Апеляційний суд Житомирської області
Справа №288/911/17 Головуючий у 1-й інст. Зайченко Є. О.
Категорія 19 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року

Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 288/911/17 за позовом ОСОБА_1 до Попільнянського районного споживчого товариства, Комбінату громадського харчування Попільнянського районного споживчого товариства про визнання права власності на частку майна за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 12 червня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Зайченко Є.О. у смт. Попільня,

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просила визнати за нею право власності на частку у майні нежитлової будівлі «Універмаг», що знаходиться по вул. Б.Хмельницького, 12а у смт. Попільня, Житомирської області у сумі 3274,00 грн, що у відсотковому співвідношенні становить 3,2 % від загальної вартості будівлі, визнати за нею право власності у майні Комбінату громадського харчування Попільнянського районного споживчого товариства у сумі 5644,00 грн. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона з 03 січня 1972 року є пайовиком Попільнянського споживчого товариства та рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 09.06.2003 була визнана співвласником Комбінату громадського харчування. Позивачу визначено основну частку у майні споживчого товариства у розмірі 1637,00 грн та в майні споживспілок у розмірі 2753,00 гривень. З метою закріплення за нею права на частку у майні відповідачів та здобуття права на додаткову частку у майні, було укладено договори про сплату пайового внеску для участі в програмі завершення розмежування і закріплення власності у споживчій кооперації України, було визначено за ОСОБА_1 основну та додаткову частку у майні Попільнянського районного споживчого товариства в розмірі 3274,00 грн та у майні Комбінату громадського харчування Попільнянського районного споживчого товариства в розмірі 5506,00 грн та 138,00 грн, вказані пайові внески було сплачено останньою повністю. ОСОБА_1 зазначала, що було створено споживче товариство «Юкон» та вони звертались до загальних зборів Попільнянського районного споживчого товариства з проханням передати на баланс новоствореного товариства визначені їм частки у майні та суму сплачених пайових внесків, відповідно до програми завершення розмежування і закріплення власності у споживчій кооперації України та умов договору, в яких встановлено зобовязання визначити та закріпити за пайовиком частку в майні товариства. Проте, з моменту подання заяви від 15.07.2003, Попільнянським районним споживчим товариством не були скликані загальні збори, до компетенції яких відноситься право вирішення даного питання. Оскільки, Попільнянському районному споживчому товариству належить на правах колективної власності нежитлова будівля, цілісний будинок «Універмаг», розташований в смт. Попільня по вул. Б.Хмельницького, 12а Попільнянського району Житомирської області, позивач із врахуванням вартості зазначеної будівлі та відсотку її пайового внеску, вказує на наявність підстав для визнання за нею права власності на 3,2 % від загальної вартості будівлі та права власності на частку у майні Комбінату громадського харчування Попільнянського районного споживчого товариства у розмірі сплачених пайових внесків.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 12 червня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким визнати за нею право на основну та додаткову частку у майні Попільнянського районного споживчого товариства та право на основну, додаткову та збільшену частку у майні Комбінату громадського харчування Попільнянського районного споживчого товариства. На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом першої інстанції неповно було встановлено обставини, що мають значення для вирішення справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна № 93303668 від 31 липня 2017 року, нежитлова будівля, цілий будинок «Універмаг», розташований за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, смт. Попільня, вул. Б. Хмельницького, 12 а, загальною площею 1083,6 кв.м., загальною вартістю 102071,00 грн, перебуває у колективній власності Попільнянського районного споживчого товариства, реєстраційний номер майна 3235571 від 29.10.2003 року. ОСОБА_2 заяви від 15.07.2003, поданої членами споживчого товариства, зокрема ОСОБА_1, до загальних зборів членів Попільнянського районного споживчого товариства, подано звернення про виділення активів, пасивів (відповідні частини зобовязань) споживчого товариства новоствореному підприємству та припинення членства в споживчому товаристві та винесення рішення щодо виділення із споживчого товариства активів, що припадають на визначену їм для закріплення частку в майні споживчого товариства і відповідні частини пасивів та зобовязань споживчого товариства новоствореному підприємству та виключити їх з членів споживчого товариства.

Як вбачається із квитанції до прибуткового касового ордера № 4329 від 26.11.2001, ОСОБА_1 було сплачено пайові внески згідно договору 2-129/1 в розмірі 82,00 гривні. Із квитанції до прибуткового касового ордера № 1485 від 27.11.2001, ОСОБА_1 було сплачено внески по розмежуванню в частині від стажу пайового капіталу в розмірі 138,00 гривні та згідно квитанції №820 від 18.08.2003, останньою було сплачено додаткові пайові внески у розмірі 138,00 грн. Відповідно до договору № 2-129/1 про сплату пайового внеску для участі в програмі завершення розмежування і закріплення власності у споживчій кооперації України від 26.11.2001, укладеного між Попільнянським районним споживчим товариством та ОСОБА_1 при внесені нею пайового внеску в товариство вона приймає участь в програмі завершення розмежування і закріплення власності у споживчій кооперації України, а саме для закріплення часток в майні товариства, пайовик вносить до 26.05.2002 в касу чи на поточний рахунок товариства, підприємства пайовий внесок в сумі 82,00 грн, у тому числі за визначені розміри часток у майні: - основну 1637,00 грн, додаткову 1637,00 гривень.

Відповідно до договору про сплату пайового внеску для участі в програмі завершення розмежування і закріплення власності у споживчій кооперації України від 15 липня 2002 року, укладеного між Комбінатом громадського харчування Попільнянського районного споживчого товариства та ОСОБА_1 при внесені нею пайового внеску в товариство вона приймає участь у вказаній програмі, а саме для закріплення часток в майні товариства, пайовик вносить до 15.07.2002 в касу чи на поточний рахунок товариства, підприємства пайовий внесок в сумі 138,00 грн, у тому числі за визначені розміри часток у майні: основну 2753,00 грн, додаткову 2753,00 гривень.

Відповідно до договору про сплату пайового внеску для участі в програмі завершення розмежування і закріплення власності у споживчій кооперації України від 18.08.2003, укладеного між Комбінатом громадського харчування Попільнянського районного споживчого товариства та ОСОБА_1 при внесені нею пайового внеску в товариство вона приймає участь в програмі завершення розмежування і закріплення власності у споживчій кооперації України, а саме для закріплення часток в майні товариства, пайовик вносить до 31.12.2003 в касу чи на поточний рахунок товариства, підприємства пайовий внесок в сумі 138,00 грн, у тому числі за визначені розміри часток у майні, додаткову 138,00 гривень. Як вбачається із довідки № 129/1 про частки у майні споживчого товариства і споживспілок, виданої члену Попільнянського споживчого товариства ОСОБА_1, відповідно до рішення зборів уповноважених пайовиків від 30.10.2001, їй визначено основні частки у майні споживчого товариства в розмірі 1637,00 грн і у майні споживспілок 2753,00 гривень.

Відповідно до рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 09.06.2003, в задоволенні позову ОСОБА_1 до комбінату громадського харчування Попільнянського районного споживчого товариства, Попільнянського районного споживчого товариства про зобовязання прийняти у співвласники, вірне нарахування основної частки в майні, нарахування додаткової частки та видачу майнового сертифікату відмовлено, зокрема, судом у вказаному рішенні, на підставі досліджених документів, а саме постанови звітних зборів уповноважених пайовиків Попільнянського районного споживчого товариства від 13.03.2003 та додатків до неї встановлено, що ОСОБА_1 прийнята у число співвласників підприємства.

ОСОБА_2 копії членської книжки № 30 ОСОБА_1 з 03.01.1972 є членом Попільнянського районного споживчого товариства .

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 25.02.2015, позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Попільнянського районного споживчого товариства, третя особи: Житомирська обласна спілка споживчих товариств, Попільнянська районна спілка споживчих товариств, ОСОБА_6 про визнання проведених загальних зборів членів Попільнянського районного споживчого товариства - недійсним, а прийнятих на них рішень не чинними задоволено, визнано проведені 27.06.2014 загальні збори членів Попільнянського районного споживчого товариства недійсними, а прийняті на них рішення - не чинними з моменту їх прийняття, зокрема судом у вказаному рішенні, на підставі досліджених документів, а саме довідок № 129, 130, 131, 133, 132,134, 135, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 142, 143 від 24 листопада 2014 року, виданих головою правління Попільнянського РСТ, витягу з постанови № 6 від 05.02.2008 та витягу з постанови № 17 від 07.05.2007 встановлено, що ОСОБА_1 виключена зі списків членів Попільнянського районного споживчого товариства та не є членом Попільнянського споживчого товариства.

