ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5838/15-ц
Провадження № 2/210/233/18
У Х В А Л А

іменем України

"02" липня 2018 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Літвіненко Н. А.,

за участі секретаря судового засідання Севанян М. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває на розгляді вище зазначена цивільна справа.

Ухвалою суду від 02.07.2018 року провадження по справі відносно ОСОБА_8 закрито на підставі ст. 255 ЦПК України в наслідок смерті останньої.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено письмовими матеріалами цивільної справи. Заяв про перенесення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як передбачено ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частина 4 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Положеннями ч. 3 ст. 131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

У відповідності до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

В матеріалах справи містяться відомості щодо виклику позивача на усі судові засідання та підтвердження належного його повідомлення містяться в матеріалах справи.

Заяв про розгляд справи без присутності позивача до суду не надходило.

Системний аналіз положень Цивільно-процесуального кодексу України свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду.

Це повязано із дією принципу цивільного судочинства диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене, норми чинного законодавства України, та практику Європейського суду з прав людини, суд вважає, що зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_9, Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 131, 223, 257, 258, 260, 353-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу недійсним залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н. А. Літвіненко