_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4119/17
Провадження № 2/520/3003/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

секретар судового засідання - Дідур Ганна Сергіївна,

за участі: представника позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та його представника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Приватне підприємство "Прогрес-Риелт", про звернення стягнення на майнові права; та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа - Приватне підприємство "Прогрес-Риелт", про визнання недійсними договорів, -

ВСТАНОВИВ:

06.04.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором №014/0079/74/56983 від 16.06.2006 року звернути стягнення на предмет іпотеки згідно Іпотечного договору від 19.06.2006 року за № У-134, а саме: майнові права на квартиру під будівельним номером 307, розташовану на тринадцятому поверсі секція 3 житлового будинку під №1 за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд. 118-а, будівництво якої не завершено, які випливають з Договору №3Б/ПР-1-21 про інвестування, укладеного 12.01.2006 року між ОСОБА_3 і ПП "Прогрес-Риелт" - шляхом переведення заставлених майнових прав за Договором №3Б/ПР-1-21 від 12.01.2006 року на ОСОБА_1 При цьому позивач посилається на те, що 04.11.2016 року між ОСОБА_5 і ОСОБА_1 укладено Договір відступлення права вимоги №04-11/16, згідно з яким до позивача перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема, до відповідача ОСОБА_3 за його зобовязаннями відповідно до іпотечного договору, укладеному з Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль».

18.04.2017 року провадження у справі відкрито.

20.09.2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом та відповідно до заяви від 19.12.2017 року про уточнення зустрічних позовних вимог просить: визнати недійсним договір відступлення права вимоги №04-11/16 від 04.11.2016 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 про перехід прав вимоги за кредитними договорами, що укладені між ВАТ "ОСОБА_6 Аваль" та Боржниками, вказаними в Реєстрі Боржників; визнати недійсним Іпотечний договір від 19.06.2006 року, укладений між ВАТ "ОСОБА_6 Аваль" та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за №у-134, яким забезпечуються вимоги Іпотекодержателя за кредитним договором №014/0079/74/56983 від 16.06.2006 року. При цьому відповідач ОСОБА_3 посилається на те, що Договір відступлення права вимоги є таким, що суперечить ЦК України, а позивач ОСОБА_1 не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності на момент його укладення. Крім того, щодо вимог про визнання недійсним іпотечного договору позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 зазначає, що на момент його укладення відповідно до чинної редакції Закону України «Про іпотеку» майнові права не могли бути предметом іпотеки.

06.11.2017 року представник позивача ОСОБА_1 подав до суду заперечення на позовну заяву про визнання договору недійсним, в якому просить застосувати позовну давність до вимоги ОСОБА_3 про визнання недійсним Іпотечного договору від 19.06.2006 року та в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

05.02.2018 року представник відповідачаТкачова В.О. надав до суду відповідь на відзив щодо наведених відповідачем у відзиві на зустрічну позовну заяву заперечень, в якій зазначає, що перебіг позовної давності належить рахувати з дня, коли ОСОБА_3 довідався про порушення свого права, а саме з дати отримання позовної заяви ОСОБА_1, тобто з 30.05.2017 року. При цьому представник відповідача вказує, що основною підставою для визнання недійсним іпотечного договору є недійсність договору відступлення права вимоги та, крім того, іпотечний договір має ще низку ознак недійсності, щодо чого позивач не надала аргументованої відповіді.

Ухвалою суду від 12.07.2018 року підготовче засідання закрито та справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити в повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 просить відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали та просять в задоволенні позову відмовити, зустрічний позов ОСОБА_3 підтримали та просять задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 16.06.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 укладено Кредитний договір №014/0079/74/56983, відповідно до умов якого Кредитор на положеннях та умовах цього Договору надає Позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії (надалі кредит) з лімітом 55016,00 доларів США. Кредит надається на 240 місяців з 16.06.2006 року до 16.06.2026 року /а.с.126-132/.

19.06.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8, яким забезпечено вимоги Іпотекодержателя Акціонерного поштово-пенсійного банку «Аваль», що витікають з кредитного договору №014/0079/74/56983 від 16.06.2006 року, укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем ОСОБА_3, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому (майбутньому) /а.с.119-123/.

Пунктом 1.2. Іпотечного договору від 19.06.2006 року визначено, що предметом іпотеки є майнові права на квартиру під будівельним номером 307, загальною площею 56,12 кв.м., розташовану на тринадцятому поверсі секція 3 житлового будинку під №1 за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, будинок під №118-а, будівництво якої не завершено.

04.11.2016 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 уклали Договір відступлення права вимоги №04-11/16, відповідно до умов якого Кредитор ОСОБА_5 передає (відступає) Новому кредиторові ОСОБА_1 за плату, а Новий кредитор приймає належні Кредитору ОСОБА_9 Вимоги до Боржників за Кредитними договорами, вказаними у Реєстрі Боржників, зокрема до відповідача ОСОБА_3, що вбачається з додатків до Договору відступлення права вимоги №04-11/16 /а.с.9-18/.

