Номер провадження 2/754/2830/18
27 червня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді Галась І.А.
при секретарі Дмитрієвій А.
розглянувши позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект Капітал» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
22 грудня 2017 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» звернулось до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
Банк свої зобовязання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Кредитного договору.
14.11.2016 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» уклали Договір про відступлення права вимоги № UB-ОР/16-132.
Згідно Договору про відступлення права вимоги, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», включно і до позовом ОСОБА_2.
?заборгованість по штрафних санкціях (пені) штрафні санкції 3027,79 грн.;
?заборгованість по комісії 0 грн.
Зважаючи на невиконання Відповідачами зобов'язань, стосовно повернення кредиту, Позивач вправі вимагати у Відповідачів суму боргу в порядку позовного провадження, оскільки між сторонами існує цивільно-правовий спір.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27.12.2017 р. відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02.05.2018 р. відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання представник позивачаТовариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» не зявився, подав до суду заяву відповідно до якої просить суд проводити розгляд справи у відсутності їх представникана підставі поданих суду доказів, вимоги позову підтримав в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві. Не заперечував проти розгляду справи в порядку заочного провадження.
Відповідач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином про час і місце розгляду справи, причину неявки суд не повідомили. Судова повістка про виклик відповідачів в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - "за закінченням встановленого строку зберігання".
Станом на 27.06.2018 р. Відзив на позовну заяву відповідачами подано не було.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 ст. 223 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У відповідності до п.п.1.1. Кредитного договору кредитор зобовязується надати Позичальнику кредитні кошти (надалі «Кредит» або «кредит») у сумі та на умовах, визначених у цьому Договорі, Додатку №1 та Додатку №2, а позичальник зобовязується погасити Кредит, сплатити проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених Договором, Додатком 1 та Додатком 2.
Відповідно до п.п.1.2. Кредитного договору виконання позичальником свої зобовязань за цим Договором може бути забезпечено порукою, заставою, іпотекою або іншим видом забезпечення.
Основна сума кредиту 40 000,00 грн.
Процентна ставка (станом на день укладення Договору (за текстом Кредитного договору «Процентна ставка»)36,8 % річних
Підвищена процентна ставка (в разі прострочення платежу) (за текстом Кредитного договору «Підвищена процентна ставка»)115,8 % річних
Кількість щомісячних платежів84
Сума щомісячного Платежу1393,67 грн.
Дати сплати Щомісячного Платежу останній робочий день. Що передує вказаній датіКожне 10-е число місяця
Дата сплати останнього платежу 10/08/2015
Сума останнього платежу1 392,74 грн.
Поточний рахунок Позичальника у банку «Універсал Банк» НОМЕР_3
Пунктом 2.1 Кредитного договору проценти на кредит обчислюються, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році, що складається з 360 днів (фактична ть/360), включаючи дату надання кредиту, в яку вони починають нараховуватися, але не включаючи дату фактичного повного погашення кредиту.
Згідно п.п.2.2. Кредитного договору проценти нараховуються на щомісячній основі на суму несплаченого щоденного залишку Кредиту.
У відповідності до п.п.1.2. Договору поруки Поручитель засвідчує, що йому добре відомі усі умови вищезазначеного Основного договору і він погоджується з ними, зокрема:
?сума Основного договору 40 000 UAN.
Вказана сума Основного договору дорівнює еквіваленту 40 000 гривень за курсом НБУ на день укладення Основного договору, при цьому Сторони обумовили, що такий гривневий еквівалент має визначатися в цьому Договорі лише в разі, якщо сума Основного договору виражена у іноземній валюті;
?38,6 % річних розмір процентної ставки за користування кредитом без порушення термінів сплати платежів;
?115,8 % річних розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлені строки/терміни сплати платежів;
?Термін повного виконання зобовязань Боржника не пізніше 10/08/2015 року, якщо згідно умов Основного договору не буде застосовано інші терміни виконання таких зобовязань;
?Інші умови Основного договору.
Підпунктом 1.3. Договору поруки визначено, що Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобовязаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу ( в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору.
Відповідно до п.п.1.4. Договору поруки Відповідальність Поручителя і Боржника є солідарною.
Згідно п.п.1.5. Договору поруки причини невиконання Боржником своїх зобовязань за основним договором ніяким чином не можуть впливати на виконання Поручителем зобовязань за цим Договором.
Згідно п.п.4.2. Договору поруки Порука припиняється із припиненням всіх зобовязань Боржника за основним договором, що забезпечується такою порукою.
14 листопада 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги №UB-OP/16-132, відповідно до умов якого, Банк передає (відступає) належне йому право вимоги до боржників, що виникло з Кредитних договорів, а позивач прийняв право вимоги та зобов'язався сплатити купівельну ціну в розмірах, порядку та строки/терміни, вказані в цьому договорі. (а.с.26-29).
Відповідно до п. 7.1.3 Кредитного договору, Банк має право відступити, продати або іншим чином передавати, а також передавати в заставу свої права за цим Договором (повністю або частково).
Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтями 1077 та 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
05.12.2017 року позивачем на адресу відповідача ОСОБА_2 була направлена вимога про погашення кредитної заборгованості, яка містила повідомлення про відступлення права вимоги та у якій боржнику надано було строк для погашення заборгованості, однак вказана вимога не була виконана відповідачем ОСОБА_2 (а.с.5).
?заборгованість по штрафних санкціях (пені) штрафні санкції 3027,79 грн.;
?заборгованість по комісії 0 грн. (а.с.35).
Доказів, щоб спростовували розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором, суду не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно із ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором.
Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання.
Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобовязання за даним договором.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Виходячи з юридичної природи поруки як засобу забезпечення виконання зобов'язань, порука припиняється у разі припинення основного зобов'язання відповідно до ч. 1ст. 608 ЦК України.
За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.
Виходячи з того, що відповідачі не виконали взяті на себе зобов'язання, порушили умови кредитного договору, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідачами не надано доказів щодо спростування заявленої суми кредитної заборгованості, в тому числі не здобуто таких доказів під час розгляду справи.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1600,00 грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 19, 76, 81, 141, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст.ст.192, 509, 526, 527, 530, 554, 559, 610, 611, 625, 1050, 1054ЦК України, суд,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект Капітал» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Ватутінським РУГУ МВС України в м. Києві 08 листопада 2001 року) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект Капітал» судовий збір в розмірі 800 гривень.
Стягнути з ОСОБА_3, (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2, АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_5, виадний Мінським РУГУ МВС України в м. Києві 12.01.1999р.) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект Капітал» судовий збір в розмірі 800 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: