Справа № 352/1360/17
Провадження № 22-ц/779/900/2018
Головуючий у 1 інстанції Струтинський Р. Р.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі суддів колегії судової палати у цивільних справах головуючого Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Бойчука Л.М.

з участю ОСОБА_1 її представника ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3 його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5 опіки та піклування Тисменицької РДА до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини, за апеляційною скаргою представника Сеник ОСОБА_6 ОСОБА_7 на ухвалу Тисменицького районного суду від 04 червня 2018 року, постановлену суддею Струтинським Р.Р. в м. Івано-Франківську,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 9 розд. XIIІ «Перехідні положення» Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України» справи у судах першої та апеляційної інстанції провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 3 жовтня 2017 року.

21 серпня 2017 року ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5 опіки та піклування Тисменицької РДА, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини.

Позовна заява мотивована тим, що 07.05.1994 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них є неповнолітня дитина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Так як спільне життя між сторонами не склалося, просив шлюб між сторонами розірвати, визначити місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем проживання матері.

Ухвалою Тисменицького районного суду від 23 серпня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

02.11.2017 року ОСОБА_3 уточнивши позовні вимоги, просив шлюб між сторонами розірвати, визначити місце проживання неповнолітнього сина з батьком.

Ухвалою Тисменицького районного суду від 29 березня 2018 року до участі у справі залучено орган опіки та піклування Тисменицької РДА в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача.

31 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про передачу справи на розгляд до Івано-Франківського міського суду.

Ухвалою Тисменицького районного суду від 04 червня 2018 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд до Івано-Франківського міського суду відмовлено.

На дану ухвалу представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали з передачею справи за підсудністю, посилаючись на те, що позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування. Позови про розірвання шлюбу можуть предявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоровя чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. Зазначає, що зареєстрованим місцем проживання сторін та їхнього сина є м.Івано-Франківськ, тому на думку апелянта підсудністю такого спору є Івано-Франківський міський суд.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримали, просять задовольнити скаргу.

ОСОБА_3 і його представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнали, вважають оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно ч. 2 ст.28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть предявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоровя чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що ОСОБА_3 звернувся в Тисменицький районний суд Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5 опіки та піклування Тисменицької РДА про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини і зазначав, що він та відповідачка фактично проживають в ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6).

Доказів того, що позивач та відповідач зареєстровані за місцем перебування у с.Березівка, вул. 1-го Листопада Тисменицького району Івано-Франківської області у матеріалах справи немає (а.с.6).

Даними, які містяться у довідці №02-02/390 виданої КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» від 30.01.2018 року ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_8 зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_4 ім. В. Стефаника у м. Івано-Франківську (а.с.27).

Отже, розгляд Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5 опіки та піклування Тисменицької РДА про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини суперечить вимогам ч.1 ст.27, ч.2 ст.28 ЦПК України, якими встановлено, шо позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

За змістом п.1ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно ст.32 цього Кодексу спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить висновку, що ухвала суду першої інстанції про відмову про передачу справи на розгляд іншого суду не відповідає вимогам процесуального закону, тому підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд до Івано-Франківського міського суду за територіальною підсудністю.

Керуючись ч.2ст.28, ст.31,374, 380, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Сеник ОСОБА_6 ОСОБА_7 задовольнити. Ухвалу Тисменицького районного суду від 04 червня 2018 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5 опіки та піклування Тисменицької РДА до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини направити на розгляд до Івано-Франківського міського суду за територіальною підсудністю.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 12 липня 2018 року.

Головуючий: В.Д.Фединяк

Судді: Л.В.Василишин

ОСОБА_9