04.11.2016 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 уклали Договір відступлення права вимоги за іпотечним договором, відповідно до якого у звязку з укладенням Сторонами Договору відступлення права вимоги №04-11/16 за кредитним договором №014/0079/74/56983 від 16.06.2006 року, що укладений між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та позичальником ОСОБА_3, Іпотекодержатель ОСОБА_5 передає, а Новий Іпотекодержатель приймає всі права вимоги за Іпотечним Договором, що укладений між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3 і посвідчений 19.06.2006 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим №У-134, який виступає в якості забезпечення виконання зобовязань, що випливають з Кредитного договору. З моменту укладання цього Договору Новий кредитор набуває статусу Іпотекодержател за Іпотечним договором /а.с.116-117/.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта станом на 19.09.2017 року /а.с.72-77/ вбачається, що іпотекодержателем за іпотечним договором У-134, виданим 19.06.2006 року на обєкт квартира, майнові права на квартиру за адресою: Одеська обл., м. Одеса, Фонтанська дорога (вулиця Перекопської дивізії)АДРЕСА_1, є ОСОБА_1.

В ході судового розгляду справи встановлено, що відповідачем ОСОБА_3 умови кредитного договору не виконуються, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 01.11.2016 року відповідно до розрахунку складала: заборгованість за кредитом та процентами - 97758,98 доларів США, за боргованість за пенею 5866822,58 грн. /а.с.33/. Вказані обставини стороною відповідача не оспорюються.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, у випадку прострочення позичальником сплати чергової частини боргу, кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту у повному обсязі.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання договірного зобов'язання не допускається.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині.

Відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Матеріали справи не містять відомостей про погашення заборгованості за договором кредиту.

Пунктом 8.7. Іпотечного договору визначено, що з усіх питань, що стосуються предмета, умов та процесу виконання цього договору, але прямо не врегульовані положеннями цього договору, сторони мають керуватись чинним законодавством.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про заставу» при заставі майнових прав реалізація предмета застави провадиться шляхом уступки заставодавцем заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права, або в інший спосіб, не заборонений законом, у тому числі шляхом продажу права вимоги третій особі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога позивача про переведення на нього заставленого права передбачена чинним законодавством і є правильним способом захисту прав у випадку, коли предметом застави є майнові права.

В зустрічних позовних вимогах ОСОБА_3 посилається на те, що укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 договір про відступлення права вимоги фактично є договором факторингу, для укладення якого позивач не мала достатнього обсягу цивільної дієздатності. Однак суд не погоджується з даною позицією з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Вислухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи та Договір відступлення права вимоги №04-11/16 від 04.11.2016 року, зокрема, суд, погоджуючись з доводами сторони позивача, приходить до висновку, що вказаний договір не є договором факторингу в розумінні ст. 1077 ЦК України, а є відступленням права вимоги, тобто цесією, в звязку з чим позивач мала достатній обсяг цивільної дієздатності для укладення зазначеної угоди. Інших обставин, які б свідчили про недійсність вказаного договору, стороною позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 не наведено.

Стосовно вимог ОСОБА_3 при визнання недійсним Іпотечного договіру між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3, що був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 19.06.2006 року суд зазначає наступне.

Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Статтею 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оспорюваний стороною відповідача ОСОБА_3 Іпотечний договір був ним особисто підписаний 19.06.2006 року, в звязку з чим суд вважає, що строк позовної давності щодо визнання зазначеного договору недійсним є таким, що сплинув, та при наявності заяви представника позивача про його застосування, в задоволенні вказаної зустрічної позовної вимоги належить відмовити. При цьому доводи сторони відповідача ОСОБА_3 щодо того, що про порушення своїх прав Іпотечним договором від 19.06.2006 року відповідач дізнався тільки після отримання позовної заяви в 2017 році, суд вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню як необґрунтовані та безпідставні.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 274-279, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 256, 261, 267 ЦК України, Закону України «Про іпотеку», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_2) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1), третя особа - Приватне підприємство "Прогрес-Риелт" (ЄДРПОУ 3356766, місце знаходження: м. Одеса, вул. Приморська, 49), про звернення стягнення на майнові права задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № 014/0079/74/56983 від 16.06.2006 року звернути стягнення на предмет іпотеки згідно Іпотечного договору від 19.06.2016 року за № У-134, а саме: майнові права на квартиру під будівельним номером 307, розташовану на тринадцятому поверсі секція 3 житлового будинку під №1 за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, будинок 118-а, будівництво якої не завершено, які випливають з Договору №3Б/ПР-1-21 про інвестування, укладеного 12.01.2006 року між ОСОБА_3 і Приватним підприємством «Прогрес-Риелт» - шляхом переведення заставлених майнових прав за Договором №3Б/ПР-1-21 від 12.01.2006 року на ОСОБА_1.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_2), третя особа - Приватне підприємство "Прогрес-Риелт" (ЄДРПОУ 3356766, місце знаходження: м. Одеса, вул. Приморська, 49), про визнання недійсними договорів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3473,00 грн. /три тисячі чотириста сімдесят три гривні 00 копійок/.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня одержання копії рішення шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Повний текст рішення суду складено протягом 05.10.2018 року.

Суддя Васильків О. В.