ОСОБА_2 витягу з постанови № 17 від 07.05.2007 «Про виключення із членів споживчого товариства», керуючись статтею 13 ОСОБА_7 районного споживчого товариства, щодо делегування права правлінню РайСТ про виключення із членів товариства та на підставі поданих заяв, правління районного споживчого товариства постановило: виключити із членів споживчого товариства ОСОБА_1 та ОСОБА_8

ОСОБА_7 «Попільнянського районного споживчого товариства» та ОСОБА_7 «Комбінату громадського харчування Попільнянського районного споживчого товариства» видно, що підприємства в своїй діяльності керуються Законом України «Про споживчу кооперацію» та комбінат громадського харчування на добровільних засадах входить до складу Попільнянського районного споживчого товариства» та вказані ОСОБА_7 є основними документами, що регулюють їх діяльність.

ОСОБА_2 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, засновником комбінату громадського харчування Попільнянського районного споживчого товариства є - Попільнянське районне споживче товариство.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається остання, як на підставу для задоволення її позовних вимог, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та не ґрунтуються на достатніх і належних доказах, оскільки позивач не надав підтвердження отримання нею майнового сертифікату на право на пай (частку) в майні споживчого товариства, які б давали підстави для визнання за нею права власності на частку у майні споживчого товариства та зокрема на виділ його в натурі, у спосіб вказаний позивачем.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

ОСОБА_2 частини першої, другої статті 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Порядок здійснення права спільної часткової власності встановлено статтею 358 ЦК України, зокрема частинами першою третьою визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

ОСОБА_2 статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

ОСОБА_9 Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 червня 2015 року № 6-318цс15, визначено, що за правилами статті 392 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) позов про визнання права власності може бути предявлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон повязує виникнення в особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Статтею 1 Закону України «Про споживчу кооперацію» (далі Закон) визначено, що споживча кооперація в Україні - це добровільне об'єднання громадян для спільного ведення господарської діяльності з метою поліпшення свого економічного та соціального стану. Вона здійснює торговельну, заготівельну, виробничу та іншу діяльність, не заборонену чинним законодавством України, сприяє соціальному і культурному розвитку села, народних промислів і ремесел, бере участь у міжнародному кооперативному русі.

Відповідно до частини першої, четвертої статті 6 Закону, членство у споживчому товаристві може бути індивідуальним і колективним. Індивідуальними членами споживчого товариства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку і виявили бажання брати участь у здійсненні цілей і завдань споживчого товариства.

Член споживчого товариства має право: брати участь у діяльності споживчого товариства, обирати і бути обраним до його органів управління і контролю, вносити пропозиції щодо поліпшення діяльності товариства та усунення недоліків у роботі його органів і посадових осіб; на перевагу у придбанні товарів і одержанні послуг у магазинах та інших підприємствах споживчої кооперації; одержувати частку прибутку, що розподіляється за результатами господарської діяльності між членами споживчого товариства відповідно до їх пайового внеску; бути прийнятим у першочерговому порядку на роботу в споживче товариство відповідно до освіти і професійної підготовки та одержувати направлення в учбові заклади, в тому числі на правах господарського стипендіата на договірних засадах.

Загальні збори (збори уповноважених) можуть встановлювати для членів споживчого товариства й інші переваги, а також пільгові умови користування послугами кооперативних підприємств та установ.

Частиною першою статті 9 Закону встановлено, що власність споживчої кооперації є однією з форм колективної власності. Вона складається з власності споживчих товариств, спілок, підпорядкованих їм підприємств і організацій та їх спільної власності. Кожний член споживчого товариства має свою частку в його майні, яка визначається розмірами обов'язкового пайового та інших внесків, а також нарахованих на них дивідендів. Володіння, користування та розпорядження власністю споживчої кооперації здійснюють її органи відповідно до компетенції, визначеної статутами споживчих товариств та їх спілок .

