У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.08.2018 року

м. Лозова Харківської області

Суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області

ОСОБА_1,

Справа № 629/3362/18

Номер провадження 2-н/629/681/18

заявник Комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради

боржник ОСОБА_2

розглянувши заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з холодного водопостачання і водовідведення, теплопостачання, управління багатоквартирним будинком, захоронення та вивозу твердих побутових відходів,

в с т а н о в и в:

25.06.2018 року заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника 11057,72 грн., посилаючись на те, що боржник являється мешканцем квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1/8, та регулярно користуються послугами з холодного водопостачання і водовідведення, теплопостачання, управління багатоквартирним будинком, захоронення та вивозу твердих побутових відходів, але оплату проводить не регулярно та не в повному обсязі. В звязку з чим виник борг з холодного водопостачання і водовідведення за період з 01.03.2015 року по 31.05.2018 року у розмірі 110,64 грн., теплопостачання за період з 01.03.2015 року по 31.05.2018 року у розмірі 10120,37 грн., управління багатоквартирним будинком за період з 01.03.2015 року по 31.05.2018 року у розмірі 677,53 грн., захоронення та вивозу твердих побутових відходів за період з 01.03.2015 року по 31.05.2018 року у розмірі 149,18 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

За п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно з ч.1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Дослідивши матеріали справи, було встановлено, що заявник частково звернувся з вимогами про стягнення боргу з боржника, щодо яких пройшов строк, який перевищує загальну позовну давність, тобто більше трьох років. При цьому щодо червня 2015 року суддя керується тим фактом, що заявник надав розрахунок заборгованості по місяцях, а не по днях, а тому відмовляє у видачі судового наказу у тому числі за весь червень 2015 року.

За таких обставин, вважаю за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з холодного водопостачання і водовідведення, теплопостачання, управління багатоквартирним будинком, захоронення та вивозу твердих побутових відходів за період з 01.03.2015 року до 30.06.2015 року.

Відповідно до ч.2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161, 165, 166 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити комунальному підприємству «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за послуги з холодного водопостачання і водовідведення, теплопостачання, управління багатоквартирним будинком, захоронення та вивозу твердих побутових відходів за період з 01.03.2015 року до 30.06.2015 року.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвали окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку згідно ст.ст. 353, 354, 355, п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України.

Суддя: К.Ш.Харабадзе