Справа № 132/2342/15-ц
Ухвала

Іменем України

20 серпня 2018 року місто Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Коваль А.М.,

за участю секретаря Лисюк О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до головного державного виконавця Калинівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві , -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2018 року ПАТ «Страхова компанія «Країна» звернулося до суду зі скаргою доголовного державного виконавця Калинівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Скарга мотивована тим, що 28.03.2018 року головним державним виконавцем Калинівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 при примусовому виконанні виконавчого листа №132/2342/15-ц виданого Калинівським районним судом Вінницької області 13.01.2016 року про стягнення на користь ПАТ «Страхова компанія «Країна з ОСОБА_2 боргу в сумі 20581,17 грн. винесено постанову ВП № 54511307 про повернення виконавчого документа стягувачеві в звязку з тим, що у боржника відсутнє майно на яке можна звернути стягнення.

ПАТ «Страхова компанія «Країна» вважає, що постанова ВП № 54511307 від 28.03.2018 року є незаконною, оскільки винесена в порушення вимог ст. 18, 48 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме державним виконавцем не в повному об'ємі перевірені відомості щодо відсутності майна та коштів у боржника, не було подано до суду подання про обмеження у праві виїзду за кордон, про розшук боржника та не вчинені інші дії на виконання судового рішення. Тобто, рішення суду фактично не виконується.

ПАТ «Страхова компанія «Країна» просило суд скасувати постанову ВП № 54511307 від 28.03.2018 року «Про повернення виконавчого документа стягувачеві» та зобовязати головного державного виконавця Калинівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 відновити виконавче провадження № 54511307 та прийняти до примусового виконання виконавчий лист №132/2342/15-ц.

В судове засідання представник скаржника - ПАТ «Страхова компанія «Країна» не зявився, проте в скарзі вказав про розгляд скарги у його відсутність.

Представник Калинівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд скарги у їх відсутність. Суду був наданий відзив на скаргу в якому зазначено, що державним виконавцем було вжито всіх необхідних передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів для виконання судового рішення, однак було встановлено, що у боржника відсутнє майно а тому було прийнято рішення про повернення виконавчого документа стягувачу. Просила суд відмовити у задоволенні скарги. Крім того було надано копію матеріалів ВП № 54511307.

За таких обставин суд розглянув дану скаргу у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали скарги, а також матеріали виконавчого провадження №54511307 суд дійшов до висновку про часткове задоволення скарги з таких підстав.

Судом встановлено, що 28.03.2018 року головним державним виконавцем Калинівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 при примусовому виконанні виконавчого листа №132/2342/15-ц виданого Калинівським районним судом Вінницької області 13.01.2016 року про стягнення на користь ПАТ «Страхова компанія «Країна з ОСОБА_2 боргу в сумі 20581,17 грн. винесено постанову ВП № 54511307 про повернення виконавчого документа стягувачеві в звязку з тим, що у боржника відсутнє майно на яке можна звернути стягнення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року виконавчий документ повертається стягувачу якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Заходи примусового виконання визначені ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно доч.1, 2ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Оглянувши матеріали виконавчого провадження ВП № 54511307 судом було встановлено, що з метою з`ясування майнового стану боржника головним державним виконавцем Калинівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 направлено ряд запитів і отримані відповіді з ПФ України, ДФС про те, що відомості відносно ОСОБА_2 відсутні.

В матеріалах виконавчого провадження № 54511307 відсутні акти державного виконавця, щодо виявлення майна на яке можливо звернути стягнення за адресою проживання боржника ОСОБА_2.

Також в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази виклику боржника ОСОБА_2, здійснення його приводу, здійснення розшуку боржника.

Крім того, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Отже,вказане свідчить, що в порушення вимог ст.ст.10,18Закону України«Про виконавчепровадження» головним державним виконавцем Калинівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 не вчинено всіх виконавчих дій, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження» для належного виконання рішення суду, тому для поновлення порушеного права скаржника ПАТ «страхова компанія «Країна» суд вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року.

При розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватись положеннями Конституції України, п.6 ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, Законами України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

У пілотному рішенні Європейського суду з прав людини від 15.10.2009 року, ОСОБА_3 проти України зазначено, суд повторює, що право на суд, захищене ст. 6 було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволила, щоб остаточне обовязкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь якій зі сторін.

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок, рішення «ОСОБА_4 проти Італії».

У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту ст.1 Першого протоколу.

Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обовязкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції справа «Бурдов проти Росії».

Така ж практика ЄСПЛ у багатьох інших справах як проти України , так і проти інших держав.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не вжито всіх можливих дій передбаченихЗаконом України «Про виконавче провадження» щодо виконання рішення

Водночас, вимоги скаржника в частині, щодо зобов'язання державного виконавця поновити виконавче провадження - не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Таким чином, оскільки законом передбачено, наслідки коли постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа визнана судом незаконною, то зобов'язувати державного виконавця поновити виконавче провадження не має підстав, а тому вимоги скаржника в цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 19, 447-452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «страхова компанія «Країна» до головного державного виконавця Калинівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві задовольнити частвоко.

Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Калинівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 від 28.03.2018 року про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні № 54511307.

У задоволенні іншої частини скарги - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Калинівський районний суд Вінницької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А.М.Коваль