АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2018 року м. Одеса

справа №511/1265/18

провадження №22-ц/785/6420/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого- Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів- Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Сідлецької Ю.С.,

учасники справи:

позивач- ОСОБА_4,

відповідач- публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»

треті особи- приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Завалієв Артем Анатолійович, Роздільнянський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 12 червня 2018 року у складі судді Іванової О. В.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі-ПАТ КБ "ПриватБанк"), треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Завалієв А.А., Роздільнянський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Зазначав, що 04 грудня 2017 року приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис про стягнення з нього на користь ПАТ КБ "ПриватБанк", відповідно до умов укладеного між ними кредитного договору б/н від 18 серпня 2006 року та розрахунку заборгованості за вказаним договором станом на 15 серпня 2017 року грошові кошти у сумі 26 798,73грн., які складаються з заборгованості:

- за тілом кредиту у розмірі 3 996,4грн;

- за відсотками у розмірі 21 050,01грн;

- по штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн;

-по штрафу (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 1 252,32грн.

Посилаючись на те, що встановлена рішенням апеляційного суду Одеської області від 29 січня 2015 року заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 7 016,7 грн. погашена ним повністю, просив задовольнити його позов.

Одночасно ОСОБА_4 подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення з нього на користь банка на підставі виконавчого напису нотаріуса, яке ним оскаржується у судовому порядку.

Заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача.

Судове рішення мотивоване тим, що:

-позивачем не наведено достатніх правових підстав для забезпечення позову, не надано доказів про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі невжиття заходів забезпечення позову;

-до цього часу виконавчий напис нотаріуса не виконано, відомості на якій стадії станом на теперішній час перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса відсутні, а тому відсутні підстави стверджувати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому;

-вказаним забезпеченням позову фактично оспорюються та ставляться під сумнів судові рішення, які набрали законної сили, що вид забезпечення позову фактично ототожнений позовним вимогам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4просить ухвалу суду скасувати та задовольнити заяву про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права (а.с.91-98).

Зокрема, апелянт зазначив, що судом не враховано, що відповідно до п.6 ч.1ст.150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відзив на апеляційну скаргу від інших учасників судового процесу не надійшов.

Представник відповідача та треті особи в судове засідання не з'явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись апеляційним судом належним чином, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розглядові у їх відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши виділені матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 4 ч.1ст.376 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст.149 ЦПК України суд має право за заявою учасника справи вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до правил п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Законом України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом.

Предметом позову ОСОБА_4 є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, тобто позивачем оскаржується виконавчий документ у судовому порядку.

Як вбачається з листа головного державного виконавця Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській областівід 03 липня 2018 року №11640, в його провадженні перебуває виконавче провадження ВП 55904275 по виконанню виконавчого напису згаданого вище нотаріуса, в рамках якого з ОСОБА_4стягнуто на користь банка 3 474,24грн. та виконавчий збір у розмірі 386,04 грн.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що заява про забезпечення позову є обгрунтованою, оскільки між сторонами дійсно наявний спір про визнання виконавчого напису нотаріуса, за яким відкрите виконавче провадження про стягнення з позивача заборгованості, таким, що не підлягає виконанню, і невжиття заходів забезпечення позову може привести до необґрунтованого або надмірного стягнення грошових коштів із ОСОБА_4, і таке забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції помилково відмовив ОСОБА_4 у задоволенні заяви про забезпечення позову, а тому ухвала суду підлягає скасуванню із постановленням нового судового рішення про задоволення заяви позивача.

Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 12 червня 2018 року скасувати.

Заяву ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» грошових коштів у сумі 26 798,73 грн на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Завалієва Артема Анатолійовича від 04 грудня 2017 року.

Копію постанови направити головному державному виконавцю Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області для виконання.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 29 серпня 2018 року.

Головуючий /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області Г.Я. Колесніков