Справа № 161/9491/18
Провадження № 2/161/2807/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Ярмолюк В.С.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувсь до суду з позовом до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.02.2007 року з нього стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Дане рішення ним не оскаржувалось, аліменти сплачувались добросовісно й по даний час. Вказав, що в період з 2007 року по 2016 рік він перебував у іншому шлюбі з ОСОБА_6, за час якого у них народився син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 Після припинення шлюбних відносин з ОСОБА_6, остання звернулась до суду з метою стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_7 та, відповідно, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.08.2017 року було вирішено стягувати з нього аліменти у розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначив, що з 16.02.2017 року він вступив у шлюб з ОСОБА_8, від якого ІНФОРМАЦІЯ_4 року у них народився син ОСОБА_9, який на даний час перебуває на його утриманні. Оскільки з моменту присудження йому аліментів за рішенням суду від 23.02.2007 року в нього народилося ще двоє синів, які також потребують належного утримання, сплата аліментів на утримання ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в такому розмірі стала неможливою. Враховуючи, що його заробітна плата в середньому становить близько 8000 грн. на місяць, а також те, що у нього на утриманні перебуває ще двоє синів від інших шлюбів, просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються в користь ОСОБА_4, на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.02.2007 року, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/3 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, з підстав, зазначених у позовній заяві, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, суду пояснила, що на даний час їх сину ОСОБА_5 Ммколі виповнилося 17 років, а тому з моменту присудження аліментів, витрати на його утримання значно зросли, дитина має намір вступити до вищого навчального закладу. Позовні вимоги визнала частково, вважає, що аліменти в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) є незначною сумою, а тому погодилась на зменшення розміру аліментів до ? частини від заробітку позивача.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, за час якого ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився син - ОСОБА_5 (а.с. 5).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.02.2007 року з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.01.2007 року і до досягнення ОСОБА_5 повноліття (а.с. 9-10).

З метою примусового виконання вищевказаного рішення суду від 23.02.2007 року було видано виконавчий лист № 2-1897/2007 та 09.09.2016 року старшим державним виконавцем Солом'янського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 52191816 про примусове виконання вказаного виконавчого листа (а.с. 11).

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 03.07.2009 року Відділом РАЦС Луцького міського управління юстиції Волинської області, 05.09.2009 року народився ОСОБА_7 Його батьками вказані: батько - ОСОБА_3, мати - ОСОБА_6 (а.с. 7).

Заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.08.2017 року вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.05.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 11.09.2017 року (а.с. 12-13).

Судом також встановлено, що 16.02.2017 року Луцьким РВ ДРАЦС ГТУЮ у Волинській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини - «ОСОБА_3» (а.с. 8).

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року у ОСОБА_3 та ОСОБА_10 народився син - ОСОБА_9 (а.с. 6).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З довідки про доходи ОСОБА_3 вбачається, що позивач працює на посаді старшого інспектора-чергового у Департаменті патрульної поліції. За період з червня 2017 року по травень 2018 року його нарахована середньомісячна заробітна плата, в тому числі у натуральній формі, не враховуючи сплачені ним аліменти, складала - 8500 грн. (а.с. 32)

Позивач є здоровим, на обліку у лікарів не перебуває, інших неповнолітніх дітей, утриманців не має.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає доведеним, що у зв'язку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, та враховуючи факт народження у ОСОБА_3, з моменту присудження аліментів, двох дітей від інших шлюбів, які також перебуваються на його утриманні, матеріальний стан позивача погіршився, а тому аліменти, що стягуються з нього на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), з урахуванням обставин, що існують на даний час, є значно завищеними.

Будь-які інші докази, які б спростовували вищевикладене, суду не надані.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Проаналізувавши надані суду докази, суд вважає, що позивач не має реальної можливості сплачувати на користь відповідачки аліменти на утримання сина - ОСОБА_5, у розмірі 1/3 частину від заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вищевказана сума аліментів, встановлена рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.02.2007 року, що стягується з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає зменшенню до 1/6 частину від заробітку (доходу) ОСОБА_3

Разом з цим, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як слідує з роз'яснень Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (п. 23) відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню з моменту набранням даним рішенням законної сили.

З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 182, 192 СК України, керуючись ст.ст. 10, 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів - стягувати з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1), на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 30 серпня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська