Житомирський апеляційний суд
Справа №285/1619/18 Головуючий у 1-й інст. Коцюба О. М.
Категорія 43 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Миніч Т.І.

суддів Павицької Т.М.,

ОСОБА_1

секретаря

судового засідання ОСОБА_2,

з участю представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 листопада 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком,

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та про встановлення сервітуту на період відстрочення виконання рішення.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 жовтня 2018 року зобовязано ОСОБА_3 надати суду копію договору купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою по вул. Залізничній, 29-В у м. Новоград-Волинському, який укладено між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с.96-97).

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду на підставі п.9 ч.1 ст.257 ЦПК України.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить зазначену ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду. При цьому зазначає, що постановляючи ухвалу про витребування доказів, суд першої інстанції не звернув увагу на існування в матеріалах справи доказів на підтвердження її права власності на будинок №29-В по вул. Залізничній у м.Новоград-Волинському. Крім того, витребуваний договір купівлі-продажу не є предметом розгляду у цій справі та право власності не оспорюється.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 жовтня 2018 року зобовязано ОСОБА_3 надати суду копію договору купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться по вул. Залізничній, 29-В у м.Новоград-Волинському, який укладено між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 Суд першої інстанції, задовольняючи клопотання ОСОБА_4 про витребування доказів, виходив із того, що для розгляду справи необхідно дослідити умови вказаного договору та встановити час набуття у власність нерухомості (а.с.96-97).

Вказану ухвалу суду ОСОБА_3 отримала особисто 23.10.2018 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 105).

Станом на 12 листопада 2018 року ОСОБА_3 вимоги ухвали суду не виконала, натомість направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних у матеріалах справи доказів (а.с. 114).

Представником відповідача ОСОБА_7 у судове засідання 12 листопада 2018 року подано заяву про залишення позовної заяви ОСОБА_3 без розгляду (а.с. 115).

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду на підставі п.9 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане у строк, зазначений в частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтовує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно ч. 3 ст. 84 ЦПК України у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Положеннями ч. 10 ст. 84 ЦПК України розяснено, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину для зясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_3 без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не виконані вимоги суду про надання договору купівлі-продажу спірного будинку та не подано до суду заяву про поважність причин невиконання ухвали від 17 жовтня 2018 року (а.с. 117-118).

Проте, погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки вони зроблені передчасно, без належного з»ясування всіх обставин справи.

Так, залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції не врахував, що в матеріалах справи міститься витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на будинок №29-В по вул.Залізничній у м.Новоград-Волинському, який надає вичерпну інформацію про право власності та підстави і час його набуття. Вказаний витяг подано ОСОБА_3 як додаток до її позовної заяви (а.с. 9-10).

Крім того, в подальшому представником відповідача ОСОБА_7 як додаток до її клопотання про зупинення провадження у справі подано Інформацію із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, зміст якої містить відомості про право власності на обєкт нерухомого майна та деталізовану інформацію про право власності (а.с. 75-78).

Відтак, із врахуванням меж заявлених в даній справі вимог, суд дійшов помилкового висновку про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та залишив поза увагою, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів на підтвердження права власності позивачки на будинок, який є предметом спору щодо усунення перешкод у користуванні ним.

Виходячи із наведеного, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена із порушенням норм процесуального законодавства, а тому підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 268,367,368,374,379,381-384 ЦПК України суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 листопада 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Судді: