АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 683/1693/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1083/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Ярмолюка О.І.

секретар судового засідання Задвірний В.І.

з участю сторін, представників сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_4 до Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району, ОСОБА_5 про визнання заповіту нікчемним, з участю третьої особи ОСОБА_6 та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про усунення від права на спадкування, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Старокостянинівського районного суду в складі судді Завадської О.П. від 6 березня 2018 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У липні 2016 року ОСОБА_4, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько ОСОБА_7 Позивач прийняв спадщину шляхом звернення в Старокостянтинівську державну нотаріальну контору з відповідною заявою. Тоді ж йому стало відомо про заповіт, складений ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 Вважає, що заповіт є нікчемним, оскільки складений з порушенням щодо його форми та посвідчення - секретар сільської ради не була уповноважена на вчинення нотаріальних дій.

З врахуванням уточнень позову, позивач просив суд визнати нікчемним заповіт, складений від імені ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5, посвідчений секретарем Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Бачук О.В.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 17 жовтня 2017 року залучено до справи ОСОБА_6 в якості третьої особи.

У зустрічному позові ОСОБА_5 вказував, що протягом останніх років ОСОБА_7 скаржився на здоров'я та через похилий вік та повну втрату зору перебував у безпорадному стані, потребував постійної допомоги. Діти померлого - ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ухилялися від надання йому такої допомоги - батька не провідували, не лікували, матеріально не допомагали.

У зв'язку з цим остаточно ОСОБА_5 просив суд усунути ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_7

Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 6 березня 2018 року позови задоволено.

Визнано нікчемним заповіт, складений від імені ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5, який посвідчений секретарем Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Бачук О.В. 07 вересня 2015 року за р. № 82.

Усунуто ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від права спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить його скасувати в частині задоволення зустрічного позову як незаконне та необґрунтоване та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Вважає, що рішення є незаконним, необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що твердження суду про визнання ним та ОСОБА_6 факту ухилення від догляду батька не відповідають дійсності. Насправді він вказував, що він та ОСОБА_6 постійно надавали допомогу батькові по мірі необхідності, відвідували його в лікарні та вдома, це було підтверджено також свідками. У батька була велика пенсія, що давала змогу забезпечувати свій побут самостійно.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 вказує на безпідставність апеляційної скарги. Спадкодавець дійсно останні роки перебував у безпорадному стані, оскільки втратив зір, переніс складні операції. Відповідачі не надавали йому жодної допомоги, хоча знали про необхідність стороннього догляду.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 376 ч. 1 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з'ясував обставини справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення у справі.

Так, встановлено, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Левківка Старокостянтинівського району, після його смерті відкрилася спадщина.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_6 як діти ОСОБА_7 є його спадкоємцями першої черги за законом.

07 вересня 2015 року ОСОБА_7 склав заповіт, за яким все своє майно заповів ОСОБА_5 Заповіт посвідчений секретарем Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району.

ОСОБА_5 як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріуса.

ОСОБА_4 та ОСОБА_6 також прийняли спадщину, подавши у встановлений строк заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

На час посвідчення заповіту ОСОБА_7 виконавчим комітетом Сербинівської сільської ради не приймалося рішення, яким би секретар Сербинівської сільської ради Бачук О.В. уповноважувалася на вчинення нотаріальних дій.

Задовольняючи первісний позов, суд виходив з того, що оспорюваний заповіт складено з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, - посвідчений неповноважною особою, внаслідок чого він є нікчемним.

Рішення в цій частині не оскаржується, тому не переглядається в апеляційному порядку.

Задовольняючи зустрічний позов, суд виходив з того, що ОСОБА_7 протягом останніх років життя в силу віку, стану здоров'я, майже повною втратою зору був у безпорадному стані і потребував постійного догляду, що визнавали сторони, його діти ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ухилялися від надання допомоги спадкодавцеві.

Проте з таким висновком суду не можна погодитися, зважаючи на таке.

Встановлено, що ОСОБА_5 є племінником спадкодавця, сестрою якого була мати ОСОБА_5, яка померла до смерті ОСОБА_7

Ці обставини визнаються сторонами, а отже, не підлягають доказуванню.

Відповідно до статті 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини (частина третя статті 1266 ЦК України).

Отже, ОСОБА_5 за правом представлення є спадкоємцем другої черги за законом.

Так, відповідно до частини п'ятої статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту згаданої норми, та з урахуванням роз'яснень, наданих у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило частини п'ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Отже, суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

За змістом протоколу судового засідання та технічного запису судового засідання, відповідачі за зустрічним позовом заперечували потребу спадкодавця у постійному сторонньому догляді, як і своє ухилення від надання йому допомоги.

Згідно ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_5 не надано достатніх та допустимих доказів того, що ОСОБА_7 перебував у безпорадному стані.

Так, у матеріалах справи відсутні медичні висновки, висновки експертиз щодо спроможності ОСОБА_7 самостійно забезпечити умови життя, а також необхідності стороннього догляду за ним.

Водночас сторона позивача не заявляла в суді клопотань про витребування медичної документації, призначення судової експертизи з метою встановлення перебування ОСОБА_7 у безпорадному стані.

Виписний епікриз урологічного відділення Хмельницької обласної лікарні від 09.12.2014 року, на який посилався суд в обґрунтування свого висновку, не містить даних щодо потреби ОСОБА_7 у постійному сторонньому догляді.

Факт підписання заповіту від 07.09.2015 року за ОСОБА_7, «який внаслідок хвороби та похилого віку не може підписувати заповіт» іншою особою в присутності свідків також не доводить з незаперечністю цих обставин.

В свою чергу показання свідків, заявлених сторонами, є суперечливими і не узгоджуються між собою, відтак не є достатніми та допустимими доказами на підтвердження цих обставин.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги про надання допомоги батьку відповідачами у міру можливості, апеляційний суд приймає до уваги таке.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Встановлено, що відповідачі є непрацездатними за віком.

ОСОБА_6 у вказаний період постійно доглядала за своєю матір'ю, яка внаслідок хвороби була прикута до ліжка, що не заперечували сторони. Водночас вона у міру можливостей навідувала батька та допомагала в побуті, прала одяг тощо.

ОСОБА_4 проживає не за місцем проживання спадкодавця, а в іншому населеному пункті (м. Хмельницький) та працює робітником в Хмельницькій міській лікарні, провідував батька у лікарні.

Ці обставини підтвердили свідки сторони відповідачів, а також свідок позивача ОСОБА_9

Позивач не довів, що відповідачі мали змогу в більшому обсязі надавати допомогу спадкодавцеві.

Положення СК України та інші нормативно-правові акти не покладають на племінника обов'язку з утримання свого дядька, однак з пояснень ОСОБА_5 та з показань допитаних свідків встановлено, що він здійснював догляд за спадкодавцем та надавав допомогу у побуті до часу смерті останнього. Цю обставину підтверджують і відповідачі.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що позивач не надав належних, допустимих та безспірних доказів, що є його процесуальним обов'язком згідно з статтею 81 ЦПК України, щодо ухилення відповідачів від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, потреби спадкодавця в допомозі саме відповідачів.

Відтак підстав для усунення їх від права на спадкування за законом на підставі частини п'ятої статті 1224 ЦК України як крайнього заходу немає.

За таких обставин рішення суду в частині задоволення зустрічного позову про усунення від права на спадкування слід скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у позові.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Старокостянинівського районного суду від 6 березня 2018 року в частині задоволення зустрічного позову про усунення від права на спадкування скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

В зустрічному позові ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про усунення від права на спадкування відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 липня 2018 року.

Судді: /підписи/ Л.М. Грох

Р.С. Гринчук

О.І. Ярмолюк

Згідно з оригіналом:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області Л.М. Грох