ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7296/18
провадження № 2/753/5010/18
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2018 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.

при секретарі Івашків О.В.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача Ковальчук М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди

встановив:
Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з останнього 37809, 98 грн. завданої державі майнової шкоди та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 26.02.2015 з вини ОСОБА_2 завдано державі матеріальну шкоду.

Ухвалою від 10.07.2018 відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

21.11.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені в його мотивувальній частині.

Відповідач та його представник позов визнали частково та просили стягнути шкоду в розмірі місячного грошового забезпечення.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Військова частина НОМЕР_1 є одним із структурних підрозділів Міністерства оборони України та утримується за рахунок бюджетних коштів. Збитки, які їй спричиняються, це безпосередня шкода економічним інтересам держави.

Судом встановлено, що 26.02.2015 о 15 год. 25 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Камаз», д.н.з. НОМЕР_2 по Повітрофлотському шляхопроводу у м. Києві, порушив п. 13.3 ПДР під час об їзду перешкоди, не дотримався безпечного інтервалу до автомобіля марки «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , в результаті чого відбулося зіткнення, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Керуючись ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.03.2015 (справа № 761/6254/15-ц).

Потерпілий у ДТП звернувся до страхової компанії ПАТ «СК`ВУСО», із заявою про виплату страхового відшкодування.

В свою чергу, ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» звернулось з позовом до військової частини НОМЕР_1 у порядку господарського судочинства, до Господарського суду м. Києва, про стягнення 36209,98 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 22.03.2017 позов ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» задоволено повністю, стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» суму страхового відшкодування в розмірі 36209,98 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн.

Зазначене судове рішення набрало законної сили та було виконане військовою частиною НОМЕР_1 , про що свідчить платіжне доручення № 215 від 27.07.2017.

Таким чином, державі в особі, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 26.02.2015 з вини ОСОБА_2 , завдано матеріальну шкоду.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання службових обов`язків визначено Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 № 243/95-ВР (далі - Положення).

Так, згідно з пунктом 2 Положення, відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. Пункт 13 передбачає, що військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, зокрема у разі дій, бездіяльності, що мають ознаки злочину.

Частиною 1 ст. 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги регресу до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений.

На день ДТП ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та перебував при виконанні службового обов`язку на автомобілі «Камаз», який є власністю військової частини НОМЕР_1 /а.с. 9, 10, 33/.

Таким чином, відповідач не був власником автомобіля, на якому вчинив ДТП, не володів ним на підставі будь-якого речового права, а в момент заподіяння шкоди виконував обов`язки військової служби.

Даних про те, що відповідач заволодів транспортним засобом за допомогою протиправних дій, в матеріалах справи не має.

Повна матеріальна відповідальність за шкоду військовослужбовців та призваних на збори військовозобов`язаних, заподіяна з їх вини державі настає у разі умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій, дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину.

Судом встановлено, що відповідачем було вчинено адміністративне правопорушення, тому наявні підстави про покладення матеріальної відповідальності у розмірі заподіяної шкоди, але не більше місячного грошового забезпечення, як це передбачено п. 10 Положення, оскільки шкоду заподіяно недбалим виконанням ним службових обов`язків.

Покладення на відповідача повної матеріальної відповідальності не відповідає вимогам зазначеного положення, оскільки матеріали справи не містять даних про вчинення дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину, або посилання на наявність інших обставин за яких настає повна матеріальна відповідальність.

Враховуючи викладене вище, з відповідача на користь позивача належить стягнути завдану майнову шкоду в сумі 5 371 грн. 18 коп. та судові витрати в розмірі 1762 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22,1166,1187,1191 ЦК України, ст.ст. 2,10,76-81,206, 263-265, 267, 273, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:
Позовні вимоги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Військової частини НОМЕР_1 матеріальну шкоду в межах середнього заробітку, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 5 371 грн. 18 коп. та судові витрати в розмірі 1762 грн. 00 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Військова частина НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , МФО: 820172, .

Відповідач: ОСОБА_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_4 .

Повний текст рішення виготовлено 06.12.2018.

Суддя: Ю.С. Мицик