Справа № 405/7101/18
Провадження № 2-з/405/72/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі головуючого судді Іванової Л.А., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 25001) до ОСОБА_2 (вул. Дзержинського (теперішня назва вул. ОСОБА_3)АДРЕСА_2, м. Кропивницький, 25006) про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину (справа № 405/7101/18, провадження № 2/405/1281/18), в якому (позові) просить:

- розірвати шлюб, укладений між нею (позивачем) та відповідачем ОСОБА_2А;

- стягнути з ОСОБА_2 на її (позивача) користь аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позовної заяви і до досягнення донькою повноліття, тобто до 06.10.2030 року;

- зобовязати ОСОБА_2 щомісячно до досягнення донькою повноліття, тобто до 06.10.2030 року, приймати участь в оплаті додаткових витрат на потреби доньки у розмірі 50 % від їх фактичного, загального розміру.

Також, просила стягнути з ОСОБА_2 на її (позивача) користь понесені судові витрати на загальну суму 3254,80 коп., а саме: витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2550,00 грн. та судовий збір в сумі 704,80 грн.

Разом з позовною заявою позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення вищевказаного позову, в якій остання просить вжити заходи забезпечення позову до розгляду справи по суті, а саме: накласти арешт на автомобіль ВАЗ 211440, 2007 року випуску, обєм двигуна 1596 см2, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, право власності на який зареєстровано за відповідачем, та в обґрунтування поданої заяви, посилаючись на положення ч. 4 ст. 181 СК України, якими передбачено, що у разі виїзду одного з батьків за кордон на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти стягуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зокрема, в Порядку стягнення аліментів на дитину (дітей) у разі виїзду одного з батьків для постійного проживання в іноземній державі, з якою не укладено договір про надання правової допомоги, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2002 року № 1203, шляхом виконання аліментних зобов'язань з утримання дитини до досягнення нею повноліття, які оформляються договором між особою, яка сплачує аліменти та одним з батьків, з яким залишається дитина (діти), або її опікуном, піклувальником, або договором про припинення права на аліменти для дитини (дітей) у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо), - зазначила, що, як їй стало відомо у приватній бесіді з відповідачем, останній збирає документи для виїзду з країни на постійне місце проживання за кордон, та, крім іншого, збирається продати зазначений вище автомобіль та розпорядитися коштами від його продажу на власний розсуд, що, в свою чергу, в разі ухвалення судом рішення по даній справі про стягнення на її (позивача) користь аліментів та додаткових витрат на дитину, - унеможливить виконання такого судового рішення.

Ухвалою суду від 26.11.2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Зваживши доводи, викладені в заяві про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову у даній цивільній справі не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п.п. 3, 4 розяснень пленуму Верховного Суду України, викладених в постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

При цьому, надаючи оцінку твердженню позивача про наміри відповідача виїхати на постійне проживання до іншої держави та продати зареєстрований за ним (позивачем) автомобіль, судом відзначається, що таке твердження є безпідставним, так як ґрунтується лише на субєктивному висновку позивача, сформованому у неї, як зацікавленої особи, з бесіди з відповідачем, що обєктивно жодними іншими доказами не підтверджено.

З огляду на викладене вище, керуючись наведеними нормами процесуального права та враховуючи роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, розглядаючи заяву про забезпечення позову в межах доводів, викладених в заяві про забезпечення позову, судом відзначається, що позивачем не наведено вмотивованого обґрунтування, що саме цей вид заходу забезпечення позову необхідно вжити, та яким саме чином невжиття такого заходу ускладнить або унеможливить виконання рішення суду про стягнення аліментів, що призведе до несплати аліментів; не доведено та не надано належних доказів того, що вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач, є співмірним із заявленими позовними вимогами; не зазначено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказаний захід забезпечення позову; не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, та не доведено, в чому існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду і чи є вона реальною, при цьому, до посилання позивача на наміри відповідача виїхати на постійне проживання до іншої країни суд відноситься критично, так як таке твердження будь якими належними доказами позивачем не підтверджено, на підставі чого суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, шляхом накладення арешту на автомобіль ВАЗ 211440, 2007 року випуску, обєм двигуна 1596 см2, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, право власності на який зареєстровано за відповідачем.

Відповідно до положень ч. 6, ч. 10 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 258, 260, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, шляхом накладення арешту на автомобіль ВАЗ 211440, 2007 року випуску, обєм двигуна 1596 см2, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без повідомлення учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова