ЄУН № 336/4110/18
пр. № 2/336/2325/2018
УХВАЛА

Іменем України

29 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_10, ОСОБА_11, про визнання осіб такими, що втратили право користування будинком,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, вказавши, що позивачу та третім особам без самостійних вимог на предмет спору на праві власності належить будинок № 124 по вул. Квітка-Основяненка у м. Запоріжжя. У вказаному будинку за невстановлених обставин зареєстровані проживаючими відповідачі, які ніколи в будинку не мешкали. По усті заявлених вимог позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком 124 по вул. Квітка-Основяненка у м. Запоріжжя.

При дослідженні позовної заяви судом встановлено, що позовна заява за своїм формою та змістом не відповідає вимогам ЦПК України.

Статтею 175 ЦПК України встановлені вимоги до позовної заяви. Так, позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Статтею 134 ЦПК України вказано, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в звязку із розглядом справи.

Статтею 177 ч. 1 ЦПК України визначено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Як вказував Європейський суд з прав людини у рішенні «ОСОБА_1 проти Польщі» за заявою № 28249/95 від 19.06.2001 «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов'язків", пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети.

Подана позивачем позовна заява вищевказаним нормам ЦПК України не відповідає.

Так, позовна заява не містить відомостей про місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) щодо відповідачів, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України позивача, третіх осіб та відповідачів (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

Так, в обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на положення ст. 405 ЦК України, яка вказує, що Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Натомість позивач вказує, що відповідачі не були членами її родини та вона не надавала згоду на реєстрацію їх місця проживання у належному будинку.

Таким чином, питання втрати відповідачами права користування будинком ст. 405 ЦК України в данному випадку не регулюється.

У разі якщо реєстрація відповідачів у будинку відбулась з порушенням положень чинного законодавства, втому числі без згоди власників житла, права позивача можуть бути захищені шляхом оскарження рішення реєстраційного органу про реєстрацію місця проживання осіб за вказаною адресою.

Одночасно позивачем заявлено про звільнення від сплати судового збору з підстав незадовільного матеріального стану.

Статтею 136 ЦПК України вказано, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

В обґрунтування заяви про відстрочення сплати судового збору позивач посилався на незадовільний матеріальний стан.

Як вказував Європейський суд з прав людини у рішенні «ОСОБА_1 проти Польщі» за заявою № 28249/95 від 19.06.2001 «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов'язків", пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» № 3674 від 08.07.2011 року визначено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Позивач не відноситься до жодної з вищеперелічених категорій, а розмір її пенсії за рік складає 26148,48 гривень.

При цьому суд враховує також і те, що окрім позивача співвласниками будинку є також інші особи, які також не позбавлені права звернутись до суду з позовом, якщо вважають, що реєстрація відповідачів порушує їх права.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає передбачених законом підстав для відстрочення сплати судового збору.

Статтею 177 ч. 4 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків шляхом приведення позовної заяви у відповідність до положень чинного законодавства та оплати судового збору.

З метою виправлення недоліків позивачеві необхідно надати до суду уточнену позовну заяву з дотримання вимог щодо її змісту, в якій вказати відомості:

про місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) щодо відповідачів, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України позивача, третіх осіб та відповідачів (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору;

відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

Також позивачеві належить вказати передбачені законом підстави для звернення з позовом, адже, як вже вказано судом вище, ст. 405 ЦК України, на яку позивач посилається в обґрунтування заявлених вимог, відносини, про які позивач вказує в позовній заяві, не регулює, адже статтею 405 ЦК України врегульовані відносини власника житла та членів його сімї з приводу користування житлом.

У разі порушення порядку реєстрації осіб у будинку, зокрема, у разі реєстрації місця проживання відповідачів за відсутності згоди власника/співвласників житла, наймача та членів його сімї, права позивача можуть бути захищені в інший спосіб, а саме шляхом оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів реєстрації.

Враховуючи, що судом не знайдено підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, а позивачем не заявлялось клопотання про зменшення суми судового збору або про розстрочення сплати судового збору, тож позивачеві належить також сплатити судовий збір, сума якого з урахуванням кількості заявлених вимог немайнового характеру, а вимога про визнання таким що втратив право користування житловим приміщенням щодо кожної особи є окремою вимогою немайнового характеру, складає 6343,20 гривень.

Актуальні платіжні реквізити для сплати судового збору розміщені на веб-сайті «Судова влада України» за посиланням https://sh.zp.court.gov.ua/sud0827/gromadyanam/tax/

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_10, ОСОБА_11, про визнання осіб такими, що втратили право користування будинком залишити без руху.

Надати позивачеві десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення вищезазначених недоліків.

Надіслати копію ухвали позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.І. Дацюк