Справа № 211/237/15-ц
Провадження № 4-с/211/16/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, на дії державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, зацікавлена особа ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ :

Заявник звернувся із скаргою на дії державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, зацікавлена особа ОСОБА_2. Мотивуючи тим, що на виконанні у Довгинцівсьокму відділі ДВС міста Кривий Ріг перебуває виконавчий лист № 211/237/15-ц від 04.02.2015 року Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі ? частки на утримання ОСОБА_3 до досягнення дитиною повноліття. Під час примусового виконання вищевказаного рішення суду, старшим державним виконавцем Чумановою Н.О. 19.02.2018 року були винесені наступні постанови: про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві полювання до погашення заборгованості до сплати аліментів у повному обсязі; про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості по аліментам у повному обсязі; про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортним засобом до погашення заборгованості; про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості. Лише 10 травня 2018 року, він отримав оскаржувані постанови, які вважає неправомірними та незаконними, оскільки державним виконавцем винесені оскаржувані постанови в порушення п. 9, 10 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», так як не проведено перевірку виконання рішення суду, не викликала боржника та не вимагала від нього пояснень невиконання рішення суду, не зясовувала характер його доходу.

Крім того, зазначає, що заборгованість у нього виникла до 01.02.2018 року. Проте, відповідно до вимог ст.. 5 ЦК України, облік сукупного розміру заборгованості за шість місяців, наявність якої передбачена диспозицією ч. 9 ст. 71 Закону, починається з моменту введення цієї норми в дію, тобто з 07.01.2018 року. Оскільки новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності, Закон України № 2234 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07.12.2017 року, що набрав чинності 07.01.2018 року, та яким внесені зміни в ч. 9 ст. 71 Закону, не має зворотної сили, а відтак не застосовується до прав та обовязків, що виникли до набрання ним чинності.

Вважає, що державний виконавець не правомірно виніс оскаржувані постанови ВП № 47304652, оскільки посадова особа включила в розрахунок його заборгованості місяці, які передували ухваленню Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів».

У судове засідання учасники справи не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені.

Представник скаржника адвокат ОСОБА_4 до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність скаржника, на задоволені скарги наполягає.

Старший державний виконавець Довгинцівського ВДВС у м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_5, просила справу розглянути у її відсутність, відмовити в задоволенні скарги, вказала, що у ОСОБА_1 станом на 01.01.2017 рік заборгованість по аліментам складає 25386,21 гривень , а тому нею відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» винесено постанови про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортним засобами; у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі є правомірним, а скарга такою, що не підлягає задоволенню.

Крім того, вважає, що встановлення відповідальності за несплату аліментів згідно положень ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» ( набрало чинності 06 лютого 2018 року ) не є зворотною дією норм права в часі, оскільки дані норми не встановлюють юридичну відповідальність за дії/бездіяльність, що мали місце в минулому, а лише встановлюють порядок обчислення заборгованості зі сплати аліментів, у випадку наявності якої застосовуються передбачені обмеження прав боржника.

Дослідивши письмові докази, суд вважає за можливе скаргу задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч.ч. 4, 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно із статтею 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

З наведеного випливає, що спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом у позовному провадженні за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 7 грудня 2017 року, який набрав чинності 06.02.2018року, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців,державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

При цьому в ст. 11 ЗУ « Про виконавче провадження внесено зміни, - доповнено частиною 4 , згідно якої строк обчислення заборгованості зі слати аліментів для застосування заходів , передбачених п. 1-4 ч.9 , 20 ст. 71 цього закону обчислюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Про те, згідно зі ст.58Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Суд приймає до уваги те, що тимчасові обмеження в праві є обмеженням прав особи. Так, зокрема ст.33 Конституції України особі гарантовано свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ч. 6 ст. 10 ЦПК України, якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії.

Оскільки Законом України від 07.12.2017 року введені обмеження прав фізичної особи, зокрема, підставою для застосування котрих є наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, ці обмеження можуть застосовуватись, якщо вказана заборгованість виникла тільки після 06.02.2018 року за шість місяців.

В постановах державного виконавця про встановлення тимчасових обмежень від 19.02.2018 року вказано, що у боржника ОСОБА_1 виникла заборгованість зі сплати аліментів за шість місяців, тоді як з дати набрання чинності вказаного Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07.12.2017року і до дати винесення відповідних постанов пройшло менше місяця.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що державний виконавець при винесені зазначених постанов не врахував конституційний принцип дії закону в часі, застосував закон, яким встановлена відповідальність, до правовідносин, які виникли до набрання чинності цим законом.

Згідно зі ст.451ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Оскільки в судовому засіданні встановлено обґрунтованість скарги ОСОБА_1, суд визнає оскаржувані постанови державного виконавця від 19.02.2018 року неправомірними та розяснює державному виконавцеві, що він має право через шість місяців починаючи з дня набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07.12.2017року за наявності заборгованості у боржника зі сплати аліментів, винести вмотивовані постанови з відповідними обмеженнями.

Для поновлення порушеного права заявника суд вважає за необхідне скасувати вказані постанови.

На підставі викладеного та керуючись Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07.12.2017 року, ЗУ "Про виконавче провадження", ст.ст. 18, 76-81, 260, 353, 447, 448, 450, 451 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1, на дії державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області , зацікавлена особа ОСОБА_2 -задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області ОСОБА_5, неправомірними стосовно винесення наступних постанов ВП № 47304652: про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві полювання до погашення заборгованості по сплаті аліментів у повному обсязі; про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості по сплаті аліментів у повному обсязі; про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортним засобом; про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості по сплаті аліментів у повному обсязі.

Зобов'язати старшого державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області ОСОБА_5 скасувати Постанови ВП № 47304652 від 19.02.2018 року.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги апеляційному суду Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя: ОСОБА_6