Справа № 369/4305/18
Провадження №2/369/2245/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Дубас Т.В.,

при секретарі Яцевич В.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

При розгляді справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 зареєстровані в м.Львів, що територіально не відноситься до Києво-Святошинського району Київської області.

У судовому засіданні представник позивача щодо вирішення питання про передачу справи на розгляд до іншого суду покладалась на розсуд суду

У судовому засіданні відповідач просив направити справу за підсудністю до належного суду.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, слід передати на розгляд до Франківського районного суду м.Львова.

Статтею 27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У заяві позивач зазначає про те, що відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, що територіально розташована у Києво-Святошинському районі Київської області, на підтвердження чого надано договір оренди житлового приміщення у приватної особи від 29.06.2017 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Як роз'яснено у пунктах 34, 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 р. № 3, якщо інше не встановлено ЦПК, позови пред'являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", а щодо юридичної особи - за положеннями статті 93 ЦК. Право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК).

Згідно ч. 2 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово; місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Реєстрація місця проживання чи перебування фізичних осіб в Україні регулюється Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та наказом МВС України «Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів» від 22.11.2012 № 1077.

Відповідно до п. п. 1.2, 1.6 вищезазначеного наказу Міністерства внутрішніх справ України, реєстрація місця проживання чи перебування особи - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. При цьому відомості про місце проживання та місце перебування особи вносяться до паспорта громадянина України, або до тимчасового посвідчення громадянина України, чи до посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, які в розумінні ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» являються документами підтверджуючими місце реєстрації чи перебування фізичної особи. Ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування осіб здійснюється територіальними підрозділами ДМС та адресно-довідковими підрозділами територіальних органів ДМС. Реєстраційний облік ведеться у межах обслуговування адміністративно-територіальної одиниці відповідного адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС.

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Київській області станом на 20.04.2018 року встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрованим у Київській області та м.Київ не значиться.

Разом з тим, як встановлено у судовому засіданні, місцем реєстрації відповідача ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, є АДРЕСА_1.

Будь яких документів, які б містили інформацію про зареєстроване належним чином місце проживання відповідача у Києво-Святошинському районі Київської області матеріали справи не містять.

У відповідності до ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Описана диспозиція статті містить вичерпний перелік випадків, коли позивач може звернутись до суду з позовом за місцем своєї реєстрації.

Разом з тим, матеріали справи не містять підтвердження, що позивач проживає на території Києво-Святошинського району Київської області та на її утриманні перебувають малолітні або неповнолітні діти.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 9 ст.187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Виходячи з наведеного вище, беручи до уваги, що інститут територіальної юрисдикції розмежовує підсудність справ, суд приходить до висновку, що матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу слід передати на розгляд за підсудністю до належного суду, за зареєстрованим місцем проживання відповідача - до Франківського районного суду м.Львова, у зв'язку з непідсудністю даного позову Києво-Святошинському районному суду Київської області.

Зважаючи на вищенаведене, ст.ст. 27, 31, 32 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Передати за підсудністю цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу на розгляд до Франківського районного суду м.Львова.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення, до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Дубас Т.В.