Справа № 367/8454/16-ц
Провадження №2/367/1847/2018
27 серпня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Пархоменко О.В.,
з участю секретаря Коваленко С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення,-
Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що він проживає та є зареєстрованим разом із відповідачкою - ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1. З відповідачкою перебував у шлюбі, який було розірвано рішенням Ірпінського міського суду Київської області в квітні 2016 року, за час шлюбу придбав вказану вище квартиру. Вказує, що повернувшись додому 20.10.2016 р. за адресою: АДРЕСА_1 виявив, що відповідачкою було змінено вхідні замки на дверях без його відому, та на прохання позивача впустити його до квартири відповідачка не реагувала, а на телефонні дзвінки не відповідала. На теперішній час ОСОБА_1 не має постійного місця проживання, вимушений постійно переходити від одних знайомих до інших чи жити у свої матері. Таким чином ОСОБА_2 позбавляє позивача права користування житлом яке належить йому на праві власності.
В зв'язку із вищевикладеними обставинами просить зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом вселення його до даного будинку та передачі ключів від неї.
Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує.
В судове засідання відповідач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомила, в зв'язку із чим суд, враховуючи письмову заяву позивача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280-284 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.
У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що згідно витягу з відомостей про об'єкт нерухомого майна за реєстраційним номером № 24311287 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 1/1 частини квартири АДРЕСА_2, на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2, 13.12.2012 р. виконавчого комітету Бучанської міської ради.
Згідно висновку про відсутність кримінального правопорушення від 10.11.2016 року затвердженого начальником Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області перевірку за зверненням громадянина ОСОБА_1 (НОМЕР_1 від 26.10.2016 р.) закінчено в зв'язку з відсутню ознак кримінального правопорушення. У даному висновку, зокрема, зазначено, що 26.10.2016 року до Ірпінського ВП ГУНП в Київській області з письмовою заявою звернувся громадянин ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою АДРЕСА_3 в якій він вказує, що 26.10.2016 близько 12 год 00 хв виявив замінені замки у вхідних дверях власної квартири. З цього приводу була опитана ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2., яка в своєму поясненні пояснила, що вона також проживає за адресою АДРЕСА_4, оскільки за рішенням суду ця квартира поділена навпіл між нею та її колишнім чоловіком ОСОБА_1 та вона проживає у своїй частині квартири. Також ОСОБА_2 додала, що вона дійсно змінила замки у вищевказаній квартирі заради своєї безпеки, оскільки її колишній чоловік приходить за їх місцем проживання та постійно вчиняє конфлікти.
Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України).
Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Частинами 1 та 4 статті 156 Житлового кодексу України передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.
Враховуючи встановлені судом обставини та зазначені вище норми Закону, та те, що відповідачем не надано доказів спростування щодо заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити частково позовну заяву про усунення перешкод у користуванні майном та зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні належною йому на підставі свідоцтва про право власності квартирою АДРЕСА_5 та передати ОСОБА_1 ключі від зазначеної квартири.
Оскільки ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_5 та не позбавлений права користування вказаним майном, тому суд відмовляє у задоволення вимоги щодо усунення перешкод в користуванні шляхом вселення його в квартиру.
На підставі ст.ст. 316, 317, 386, 404-405 ЦК України, керуючись ст. ст.150, 156 ЖК України ст. ст. 4, 10, 76, 81, 141, ч. 2 ст. 247, 259, 264-265, 268, 273, 280-284, 365 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_5 та передати ключі ОСОБА_1 від квартири АДРЕСА_6
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,20 грн.
В інший частині позов залишити без задоволення.
Копію заочного рішення направити сторонам для відома.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Пархоменко