Справа №461/8364/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2018 року Галицький районний суд міста Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.

секретар судового засідання Мисько С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, -

в с т а н о в и в:

ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 28.11.2016 року між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_1 було укладено договір страхування наземного транспорту, згідно якого застраховано автомобіль НОМЕР_1.

28.11.2016 року у м. Львові по вул. І. Чмоли 2, мала місце дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Toyota», державний реєстраційний номер «ВН 9777 ВЕ» під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Citroen» державний реєстраційний номер «ВС 0033 ЕК», під керуванням ОСОБА_2 Богдановича.Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Citroen» державний реєстраційний номер «ВС 0033 ЕК» було завдано механічних ушкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку.

Відповідно до Постанови Галицького районного суду м. Львова від 09.03.2017 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення..

12.05.2017 року страхова компанія здійснила виплату ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3» страхове відшкодування в розмірі 100 000,00 гривень. Оскільки згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, то страхова компанія має право просити стягнути з ОСОБА_1 в порядку регресу вказану суму.

Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, наслідки неявки.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов заперечив з тієї підстави, що він у встановлений Законом терміна /протягом трьох днів/ звернувся до страхової компанії із заявою-повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. На підтвердження надав суду повідомлення про ДТП від 30.06.2016 р..

Суд, заслухавши виступ відповідача, повно та всебічно зясувавши обставини, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були дослідженими в судовому засіданні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 листопада 2016 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_1 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5126473.

У відповідності до умов Полісу № АК/5126473 страхування Позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Toyota», державний реєстраційний номер «ВН 9777 ВЕ», сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.

28.11.2016 року у м. Львові по вул. І. Чмоли, 2, мала місце дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Toyota», державний реєстраційний номер «ВН 9777 ВЕ» під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Citroen» державний реєстраційний номер «ВС 0033 ЕК», під керуванням ОСОБА_2.

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Citroen» державний реєстраційний номер «ВС 0033 ЕК» було завдано механічних ушкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку.

Відповідно до Постанови Галицького районного суду м. Львова від 09.03.2017 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

П. п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, покладено обов'язок невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Судом встановлено та підтверджується повідомленням про ДТП, що відповідач протягом трьох робочих днів, а саме 30.11.2016 року подав позивачу-страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, де вказав всі відомості про ДТП та його учасників, які йому були відомі.

За приписами п. п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана однієї особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобовязань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обовязок.

За приписами ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно з п. 22.1, п. 22.2 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

З наведеного вбачається, що обов'язок сплатити потерпілому страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика (за вирахуванням франшизи) покладається на ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Зі звіту №1322/16 про оцінку автомобіля НОМЕР_2 від 23.12.2016 року вбачається, що вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля складає 155590,02 гривень (а.с. 24-26).

Платіжним дорученням №110 від 12.05.2017 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» провела ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_3» страхову виплату в розмірі 100 000.00 гривень.

Отже, наведеними правовими нормами встановлено обовязок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини дорожньо-транспортної пригоди власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Судом встановлено, та ніким не оспорюється сам факт настання страхового випадку, він зафіксований правоохоронними органами, відповідач визнаний судом винним в ДТП, страховик сплатив страхове відшкодування, забезпечені транспортні засоби учасники ДТП мали страхові поліси.

Факт неповідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду є підставою для відшкодування страхувальником у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування.

Проте в разі, якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, притягнутий до адміністративної відповідальності; страховик сплатив страхове відшкодування, та повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду суд взяв за основу ухвалення рішення, яке повинно ґрунтуватися на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з таких зобов'язань повинні вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків (зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі №6-284цс15, від 22 березня 2017 року у справі №6-2011цс16, постанові Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі №722/1929/15-ц).

Необґрунтована виплата страхового відшкодування має місце у разі, коли страховика не було повідомлено про страховий випадок жодним з учасників дорожньо-транспортної пригоди, що призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

ОСОБА_1 - водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, надав суду докази того, що він протягом трьох робочих днів, а саме 30.11.2016 року виконав свій обов'язок щодо своєчасного повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, за таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 979-983, 988, 989 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12,16, 22, 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та керуючись ст. ст. 10-13, 81-82, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.Р.Волоско.