ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 грудня 2018 року м. Чернівці Справа № 22-ц/822/318/18

Чернівецький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Герцаївського районного суду м. Чернівці від 24 жовтня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

встановив:

Рішенням Герцаївського районного суду м. Чернівці від 24 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення.

Посилається на те, що повний текст рішення суду першої інстанції було отримано 15 листопада 2018 року, а тому вважає, що має право на поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Вказане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно частини 1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини 1, 2 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана

протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Справа №714/623/17

Провадження №22-ц/822/318/18 Головуючий у 1 інстанції Козловська Л.Д.

Категорія 2 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

З матеріалів справи вбачається, повний текст рішення Герцаївського районного суду м. Чернівці від 24 жовтня 2018 року було отримано ОСОБА_2 15 листопада 2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №773.(а.с. 64)

Апелянтом у межах строку на апеляційне оскарження, а саме, 13 грудня 2018 року було надіслано апеляційну скаргу засобами поштового звязку на адресу Герцаївського районного суду Чернівецької області.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя, яке може бути забезпечено шляхом розгляду по суті та наданні належної оцінки доводам заінтересованої сторони.

Також у низці рішень Європейського суду з прав людини закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

Так, у справі «Скорик проти України» від 08 січня 2008 року Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені статтею 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

Враховуючи наведене вище, та те що апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення апелянту повного тексту рішення суду та з метою дотримання пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, забезпечення доступу до суду, колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 має право на поновлення процесуального строку оскарження рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.127, 354 ЦПК України,

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_5 задовольнити.

Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження рішення Герцаївського районного суду м. Чернівці від 24 жовтня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Половінкіна Н.Ю.