловий будинок побудовано в 1965 році. Процент готовності житла 100%. Самочинного будівництва та перепланування не виявлено. Зміна назви вулиці на підставі рішення другої сесії 7 скликання Бурівської сільської ради від 22 грудня 2015 року. (а.с.14).

Дослідженням звіту № АS18-180601-066 про проведення незалежної оцінки вартості нерухомості оціночна вартість спірного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами становить 27738 грн. 92 коп.(а.с.18-20).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивачка позбавлена можливості оформити спадщину на спірний будинок в нотаріальному порядку, оскільки право власності спадкодавця на спірний будинок не було зареєстроване за життя.

Частина 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно в сільській місцевості на момент закінчення будівництва спірного будинку законодавчо передбачена не була, а за даними погосподарської книги спірний будинок мав статус колгоспного двору, право власності, яке виникло у членів цього колгоспного двору, визнається дійсним і при відсутності його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності особи на майно може бути визнано судом, якщо це право не визнається іншою особою.

Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт.

Дослідженням технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 44 по вулиці Ріпкинській в селі Бурівка Городнянського району Чернігівської області встановлено, що будинок з господарськими будівлями та спорудами зазначені під літерами: А-1 житловий будинок площею забудови 76,8 кв.м., з а-1 тамбуром площею забудови 4,5 кв.м., загальною площею 61,6 кв.м., в т.ч. житловою 19,8 кв.м., та допоміжною 41,8 кв.м., Б-1 сарай площею забудови 8,7 кв.м., б-1 сарай площею забудови 7,5 кв.м., В погріб площею забудови 7,6 кв.м., № 1 хвіртка 1 шт., № 2 ворота з хвірткою площею забудови 7,2 кв.м., № 3 огорожа площею забудови 17,0 кв.м., № 4 колодязь площею забудови 6 м.п. (а.с.11-13).

Врахувавши зібрані у справі докази та надавши їм оцінку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи наведене, керуючись 120,123,529,549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст. 328, 392, 1262, 1268, 1270, 1297 ЦК України, ст. 4, 5, 17, 206, 247, 264, 268, 354 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 44 по вул. Ріпкинській у селі Бурівка Городнянського району Чернігівської області, що зазначені у технічному паспорті на житловий будинок під літерами: А-1 житловий будинок площею забудови 76,8 кв.м., з а-1 тамбуром площею забудови 4,5 кв.м., загальною площею 61,6 кв.м., в т.ч. житловою 19,8 кв.м., та допоміжною 41,8 кв.м., Б-1 сарай площею забудови 8,7 кв.м., б-1 сарай площею забудови 7,5 кв.м., В погріб площею забудови 7,6 кв.м., № 1 хвіртка 1 шт., № 2 ворота з хвірткою площею забудови 7,2 кв.м., № 3 огорожа площею забудови 17,0 кв.м., № 4 колодязь площею забудови 6 м.п., в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_2, яка померла 26.03.2013 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення.

Суддя М.В.Лиманська