Справа №333/2645/18
Провадження №2/333/1694/18
РІШЕННЯ

Іменем України

30 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Піх Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Бобко О.В., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа регіональний центр МВС в Запорізькій області про визнання права власності на рухоме майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання права власності на рухоме майно.

Свої вимоги мотивував тим, що 10.05.2004 року між позивачем та відповідачем по справі ОСОБА_4 власником автомобіля ВАЗ 21051, реєстраційний номер №08395НЕ, 1990 року випуску, було укладено в письмовій формі договір зберігання даного транспортного засобу строком на два роки. При цьому був підписаний акт приймання-передачі, відповідно до якого ОСОБА_4 передав на зберігання вказаний автомобіль позивачу ОСОБА_2

Запорізьким МРЕВ-1 УДАІ УМВС України 20.05.2004 року йому був виданий тимчасовий реєстраційний талон на право керування цим автомобілем. Після закінчення строку дії договору -10.05.2006 року, власник авто біля ОСОБА_4 за своїм автомобілем до позивача не звертався та не забрав його. Таким чином, з 2006 року позивач безперервно та відкрито володіє автомобілем до цього часу. Власник автомобіля ОСОБА_4 помер 03.05.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

У зв'язку з чим просить суд, визнати за ним право власності за набувальною давністю на автомобіль ВАЗ 21051, колір білий, сєдан.

Представник позивача, яка діє на підставі довіреності ОСОБА_1, у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала, просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала.

Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, від представника до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступними підставами.

Судом встановлено:

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 20.07.1990 серії ЯТС № 388844, власником транспортного засобу марки ВАЗ модель 21051, рік випуску 1990, колір білий є ОСОБА_4.

Згідно договору зберігання транспортного засобу від 10.05.2004 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 передав на зберігання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, автомобіль ВАЗ 21051, 1990 року випуску, сєдан білого кольору, номер кузова ХТА 210510L1128251, реєстраційний номер №08395, який належить йому на праві власності.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 110456 виданого Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області від 04.05.2008 року, ОСОБА_4 помер 03.05.2008 року, актовий запис № 4249.

Згідно зі ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. При цьому, власникові належать правомочності з володіння, користування та розпорядження належним йому майном (ст. 317 ЦК України).

В ст. 325 ЦК України визначено, що фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

Так, згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спеціальні правила щодо набуття права власності на майно передбачені ст. 344 ЦК України, відповідно до якої особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Окрім того, в п. 6 Листа ВССУ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» за № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 р., Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ звертає увагу судів на те, що при вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом.

Добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно. Тому, встановлення добросовісності залежить від підстав набуття майна.

Відкритість та безперервність володіння теж є необхідними умовами для набуття права власності за набувальною давністю і означають, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, а також те, що протягом означеного в законі строку володілець не вчиняв дій, що свідчили б про визнання ним обов'язку повернути річ власнику, а також йому не пред'являвся правомочною особою позов про повернення майна. Так, набуття права власності на нерухоме майно за набувальною давністю можливе і у разі існування відомостей про попереднього власника, що унеможливлює набуття права власності як на безхазяйну річ.

Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Суд вважає, що позивачем доведено факт набуття ним права власності за набувальною давністю, оскільки він добросовісно, відкрито, безперервно користується автомобілем ВАЗ 21051 реєстраційний номер №0839НЕ, 1990 року випуску , з 2006 року, тобто більше ніж п'ять років, осіб, які б заявили свої права на це майно не встановлено, відповідач проти задоволення позову не заперечує. Тому враховуючи викладене за ним може бути визнано право власності на це рухоме майно за набувальною давністю згідно ч.1 ст. 344 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір. Проте, оскільки позивач не наполягає на стягненні з відповідача понесених ним судових витрат при зверненні з позовом до суду, суд не вбачає підстав для його стягнення з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 344 ЦК України, ст.ст.10,12, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа регіональний центр МВС в Запорізькій області про визнання права власності на рухоме майно за набувальною давністю задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 право власності за набувальною давністю на автомобіль ВАЗ 21051 реєстраційний номер №0839НЕ, 1990 року випуску, колір білий, сєдан, номер кузова ХТА 210510L1128251.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Ю.Р. Піх