Справа № 219/9575/18
Провадження № 2/219/2913/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

18.12.2018 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Погрібної Н.М.,

при секретарі Мирошниченко О.Л.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №219/10762/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Донецької товарної біржі про визнання дійсним договору купівлі-продажу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Донецької товарної біржі про визнання дійсним договору купівлі-продажу.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що 06 червня 2001 року в Артемівській філії Донецької товарної біржі був укладений біржовий контракт (договір купівлі-продажу) №190-Н, відповідно до якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 придбав житловий будинок №27а по вулиці Шосейній в селі. Іванівське (раніше Красне) Бахмутського (раніше Артемівського) району Донецької області та розташовану за тією ж адресою приватизовану присадибну земельну ділянку площею 0,0782 га. Зазначений договір був зареєстрований в Комунальному підприємстві «Артемівське бюро технічної інвентаризації». На теперішній час ОСОБА_1 вирішив розпорядитися будинком, але при зверненні до нотаріуса йому було розяснено про необхідність встановлення в судовому порядку права власності на даний будинок та земельну ділянку. Намагання позивача здійснити нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу шляхом звернень до відповідача з відповідною пропозицію не призвели до результату, оскільки у нього відсутні первини правовстановлюючі документи на спірне жиле приміщення і земельну ділянку, у звязку з чим, просить суд визнати дану угоду дійсною.

Представник позивача у судове засідання не зявився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом, зокрема, розміщення інформації на веб-сторінці суду. Відзив та заперечення проти позову від відповідача не надходили, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення третьої особи про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом, зокрема, розміщення інформації на веб-сторінці суду.

З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно договору купівлі-продажу від 06 червня 2001 року, зареєстрованим за №190-Н в Артемівській філії Донецької товарної біржі, ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 придбав житловий будинок №27а по вулиці Шосейній в селі Іванівське (раніше Красне) Бахмутського (раніше Артемівського) району Донецької області та розташовану за тією ж адресою приватизовану присадибну земельну ділянку площею 0,0782 га. Цим контрактом підтверджується той факт, що розрахунки між позивачем та відповідачем проведені повністю до моменту укладення контракту, претензій вони не мають. Тобто, позивач повністю виконав умови домовленості за угодою: сплатив продавцю належну суму у розмірі 8500,00 грн.

Із технічного паспорту, виданим КП «Артемівське БТІ» від 12 грудня 2013 року, убачається, що власником будинку, який розташований за адресою: Донецька область, Артемівський район (нині Бахмутський), с. Красне нині (с. Іванівське), вул. Шосейна, 27а, є ОСОБА_1.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії І-ДН №051480, власником земельної ділянки площею 0,0782 га, що розташована на території Донецька область, Артемівський район (нині Бахмутський), с. Красне (нині с. Іванівське), Краснянської (нині Іванівської) сільської ради є ОСОБА_2, на підставі рішення Краснянської сільської ради народних депутатів від 03 грудня 1997 року, яке зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1630.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦПК України (в редакції 2004 року) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних прав та відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» від 28 квітня 1978 року №3 з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу (у тому числі при придбанні на біржових торгах). Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Згідно зі ст.227 ЦК УРСР (в редакції, що діяла на час укладення спірної угоди) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів..

Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Позивач вважав, що укладений договір є законним, оскільки згідно ст. 15 Закону України від 10.12.1991 року № 1956-XII «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, нотаріальному посвідченню не підлягають. Проте нещодавно позивач дізналася, що укладений між ним та відповідачем договір потребує обов'язкового нотаріального посвідчення.

Згідно п. 1.1, п. 1.7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, який діє з 7 березня 2012 року, правочини щодо відчуження майна, право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується. Крім правовстановлюючого документа на житловий будинок, квартиру садибу та інше нерухоме майно, якщо воно підлягає реєстрації, долучається витяг із Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Судом встановлено, що будь-які перешкоди для нотаріального посвідчення договору на час його укладення були відсутні, що договір не був посвідчений нотаріально в зв'язку із неправильним тлумаченням на той час ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», згідно якого угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, що не виключало дотримання при його укладенні вимог ст. 227 ЦК УРСР 1963 р.

Крім того, згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не забороняються законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Факт здійснення сторонами своїх обовязків за договором (виконання договору) підтверджується самою письмовою угодою - біржовим контрактом , який визнаний сторонами та зареєстрований в Комунальному підприємстві «Артемівське бюро технічної інвентаризації».

Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, що закріплено в ст.321 ЦК України.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судового збору в сумі 704,80 грн., який був сплачений ним при подачі позову до суду, тому судовий збір не підлягає стягненню з відповідача.

З огляду на викладене та керуючись ст.2, 7, 12, 13, 18, 76, 141, 263, 264, 265, 272, 354,430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Донецької товарної біржі про визнання дійсним договору купівлі-продажу.

Визнати дійсним баржевий контракт № 190-Н (договір купівлі-продажу), укладений та посвідчений Артемівською філією Донецької товарної біржі від 06 червня 2001 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, згідно умов якого ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 придбав житловий будинок №27а по вулиці Шосейній в селі Іванівське (раніше Красне) Бахмутського (раніше Артемівського) району Донецької області та розташовану за тією ж адресою приватизовану присадибну земельну ділянку площею 0,0782 га.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН -НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: Донецька область Бахмутський (раніше Артемівський) район, с. Іванівське (раніше Красне), вул. Шосейна, буд. 27а, право власності на житловий будинок №27а по вулиці Шосейній в селі Іванівське (раніше Красне) Бахмутського (раніше Артемівського) району Донецької області та розташовану за тією ж адресою приватизовану присадибну земельну ділянку площею 0,0782 га.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою Заочне рішення може бути переглянуто Артемівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області в 30-денний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомлення з рішенням суду на веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Н.М.Погрібна