Постанова

Іменем України

22 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 759/13887/15-ц

провадження № 61-29618св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», яка підписана представником СидоренкоНаталією Миколаївною, на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року у складі судді: Лук'яненко Л. М., та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Ратнікової В. М., Борисової О. В., Левенця Б. Б.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року залишено без розгляду позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, щов судове засідання призначене на 13 квітня 2016 року, 14 червня 2016 року (а. с. 96, 100 ) належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився, заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило.

ПАТ «Дельта Банк» оскаржило ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» відхилено, а ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що представник позивача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» двічі поспіль не з'явився в судові засідання, призначені на 13 квітня 2016 року та на 16 червня 2016 року, хоча про місце, дату і час засідань був повідомлений у встановленому законом порядку. Оскільки ПАТ «Дельта Банк» було належним чином повідомлене про місце, дату і час судового розгляду справи, проте представник позивача в судове засідання двічі не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, то висновок суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду є обґрунтованим та відповідає вимогам процесуальному закону.

У червні 2017 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося з касаційною скаргою на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року, в якій просило оскаржені ухвали скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. При цьому посилалося на те, що судами порушено норми процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що: в банку спочатку було запроваджено тимчасову адміністрацію, а згодом ліквідацію і при проведенні інвентаризації виявилося, що ухвала Святошинського районного суду м. Києва втрачена;представник, який супроводжував справу № 759/13887/15-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі її у власність, не передав справу новому представнику; скасування довіреностей не дозволяло представникам банку бути присутнім в судовому засіданні.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 19 вересня 2017 року відкрите касаційне провадження у справі.

У жовтні 2017 року відповідач надіслала заперечення на касаційну скаргу, в якому просила в задоволені касаційної скарги відмовити. Заперечення мотивовані тим, що касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки: позивач отримував повістки про судові засідання; окрім скасованих довіреностей уповноваженою особою фонду, були чинними інші довіреності на представників (ОСОБА_7, ОСОБА_8), які могли бути присутніми в засіданні.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України (в редакції, чинній на момент постановлення оскарженої ухвали суду першої інстанції) суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності

Суди встановили, що про судове засідання, призначене на 13 квітня 2016 року, ПАТ «Дельта Банк» було повідомлено належним чином, завчасно, більш ніж за двадцять днів, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи і було отримане уповноваженою особою банку 23 березня 2016 року (а. с. 96). Про судове засідання, призначене на 16 червня 2016 року, ПАТ «Дельта Банк» також було повідомлене належним чином, завчасно, більш ніж за місяць, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке отримане уповноваженою особою банку 06 травня 2016 року (а. с. 100).

Встановивши, що ПАТ «Дельта Банк» було належним чином повідомлене про місце, дату і час судового розгляду справи, проте представник позивача в судове засідання двічі не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, обґрунтовано залишив позов без розгляду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені ухвали постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права. Колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржені ухвали без змін.

Оскільки оскаржені ухвали залишені без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 406, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», яка підписана представником СидоренкоНаталією Миколаївною, залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель