КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/9356/18
Провадження № 2/520/5486/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Шевчук В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

24.07.2018року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_3 на її -ОСОБА_2 користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, 03.02.2014року народження, у розмірі ? частини з усіх видів доходу, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову й до досягнення дитиною повноліття, тобто до 03.02.2032року.

В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що з 04 жовтня 2002року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3. Від даного шлюбу 03.02.2014року у них народилася донька ОСОБА_4.

На даний час, як вказує позивачка, до Київського районного суду м. Одеси нею подано позов про розірвання шлюбу.

Позивачка зазначає, що донька - ОСОБА_4 з вересня 2017року проживає разом з нею, хоча місце її проживання зареєстроване за місцем проживання її батька - ОСОБА_3.

Крім того, позивачка вказує, що відповідач останнім часом не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання їх доньки, майже усі витрати, повязані з утриманням дитини несе вона,

Також позивачка зазначає, що донька відвідує дошкільний дитячий заклад, а на її пропозиції щодо добровільного надання достатньої допомоги на утримання дитини відповідач не реагує.

У звязку з тим, що матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає, позивачка звернулася до суду із відповідним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 26.07.2018року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання 02.10.2018року позивачка не зявилась, але 05.09.2018року надала до канцелярії суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_3 про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання 02.10.2018року не зявився, однак 10.09.2018року надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, а також вказав, що позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи, що від позивачки та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також у звязку з тим, що позивачка підтримує позовні вимоги, а відповідач позов визнав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, прийняти визнання позову відповідачем та задовольнити позов, виходячи з наступного.

Як встановлено судом у судовому засіданні, позивачка ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 7).

Від даного шлюбу, 03 лютого 2014року у них народилася донька ОСОБА_4, про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 8).

З довідки (виписки з домової книги про склад сімї та прописку) від 15.06.2018року вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_3, мати - ОСОБА_2 проживає без реєстрації.

Разом з тим, на теперішній час ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають окремо, а їх донька ОСОБА_4, 03 лютого 2014року народження, проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 180, ч.ч.1-2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що вищезазначеними нормами закону передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, враховуючи, що відповідач позов визнав у повному обсязі, згоден на сплату аліментів у визначеному у позовній заяві розмірі на утримання доньки, а також враховуючи положення ст. 183 СК України, суд вважає за необхідне позов задовольнити, а саме: стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, 03 лютого 2014року народження, у розмірі ? частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 липня 2018року й до досягнення повноліття ОСОБА_4, тобто до 03 лютого 2032року.

Суд розяснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 704,80грн. підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3, 08.07.1978року народження, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 65031, АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, 24.06.1983року народження, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: 65113, АДРЕСА_2, аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, 03 лютого 2014року народження, у розмірі ? частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 липня 2018року й до досягнення повноліття ОСОБА_4, тобто до 03 лютого 2032року.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, 08.07.1978року народження, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 65031, АДРЕСА_1,на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складено 05.10.2018року.

Суддя Петренко В. С.