Справа № 307/3443/18
Провадження № 2/307/1680/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Сойми М.М., за участю секретаря с/з ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру стягуваних аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітнього сина. Свої позовні вимоги мотивує тим, що на підставі рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 29 квітня 2010 року з відповідача ОСОБА_3 стягнуто на її користь аліменти в твердій грошовій сумі на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 300 гривень, щомісячно до його повноліття та витрати на лікування сина у розмірі 150 гривень, а рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 08 квітня 2013 року розмір стягнення аліментів збільшено на 650 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На даний час вона ніде не працює, позаяк крім сина ОСОБА_5 має ще четверо дітей від іншого шлюбу, проживає в будинку батьків. Зазначає, що розмір стягуваних аліментів у сумі 650 гривень на даний час не вистачає, так як син ходить до школи та збільшуються потреби на його утримання. Відповідач на даний час постійного місця роботи немає, однак працює на сезонних роботах в Чеській Республіці, де отримує хороший заробіток, але розмір доходу приховує, а тому має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі на утримання сина. Просить збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття.

26 грудня 2018 року представник відповідача ОСОБА_3- адвокат ОСОБА_6 подав до суду відзив на позовну заяву позивачки, в якому пояснив, що він позовні вимоги визнає частково. За місцем свого постійного проживання він працевлаштуватися не може, оскільки має фізичні вади за станом здоровя і не може виконувати будь-яку важку фізичну роботу. Крім цього, часто хворіє на гайморіт, через що також має певні обмеження у працездатності. На його утриманні також перебуває його матір ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є інвалідом другої групи. Крім того, відповідач перебуває в шлюбі з іншою жінкою, яка ніде не працює, позаяк веде догляд за його матірю. Відповідач постійного місця праці не має, а інколи виїжджає на сезонні роботи, що мають тимчасовий нетривалий характер. Оскільки відповідач постійного місця роботи н має, перебуває у шлюбних відносинах з іншою жінкою і має на утриманні матір, яка є інвалідом другої групи, згідний сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1100 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з мотивів, викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися, однак адвокат ОСОБА_6 подав заяву про розгляд справи у його та відповідача відсутності. Позовні вимоги визнають частково у розмірі 1100 гривень, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву. Просять позов задоволити частково.

Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та від даного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на утриманні у позивачки ОСОБА_2 (а.с.3,4,8,9).

Позивачка працює ніде не працює, позаяк веде догляд за неповнолітніми дітьми, відповідач виїжджає на сезонні роботи, має на утриманні маму, яка є інвалідом другої групи.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1ст. 184 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України).

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 08 квітня 2013 року з відповідача ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 650 гривень щомісячно до його повноліття (а. с. 7).

Збільшуючи розмір аліментів в твердій грошовій сумі, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина, суд виходить з вимог ст.192 СК України у їх системному зв'язку з положеннями ч.2 ст. 182 СК України, оскільки утримання неповнолітнього сина, який навчається в школі та підростає, потребує від позивачки значних зусиль та матеріальних витрат, а визначений у 2013 році розмір аліментів в сумі 650 гривень на дитину з урахуванням зростання цін на споживчі товари і послуги, інфляцію тощо, є недостатнім для забезпечення його фізичного, духовного розвитку та лікування, а також враховує те, що відповідач є молодою та фізично здоровою людиною, та те, що він має на утримані матір, яка є інвалідом другої групи.

За даних обставин, суд приходить до висновку, що позов позивача слід задовольнити частково та збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина, що стягуються з відповідача на користь позивачки щомісячно, та стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 430 ЦПК України, суд визнав за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць.

У відповідності ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 81,141, 209, 223, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 задовольнити частково.

Збільшити розмір стягуваних аліментів за рішенням Тячівського районного суду від 08 квітня 2013 року та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, і до його повноліття, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили.

В решті позову відмовити.

Стягнути з з ОСОБА_3 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 704, 80 гривень (Сімсот чотири гривні 80 копійок).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскарженобезпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканка смт.Тересва, вул.. І.Франка, 24, Тячівського району Закарпатської області, ідентифікаційний номер 8.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканець смт.Солотвино, вул.. Чехова, 15 Тячівського району, Закарпатської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Повний текст рішення складено 27 грудня 2018 року.

Суддя Тячівського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_8М