Справа № 372/3759/17 Головуючий у І інстанції Зінченко О. М.
Провадження № 22-ц/780/2452/18 Доповідач у 2 інстанції Сушко Л. П.
Категорія 28 18.07.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Сушко Л.П., Кашперської Т.Ц., Кулішенка Ю.М., розглянувши в приміщенні Апеляційного суду Київської області у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Обухівського районного управління Пенсійного фонду України на рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 квітня 2018 року у справі за позовом Обухівського районного управління Пенсійного фонду України до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу по переплаті пенсії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року позивач Обухівське районне управління Пенсійного фонду України звернулося до суду з позовом, обґрунтовуючи його тим, що на підставі заяви ОСОБА_4 20 березня 2013 року було призначено пенсію за вислугу років. Згідно з записами в трудовій книжці ОСОБА_4 працювала у період з 01 серпня 1987 року по 31 січня 2013 року на посадах, які дають право на пенсію за вислугою років.06 лютого 2014 року ОСОБА_4 працевлаштувалась на посаду, яка не дає право на пенсію за вислугу років, у зв'язку з чим виплату пенсії їй було припинено. 01 серпня 2014 року на підставі заяви ОСОБА_4 виплата пенсії була відновлена у зв'язку з тим, що 21 липня 2017 року вона звільнилась з займаної посади. Управлінням було здійснено перевірку правомірності нарахувань пенсійних виплат особам які одержують пенсію за вислугу років. У результаті перевірки було виявлено, що ОСОБА_4 з 03 серпня 2015 року призначена на посаду старшого інспектора відділу з питань гігієни праці управління з питань праці Головного управління Держпраці, а в подальшому з 01 травня 2016 року переведена на посаду лікаря даної установи. Розпорядженням позивача було припинено виплату пенсії ОСОБА_4 та повідомлено листом ОСОБА_4 про необхідність погашення переплати пенсії в добровільному порядку. ОСОБА_4 в усному порядку відмовився сплатити суму заборгованості.

Тому, Обухівське районне управління Пенсійного фонду України просило суд стягнути з ОСОБА_4 суму боргу по переплаті пенсії у розмірі 25868,57 грн.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач Обухівське районне управління Пенсійного фонду України просить рішення суду першої інстанції скасувати, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неповне з'ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, і ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити. Вважає, що ОСОБА_4 було порушено ст.102 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Вважає, що з боку ОСОБА_4 наявне зловживання, оскільки остання продовжувала отримувати пенсію за вислугу років, знаючи, що на це вона не має права.

Відповідач ОСОБА_4 відзив на апеляційну скаргу суду апеляційної інстанції не надала.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, і відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що сума яку зазначає позивач є виключно переплатою, а не пенсією, яка утворилась внаслідок виникнення рахункової помилки (технічної помилки), а отже на ці кошти не поширюється заборона ст.1215 ЦК України. Суд вважав, що без підтвердження фактів недобросовісної поведінки відповідача чи фактів зловживань, які відповідно до ст.81 ЦПК України повинен довести позивач, посилання Обухівського об'єднаного УПФУ Київської області про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_4 зайво отриманої суми пенсії є необґрунтованими. Суд вважав, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів, які є пенсійною виплатою, як і не було встановлено судом наявності рахункової помилки, а тому суд вважав, що відповідно до вимог ст.1215 ЦК України зазначена сума поверненню не підлягає.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, ОСОБА_4 перебуває на обліку в Обухівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію.

На підставі заяви ОСОБА_4 20 березня 2013 року їй було призначено пенсію за вислугу років.

З 01 серпня 1987 року по 31 січня 2013 року ОСОБА_4 працювала на посадах які дають право на пенсію за вислугу років, медичний стаж якої становить 25 років 6 місяців, загальний стаж 32 роки 3 місяці і 18 днів.

З 06 лютого 2014 року ОСОБА_4 працевлаштувалася на посаду, яка не дає право на пенсію за вислугою років, відтак виплату пенсії припинено.

01 серпня 2014 року ОСОБА_4 звернулася до управління із заявою про поновлення виплати пенсії за вислугу років, так як вона 21 липня 2014 року звільнилась з займаної посади, тому виплата пенсії була відновлена.

На адресу Обухівського районного управління Пенсійного фонду України надійшло повідомлення від 13 квітня 2017 року від Начальника управління пенсійного забезпечення про те, що необхідно перевірити правомірність нарахувань пенсійних виплат особам, які одержують пенсію за вислугу років, з метою недопущення переплат пенсій у випадку коли пенсіонери працюють на посадах лікарів та середнього медичного персоналу в установах та органах, внесеною постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №192 до абзацу 1 розділу 2 Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я, та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909.

Під час перевірки пенсійних виплат особам, які одержують пенсію за вислугу років було виявлено, що ОСОБА_4 з 03 серпня 2015 року призначена на посаду старшого інспектора відділу з питань гігієни праці управління з питань праці Головного управління Держпраці, а в подальшому з 01 травня 216 року переведена на посаду лікаря даної установи.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року.

Відповідно до п.3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення повернення коштів проводиться відповідно до ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Відповідно до ст.102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

З урахуванням викладеного колегія судів вважає, що право позивача на повернення зайво виплачених сум пенсії було порушено відповідачем.

Тобто при вирішенні даного спору суд першої інстанції мав виходити з того, що відповідно до положень ст.102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відшкодування заподіяної шкоди, органу, що призначає пенсії, є обов'язком відповідача.

Колегія суддів вважає, що недобросовісність відповідача полягала у не вчиненні нею дій щодо повідомлення позивача про призначення її на посаду старшого інспектора відділу з питань гігієни праці управління з питань праці Головного управління Держпраці, а в подальшому з 01 травня 216 року переведення її на посаду лікаря даної установи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог та вірному застосуванню до правовідносин що виникли між сторонами положень ст. 1212, 1215 ЦК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог відповідно до ст. 376 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Обухівського районного управління Пенсійного фонду України задовольнити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 квітня 2018 року скасувати повністю і ухвалити нове судове рішення.

Позов Обухівського районного управління Пенсійного фонду України до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу по переплаті пенсії задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 суму боргу по переплаті пенсії у розмірі 25868,57 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено «18» липня 2018 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіТ.Ц. Кашперська
Ю.М. Кулішенко