Дата документу 02.10.2018 Справа № 552/4190/18
Провадження № 6/554/333/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Чуванової А.М.,

за участю секретаря - Садошенко М.П.,

розглянувши цивільну справу за поданням головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 про визначення частки у спільній сумісній власності подружжя; заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ :

Державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним поданням, в якому просить визначити 1/2 частку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в спільній сумісній власності, а саме: грошових коштах, отриманих в якості орендної плати за оренду земельних ділянок №:00:003:0017 площею 3,0596 га, №:00:002:0001 площею 1,0189 га та №:00:005:0057 площею 3,6549 га; визначити 1/2 частку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в спільній сумісній власності подружжя, а саме: грошових коштів, які містяться на банківських рахунках, які відкриті чи будуть відкриті в банківських установах України та належать ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обгрунтування подання державний виконавець посилається на те, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження №31970655 з примусового виконання виконавчого листа №2-143/07, виданого 05.04.2007 року Октябрським районним судом м.Полтави про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 13000 гривень. Постановою державного виконавця від 02.04.2012 року відкрито виконавче провадження.

Згідно отриманих даних, за боржником зареєстровані транспортні засоби, які постановою державного виконавця оголошено в розшук. Згідно відповідей Державної податкової служби України та Пенсійного фонду боржник працює в ФОПГ ОСОБА_5, постановою державного виконавця від 19.06.2018 року звернуто стягнення на дохід боржника. Проте, згідно повідомлення ОСОБА_6 боржник звільнений за угодою сторін 23.05.2018 року. За боржником нерухоме майно не зареєстроване та наявний запис про обтяження нерухомого майна. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі відповідно актового запису №6 від 30.09.2000 року. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дружина боржника на праві власності має три земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Плосківської сільської ради Решетилівського району Полтавської області за кадастровими номерами №:00:003:0017 площею 3,0596 га, №:00:002:0001 площею 1,0189 га та №:00:005:0057 площею 3,6549 га.

Земельні ділянки перебувають в оренді в ТОВ «Агротехсервіс» відповідно до договорів оренди б/н від 16.02.2016 року та додаткових угод від 02.01.2017 року. Строк дії оренди до 31.12.2027 року. Розмір орендної плати 10% з урахуванням індексу інфляції. Договори зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: №13338248, №13395174, №13336413. Грошові кошти отримані від оренди земельних ділянок відповідно до ст.60 СК України належать дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 в судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити. Пояснив, що 09.04.2013 року боржник був обмежений судом в праві виїзду за кордон.

Заінтересовані особи до суду повторно не зявилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність, враховуючи, що згідно ч.2 ст. 443 ЦПК України неявка сторін і заінтересованих осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Вислухавши державного виконавця, вивчивши матеріали подання, суд вважає, що дане подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження №31970655 з примусового виконання виконавчого листа №2-143/07, виданого 05.04.2007 року Октябрським районним судом м.Полтави про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 13000 гривень (а.с.5 виконавчий лист).

Постановою державного виконавця від 02.04.2012 року відкрито виконавче провадження (а.с.4 постанова про відкриття виконавчого провадження).

Згідно із ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до роз'яснень викладених у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з додержанням вимог процесуального закону щодо допустимості засобів доказування.

Згідно із ч.2,5,6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно із п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 р. №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», суди повинні мати на увазі, що при виконанні рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець згідно зі ст. 50 Закону N 606-XIV у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках і вкладах в установах банків та інших кредитних організаціях, а також на рахунки в цінних паперах у депозитаріях останніх, і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей - на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявником жодним чином не доведено та не надано достатніх, допустимих та належних доказів того, що ним здійснювалось звернення стягнення за виконавчим документом на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, а також, не надано жодних доказів їх відсутності достатніх для задоволення вимог стягувача.

Крім того, фактично державним виконавцем взагалі не вказане майно, в якому він просить визначити частки, та більше того, в поданні йде мова про неконкретизовані банківські рахунки і банківські установи.

Також, є незрозумілими вимоги про визначення частки в банківських рахунках, які будуть відкриті в майбутньому.

Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість, безпідставність подання державного виконавця, та відмову у його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.443 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 про визначення частки у спільній сумісній власності подружжя; заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст ухвали складено 05.10.2018 року.

Суддя: А.М.Чуванова