Відповідно до Положення про майнові сертифікати на право на пай (частки) в майні споживчого товариства, підприємства споживспілки та ведення реєстрів власників майнових сертифікатів, затвердженого ОСОБА_9 VI зборів ОСОБА_9 Укоопспілки XVII скликання 03 квітня 2003 року, із змінами, внесеними згідно з ОСОБА_9 Центральної спілки споживчих товариств від 25 січня 2006 року (далі Положення), розробленого до Програми завершення розмежування і закріплення власності в споживчій кооперації України (Укоопспілки), встановлено порядок виготовлення, зберігання, видачі, обліку майнових сертифікатів на право на пай (частки) членів споживчого товариства в майні споживчого товариства (далі - право на пай (частки).

Підставою для видачі майнових сертифікатів є рішення Комісії Укоопспілки з питань завершення розмежування і закріплення власності в споживчій кооперації України.

ОСОБА_2 пункту 2.1. Положення - майновий сертифікат на право на пай (частку) у майні споживчого товариства (далі - майновий сертифікат) - іменний документ, який видається споживчим товариством члену споживчого товариства (на його вимогу) та засвідчує право на пай (частку).

Розділом 3 Положення, зокрема пунктами 3.1, 3.2, 3.3., 3.14 врегульовано порядок оформлення та видачі майнових сертифікатів та визначено, що оформлення документів на видачу членові споживчого товариства майнового сертифіката на право на пай (частки) проводиться за його заявою, яка подається правлінню споживчого товариства. Реєстри членів споживчих товариств, які виявили бажання отримати майнові сертифікати, подаються споживчими товариствами щоквартально.

До реєстрів членів споживчих товариств, які виявили бажання отримати майнові сертифікати, додається інформація про наслідки перевірки правильності проведення Всеукраїнської перереєстрації членів споживчого товариства та визначення їм паю (часток) в майні споживчого товариства і споживспілок. Комісія Укоопспілки з питань завершення розмежування і закріплення власності в споживчій кооперації України щоквартально розглядає подані документи і приймає рішення про видачу майнових сертифікатів або відмову.

Майновий сертифікат виписується відповідальною особою управління бухгалтерського обліку, звітності і корпоративних прав Укоопспілки українською мовою в одному примірнику.

Пунктом 4.1. Положення визначено, що право на пай (частку) в майні споживчого товариства набувається пайовиком після виконання ним своїх зобов'язань щодо сплати споживчому товариству пайових внесків та отримання майнового сертифіката на право на пай (частку) в майні споживчого товариства.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 звернулася до суду із позовними вимогами про визнання за нею права власності на частку у майні нежитлової будівлі, цілісний будинок «Універмаг», що знаходиться по вул. Б.Хмельницького, 12а у смт. Попільня Житомирської області у сумі 3274,00 грн, що у відсотковому співвідношення становить 3,2 % від загальної вартості будівлі та визнати за нею право власності на частку у майні Комбінату громадського харчування Попільнянського районного споживчого товариства у сумі 5644, 00 грн.

Частина 3 ст. 49 ЦПК України передбачає право позивача до закінчення підготовчого засідання змінити предмет або підстави позову шляхом подання позовної заяви.

У ході розгляду справи, ОСОБА_1 не скористалась своїм правом щодо зміни предмету або підстави позову.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відтак, прохання ОСОБА_1 у апеляційній скарзі визнати за нею право на основну та додаткову частку у майні Попільнянського районного споживчого товариства та визнати право на основну, додаткову та збільшену частку у майні Комбінату громадського харчування Попільнянського районного споживчого товариства не відповідають позовним вимогам, щодо яких ухвалено рішення суду першої інстанції.

Відповідно до Положення про майнові сертифікати на право на пай (частки) в майні споживчого товариства, підприємства споживспілки та ведення реєстрів власників майнових сертифікатів, затвердженого ОСОБА_9 VI зборів ОСОБА_9 Укоопспілки XVII скликання 03 квітня 2003 року, із змінами, внесеними згідно з ОСОБА_9 Центральної спілки споживчих товариств від 25 січня 2006 року встановлює порядок виготовлення, зберігання, видачі, обліку майнових сертифікатів на право на пай (частки) членів споживчого товариства, підприємства споживспілки, відповідно до вимог якого, оформлення переходу права власності на пай (частки) в майні має бути закріплено майновим сертифікатом.

Зважаючи на вищенаведене, доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 12 червня 2018 року залишити без змін.

ОСОБА_9 набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 29 серпня 2018 року.

Головуючий

Судді