Справа № 610/3101/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2018 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі :

головуючого - судді Усенко С.І.,

за участі: секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

позивача - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія Харківської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 610/3101/18 (пр. № 2/610/1259/2018) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

22.10.2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просить провести поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя; визнати за ним право особистої приватної власності на автомобіль марки Mitsubishi моделі Colt 1.3, 2006 року випуску, колір - чорний, номер шасі (кузова, рами) XMCXJZ34F7F047715, реєстраційний номер НОМЕР_1; визнати за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на автомобіль марки DAEWOO моделі MATIZ, 2008року випуску, колір -Бежевий, номер шасі (кузова, рами), XWB4A11BV8A149611, реєстраційний номер НОМЕР_2; визнати за ОСОБА_3 право на 1/2 частину квартири №157, що розташована за адресою м.Балаклія вул.Центральна, 2а, має наступні характеритсики: загальна площа 54,3кв.м., житлова 30,8кв.м., кількість кімнат 2 (дві); визнати за ОСОБА_4 право на 1/2 частину квартири №157, що розташована за адресою м.Балаклія вул.Центральна, 2а, має наступні характеритсики: загальна площа 54,3кв.м., житлова 30,8кв.м., кількість кімнат 2 (дві).

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між ним та ОСОБА_4 Відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління Харківської області 02.07.2011 року було зареєстровано шлюб. 05.09.2018 року Рішенням Балаклійсьського районного суду Харківської області шлюб між ними розірвано. У період зареєстрованого шлюбу ними, подружжям, було придбано (набуто) в спільну сумісну власність таке майно:

Квартира №157, що розташована за адресою: м. Балаклія, вул. Центральна, 2а; автомобіль марки Mitsubishi моделі Colt 1.3, 2006 року випуску, колір -чорний, номер шас(кузова, рами) XMCXJZ34A7F047715, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ СХХ656644; автомобіль марки DAEWOO моделі MATIZ, 2008 року випуску, колір - Бежевий, номер шасі (кузова, рами) XWB4A11BV8A149611, реєстраційний номер НОМЕР_3, зареєстрований за ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ № якого позивачу не відомий. Щодо вказаного вище майна між ним та Відповідачкою не вдалося досягнути домовленості про його поділ у позасудовому порядку. Щодо іншого майна, як того, що було придбано (набуто) в спільну сумісну власність у період шлюбу, зокрема, предмети побуту, так і того що є об'єктами приватної власності кожного з нихс - суперечки між ним та Відповідачем відсутні, поділ здійснено за домовленістю. Автомобілі придбавались під час шлюбу за рахунок спільних коштів, а відтак є об'єктом спільної сумісної власності попри їх реєстрацію на Відповідача. Автомобіль Mitsubishi під час шлюбу здебільшого перебував у його фактичному користуванні і залишився після припинення шлюбних відносин. Автомобіль DAEWOO моделі MATIZ перебував і перебуває у фактичному користуванні Відповідача.

Оскільки дане питання не можливо вирішити з відповідачем в добровільному порядку, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 01 листопада 2018 року відкрито провадження по справі.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі, просили суд його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні було встановлено, що з 02.07.2011 року сторони перебували у шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ №162559, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклійського РУЮ Харківської області 02 липня 2011 року. (а.с. 9)

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 05.09.2018р. шлюб між ними розірвано (а.с.10-12)

Під час перебування у шлюбі, сторони придбали наступне майно:

29.09.2017р. автомобіль марки DAEWOO моделі MATIZ, 2008 року випуску, колір -Бежевий, номер шасі (кузова, рами) XWB4A11BV8A149611, реєстраційний номер НОМЕР_3, зареєстрований за ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію (а.с.13-14);

30.05.2015р. автомобіль марки Mitsubishi моделі Colt 1.3,2006 року випуску, колір чорний,номер шасі(кузова, рами)XMCXJZ34A7F047715, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію ТЗ (а.с.15-16)

15.11.2017р. квартиру № 157, що розташована за адресою: м. Балаклія, Центральна, 2а, на підставі договору купівлі-продажу, право власності оформлено на ОСОБА_4, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.17)

Позивач в своїх додаткових обгрунтуваннях позовної заяви зазначив, що на час сумісного проживання сторін, відповідач не працювала, матеріальне забезпечення родини здійснював позивач у справі, та усе майно було придбане саме за його кошти.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. (ч. ч. 1, 3 ст. 61 СК України)

При цьому п. 3 ч. 1, ч. ч. 6, 7 ст. 57 СК України встановлено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Водночас, за змістом ч. 2 ст. 70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення.

Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК) .

Вказані позиції викладені також у Пленумі Верховного Суду України в пунктах 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного кодексу України та статті 372 Цивільного кодексу України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Частиною 1,2 ст. 71 СК України передбачено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Згідно з положеннями ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.25 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Сторони в судовому засіданні пояснили, що на теперішній час автомобіль Mitsubishi моделі Colt знаходиться у користуванні позивача ОСОБА_3 Автомобіль DAEWOO моделі MATIZ знаходиться у користування відповідача ОСОБА_4. Позивач у своїй позовній заяві просив суд залишити автомобіль DAEWOO моделі MATIZ у користуванні відповідача. Відповідач, в свою чергу, в судовому засіданні не заперечувала проти визнання права власності на автомобіль Mitsubishi моделі Colt за позивачем.

Щодо вимог ОСОБА_3 в частині визнання права власності за ОСОБА_4 на автомобіль марки DAEWOO моделі MATIZ, 2008року випуску, на 1/2 частину квартири №157, що розташована за адресою м.Балаклія вул.Центральна, 2а, суд відмовляє в цій частині позовних вимог, оскільки за відповідачем ОСОБА_4 вже зареєстровано право власності на дане майно.

Отже, позовна заява ОСОБА_3 про поділ майна подружжя підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 265 ЦПК України, ст. ст. 365 ЦК України;ст. ст. 57; 60, 61, 65, 69, 70, 71 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.

Провести поділ майна подружжя між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яке є об"єктом спільної сумісної власності.

Визнати за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на автомобіль марки Mitsubishi моделі Colt 1.3, 2006 року випуску, колір - чорний, номер шасі (кузова, рами) XMCXJZ34F7F047715, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири №157, що розташована за адресою м.Балаклія вул.Центральна, 2а.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3, 02.03.1981р.н. який проживає за адресою: 64200, Харківська область м.Балаклія в"їзд Пушкіна б.19, РНОКПП НОМЕР_4.

Відповідач: ОСОБА_4, 10.02.1983р.н., яка проживає за адресою: 64200, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_5.

Повний текст рішення виготовлено 26.12.2018.

Суддя