ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 2-1301/08

Провадження № 22-ц/818/1720/18

21 грудня 2018 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого Сащенко І.С.

суддів Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Литвин О.Б.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2018 року (суддя Губська Я.В.)

по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у справі № 2-1301/08/04 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, шляхом зняття арешту з майна, накладеного ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13 березня 2008 року, -

встановив:

04.05.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову у справі №2-1301/08/04, шляхом зняття арешту з майна, накладеного ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13 березня 2008 року.

В обґрунтування заяви зазначав, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13 березня 2008 року у справі №2-1301/08/04 в забезпечення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди було накладено арешт на зареєстровані за ним обєкти нерухомості та транспортні засоби, а також майно, що знаходиться в квартирі АДРЕСА_1, заборонено їх відчуження та зміну власника. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09.07.2008 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Харківської області від 10.09.2008 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 5000 грн. Заявник посилається на те, що відкритих виконавчих проваджень у зазначеній справі відносно нього в провадженні Київського ВДВС м. Харкова ГТУЮ не перебуває, оскільки ОСОБА_1 для примусового виконання зазначеного рішення не зверталася. Вжиті судом заходи забезпечення позову порушують право ОСОБА_2 розпоряджатися своєю часткою квартири.

В судове засідання учасники справи не зявилися.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.10.2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у справі №2-1301/08/04, шляхом зняття арешту з майна, накладених ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13 березня 2008 року відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою скасувати заходи забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи; порушенням норм процесуального права. Зазначає, що суд дав неправильну оцінку доказам та критично поставився до інформації, наданої у листах Київського та Московського ВДВС. Звертає увагу на те, що згідно наданих доказів жодних виконавчих проваджень, у яких він є стороною ні в Київському, ні в Московському ВДВС не знаходиться. Вказані обставини є підтвердженням того, що ОСОБА_1 виконавчий лист до виконання не предявляла.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 проти задоволення апеляційної скарги заперечує. Зазначає, що рішення суду до теперішнього часу не виконане, а відповідач своїми діями намагається уникнути виконання судового рішення.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13 березня 2008 року у справі №2-1301/08/04 в забезпечення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди було накладено арешт на зареєстровані за ним обєкти нерухомості та транспортні засоби, а також майно, що знаходиться в квартирі АДРЕСА_1, заборонено їх відчуження та зміну власника.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09.07.2008 року, з урахуванням змін, внесених рішенням Апеляційного суду Харківської області від 10.09.2008 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що суду не надано доказів того, що рішення по справі виконано.

Колегія суддів з таким висновком не погоджується, оскільки він не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до положень ч.ч. 7, 8 ст. 158 ЦПК України ( в редакції, чинній на час розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову) у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Згідно розяснень, які містяться в пункті 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Згідно інформації, наданої Київським та Московським відділами державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області виконавчі документи, де стороною є ОСОБА_2 на виконанні у відділах не перебувають (а.с. 20-21).

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що в 2008 році вона отримала в суді виконавчий лист та звернулася з ним до Київського ВДВС. Співробітник відділу їй пояснив, що виконавчий лист не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», проте їй його не повернув. Вона подумала, що виконавчий лист прийнято до виконання та на протязі всього цього періоду часу ( близько 10 років ) чекала, коли надійдуть гроші. З заявами вона нікуди не зверталася, ніяких дій, направлених на отримання будь-якої інформації щодо стану виконання рішення суду нею не вчинялося.

Згідно з частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, ухвала Київського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2018 рокупідлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2018 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скасувати заходи забезпечення позову, шляхом зняття арешту з майна, накладеного ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13 березня 2008 року справі №2-1301/08/04 на зареєстровані за ОСОБА_2 обєкти нерухомості та транспортні засоби, а також майно, яке знаходиться в квартирі АДРЕСА_2 з забороною їх відчуження і зміни власника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2018 року.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

ОСОБА_3