Справа № 204/7075/18
Провадження № 2-з/204/107/18 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 204/7075/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,-

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2018 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. З позовною заявою до суду надійшла заява позивача про забезпечення зазначеного позову.

В заяві про забезпечення позову позивач просив накласти арешт в межах суми вартості позову - 512307,49 грн. на наступне майно:

-земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий № НОМЕР_3, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

-земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий № НОМЕР_4, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2;

-земельну ділянку площею 0,0985 га, кадастровий № НОМЕР_5, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3.

В обґрунтування заяви зазначено, що внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, йому була спричинена матеріальна шкода. На підставі договору, укладеного з «Українська пожежна-страхова компанія», відповідач визнала повну конструктивну загибель пошкодженого ТЗ, що належить позивачеві. За умовами п.2 Договору страхування, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну потерпілого складає у сумі 100000 гривень. 21 серпня 2017 року, враховуючи встановлений ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну потерпілого, Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» на банківську картку № НОМЕР_6, яка належить позивачеві, перерахувала 99500 гривень у якості виплати по страховому відшкодуванню, згідно страхового акту OTS 046/000/17/0021 від 21.08.2017 року. Різниця вартості відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого в ДТП, та виплаченої суми страховиком складає суму розміром 503497,49 грн., яку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пообіцяли відшкодувати в період до січня 2018 року, однак свого зобов'язання не виконали, а з березня 2018 року, взагалі припинили спілкування, не відповідають на дзвінки та уникають виконання свого зобов'язання. Виходячи з того, що за відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 137987077 від 17.09.2018 року, у червні 2018 року ОСОБА_4 придбала у м. Дніпрі за договором купівлі-продажу декілька земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, що вказує на її спроможність відшкодувати завдані збитки, то її дії прямо свідчать і вказують на недобросовісність і свідоме ухиляння від виконання зобов'язання по відшкодуванню, завданих йому матеріальних збитків з її вини, тому, є всі підстави вважати, що відповідач - ОСОБА_4, отримавши даний позов, з метою уникнення виконання зобов'язання компенсувати заподіяну йому матеріальну та моральну шкоду, має можливість переоформити належне їй майно на іншу особу, шляхом відчуження або передати в іпотеку на користь третіх осіб, що призведе до ускладнення вирішення судової суперечки, і неможливості компенсації заподіяної шкоди, тобто унеможливить виконання рішення суду по стягненню суми по відшкодуванню завданої шкоди. Заявник вважає, що такий вид забезпечення позову є абсолютно співмірним та адекватним позовним вимогам, та унеможливить намагання відповідача переоформити належне їй майно на третіх осіб до розгляду справи по суті.

Позовна заява з заявою про забезпечення позову передані мені, судді Самсоновій В.В., 27 вересня 2018 року цивільною канцелярією суду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до ч. ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні рішення.

При цьому, відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб. Згідно із п. 4 цієї ж Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивачки, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, розглянувши дану заяву та додані до неї матеріали, враховуючи обставини справи, з урахуванням наданих суду на теперішній час доказів, суд прийшов до висновку, що між сторонами дійсно виник спір стосовно відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

Із всіх доказів, що висвітлюють події, вбачається, що у відповідача, можливо, у майбутньому може виникнути обов'язок щодо відшкодування позивачеві матеріальної шкоди, спричиненої йому внаслідок ДТП, і такі обставини остаточно підлягають доказуванню у судовому засіданні, але для вирішення питання про вжиття заходів по забезпеченню позову для суду достатньо такої інформації для виключення обставин, за яких позов міг бути пред'явлений завідомо до неналежного відповідача та не стосується зазначеного спору. Отже, такі обставини відсутні на час вирішення даної заяви.

Суду доведено належними доказами, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки відчуження відповідачем належного їй нерухомого майна, може зробити не можливим, або значно утруднить виконання рішення суду, а для цього необхідно виключити найменшу можливість утруднення виконання рішення суду.

Таким чином, існує загроза можливості невиконання рішення суду за відсутності вжиття заходів забезпечення позову.

Разом з тим, накладення саме арешту на нерухоме майно, що належить відповідачеві, про який заявлене заявником, є необґрунтованим, оскільки такий вид забезпечення позову може викликати негативні наслідки при його виконанні, а саме: вилучення майна з користування власника та передачу іншим особам на відповідальне зберігання, що також може перешкоджати її можливій господарській діяльності, що буде порушувати законні права власника земельних ділянок, як за Цивільним кодексом України, так й за Конституцією України в частині непорушності права приватної власності. Тому, такий вид забезпечення позову є необґрунтованим.

В іншій частині, обраний заявником захід забезпечення позову, суд вважає співмірним із заявленими вимогами, оскільки позивачем пред'явлений позов з ціною у розмірі 512307 грн. 49 коп.

Згідно з ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає можливим задовольнити дану заяву частково та накласти, в межах заявленої суми позову у розмірі 512307 грн. 49 коп., заборону будь-яким особам, у тому числі суб'єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду, тощо, вчиняти будь-які дії, що пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, а саме на зазначені заявником земельні ділянки.

В свою чергу, вирішуючи питання зустрічного забезпечення позову, судом враховано, що передбачені законом підстави для беззаперечного застосування до позивача зустрічного зобов'язання, які передбачені випадками, зазначеними у ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутні, у зв'язку з чим зустрічне забезпечення по справі не застосовано.

При цьому, відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Так само, згідно з ч. 3 ст. 431 ЦПК України, виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

На підставі викладеного, керуючись п. п. 3-4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 149, 150, 152, 153, 154, 157, 247, 258-261, 352-354, 431 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 204/7075/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити частково.

Застосувати заходи забезпечення позову у даній справі № 204/7075/18, шляхом накладення, в межах заявленої суми позову у розмірі 512307 грн. 49 коп., заборони будь-яким особам, у тому числі суб'єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду, тощо, вчиняти будь-які дії, що пов'язані з державною реєстрацією речових прав на наступне нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2, а саме:

-земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий № НОМЕР_3, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 101. Номер запису про право власності: 26652892;

-земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий № НОМЕР_4, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2. Реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 101. Номер запису про право власності: 26653478;

-земельну ділянку площею 0,0985 га, кадастровий № НОМЕР_5, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3. Реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 01. Номер запису про право власності: 2445481.

У відповідності до п. п. 3, 4, 7 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», судом зазначаються відомості про стягувача та боржника відповідно:

-ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_4;

-ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, проживає за адресою: АДРЕСА_5.

Зустрічне забезпечення у справі не застосовано.

Копію даної ухвали суду направити для виконання до Відділу реєстрації майнових прав Управління реєстраційної служби Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради та Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред'явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.В. Самсонова