328/2980/18
27.12.2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Курдюкова В.М., при секретарі судового засідання Ладики М.О., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Остриківської сільської ради, Токмацького району, Запорізької області про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права власності на спадкове майно (земельну ділянку),-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Остриківської сільської ради, Токмацького району, Запорізької області, яким просить:

1. Визнати факт проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю з її батьком ОСОБА_3, який помер 03.06.2007 року.

2. Визнати право власності за ОСОБА_2, в порядку спадкування на земельну ділянку площею 8,45 га., що належала спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП №051933 від 10 квітня 2000 року зареєстрованому за №159 у книзі записів державних актів на право приватної власності Остриківської сільської ради народних депутатів.

Позов обґрунтовує наступним.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-НО №202381, 03 червня 2007 року помер ОСОБА_3.

Позивач являється дочкою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії ІV-УР №991294 від 19 квітня 1962 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-НО №297594 з ОСОБА_5, свідоцтвом про шлюб серії 1-НО №201232 з ОСОБА_6.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилась спадщина, а саме земельна ділянка площею 8,45 га., що знаходиться на території Остриківської сільської ради, Токмацького району, Запорізької області, яка належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП №051933 від 10 квітня 2000 року зареєстрованому за №159 у книзі записів державних актів на право приватної власності Остриківської сільської ради народних депутатів.

На момент смерті батька позивача ОСОБА_3, позивач проживала з ним однією сім'єю за адресою: пров. Шлаковий буд.2-б, м. Маріуполь, Донецька область.

За вказаною адресою батько позивача проживав без реєстрації з 2004 року разом із сім'єю позивача. За цією ж адресою він і помер, про що свідчить вищезазначене свідоцтво про смерть яке буле видано Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області про що зроблено актовий запис за №746 04.06.2007 року. Будь яких заяв про відмову від прийняття спадщини позивач не заявляла.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, згідно наданої заяви позов визнає та просить суд розглянути справу за його відсутності, відзив на позов не надав.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердили факт проживання позивача ОСОБА_2 з її батьком ОСОБА_3 до часу його смерті, та підтвердили факт родинних відносин між позивачем та померлим батьком позивача ОСОБА_3

Заслухавши пояснення учасників, суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-НО №202381, 03 червня 2007 року помер ОСОБА_3.

Позивач являється дочкою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії ІV-УР №991294 від 19 квітня 1962 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-НО №297594 з ОСОБА_5, свідоцтвом про шлюб серії 1-НО №201232 з ОСОБА_6.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилась спадщина, а саме земельна ділянка площею 8,45 га., що знаходиться на території Остриківської сільської ради, Токмацького району, Запорізької області, яка належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП №051933 від 10 квітня 2000 року зареєстрованому за №159 у книзі записів державних актів на право приватної власності Остриківської сільської ради народних депутатів.

На момент смерті батька позивача ОСОБА_3, позивач проживала з ним однією сім'єю за адресою: пров. Шлаковий буд.2-б, м. Маріуполь, Донецька область.

За вказаною адресою батько позивача проживав без реєстрації з 2004 року разом із сім'єю позивача. За цією ж адресою він і помер, про що свідчить вищезазначене свідоцтво про смерть яке буле видано Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області про що зроблено актовий запис за №746 04.06.2007 року. Будь яких заяв про відмову від прийняття спадщини позивач не заявляла.

Відповідно до листа відповіді Токмацької районної державної нотаріальної контори від 19.12.2018 року №1284/01-16, спадкова справа відносно померлого ОСОБА_3, не заведена.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Встановлення факту родинних відносин має для позивача юридичне значення, так як від встановлення цього факту залежить виникнення, зміна або припинення його особистих майнових прав, в даному випадку, оформлення та юридичне закріплення за ним права власності на спадкове майно.

Згідно роз'яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Встановлення даного факту має для позивача юридичне значення і встановити його іншим шляхом неможливо.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, оскільки проживала разом з ним на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права, обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, який відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - Свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України спадкування права на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Враховуючи ту обставину, що позивач не має можливості в позасудовому порядку встановити факт родинних відносин та реалізувати свої права на спадщину після смерті ОСОБА_3, суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Виходячи із наведеного, суд вважає, позовні вимоги щодо встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Остриківської сільської ради, Токмацького району, Запорізької області про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права власності на спадкове майно (земельну ділянку) задовольнити повністю.

Визнати факт проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім'єю з її батьком ОСОБА_3, який помер 03.06.2007 року.

Визнати право власності за ОСОБА_2, РНОКПП: НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування на земельну ділянку площею 8,45 га., що належала спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП №051933 від 10 квітня 2000 року зареєстрованому за №159 у книзі записів державних актів на право приватної власності Остриківської сільської ради народних депутатів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Токмацький районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 27.12.2018 року.

Суддя: