Справа № 285/2503/18
провадження у справі № 2/0285/1073/18
04 жовтня 2018 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої судді Заполовської Т.Г.
за секретаря судового засідання Музики Н.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський
за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу
за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач 16.07.2018 року звернувся до суду з цим позовом та просив постановити рішення суду, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 01.11.2016 року в сумі 24 312,13 грн. та судові витрати.
В судове засідання сторони не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник позивача в заяві підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх у повністю. У встановлений строк відповідач не подала відзив на позов, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному провадженні.
Провадження по справі відкрито ухвалою суду від 20.07.2018 року, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження, перше судове засідання призначене на 05.09.2018 року. Розгляд справи відкладений на 04.10.2018 року за клопотанням відповідача, яка повідомила, що не отримала читаємих копій додатків до позовної заяви.
05.09.2018 року на адресу суду надійшло клопотання відповідача про закриття провадження по справі, оскільки позивач вже звертався до неї з таким же позовом та з таких же підстав.
Оскільки відповідач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не повідомила про причини неявки в судове засідання, не подала у встановлений строк відзив на позов, та враховуючи, що представник позивача в заяві не заперечував проти постановлення заочного рішення, суд постановляє ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, судом встановлено наступне.
Відповідно до листа-повідомлення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 21.05.2018р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).
26.04.2011 року ОСОБА_1 стала клієнтом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та отримала кредитну карту зі встановленим кредитним лімітом. В анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ОСОБА_1 висловила свою згоду, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами та памяткою клієнта складає між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 5).
01.11.2016 року ОСОБА_1 уклала з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та долечення до Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 6).
Також зі змісту Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що неустойка (пеня і штраф) нараховуються за одне і те ж порушення несвоєчасне виконання зобов'язань.
Окрім нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості позивач нарахував також штраф 6113,37 грн. відповідно до п.2.2 Генеральної угоди за таке ж саме порушення.
Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (Правова позиція, викладена в постанові Верховного суду від 06 вересня 2018 року № 206/931/16-ц).
З огляду на наведене судом не встановлено підстав для стягнення штрафу у розмірі 6113,37 грн. відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, оскільки діючим законодавством не передбачена подвійна відповідальність за несвоєчасне виконання зобов'язань.
В іншій частині позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтями 525-526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Таким чином, факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується Кредитним договором (який є чинним). Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору ЦК України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню.
Як встановлено судом, позивач свої зобовязання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши кредит, а остання неналежним чином виконував свої зобовязання за кредитним договором, допустивши заборгованість. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобовязань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у кредит.
Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов кредитного договору та існування заборгованості по тілу кредиту, відсотках та пені, зазначеної в позовній заяві, а також враховуючи позицію відповідача, яка не оспорила ні суму позову, ні підстав, з яких позов заявлений, суд задовольняє заявлений позов у вказаній частині.
Також рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду № 285/1745/16-ц від 10.10.2016 року задоволено позов ПАТ КБ "Приватбанк" та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.04.2011 року станом на 31.03.2016 року.
Оскільки вимоги позивача до ОСОБА_1 хоча і випливають з одного кредиту, однак заборгованість нарахована за різні періоди, тому відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача про закриття провадження по справі згідно п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.
Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог згідно вимог ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 4, 76-89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273-279, 352, 354, 355, Перехідними положеннями ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 549, 551, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 61 Конституції України, суд
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської област і за заявою відповідача протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Дата складення повного судового рішення 09.10.2018 року.
Головуюча суддя Т.Г. Заполовська