Справа № 758/8407/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

25 червня 2018 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Горбані О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Подільська районна в м. Києві державна адміністрація, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,третя особа: Подільська районна в м. Києві державна адміністрація, про усунення перешкод у здійсненні

Свої вимоги мотивує тим, що 26 лютого 2014 р. позивач уклав із відповідачем договір дарування квартири АДРЕСА_1, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голій Л.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 141. У даній квартирі зареєстровані позивач та відповідач, однак, відповідач у квартирі не проживає з часу укладення договору дарування квартири, тобто з 2014 року.

Як зазначає позивач, відповідач є його рідним батьком, не проживає у спірній квартирі з 2014 року, а своєю реєстрацією чинить йому перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги, усунути йому перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою, а також стягнути з відповідача ОСОБА_2судові витрати.

На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 02.11.2017 р. матеріали вищевказаної справи передані в провадження судді Ларіонової Н.М.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позов. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, в зв'язку з чим відповідно до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення.

Представник третьої особи Подільської районної в м.Києві державної адміністрації подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та просить вирішити справу у відповідності до чинного законодавства України.

Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, згідно договору дарування квартири від 26.02.2014 року відповідач ОСОБА_2 подарував, а позивач ОСОБА_1 прийняв в дар квартиру АДРЕСА_2, що складається з двох житлових кімнат, загальною площею 47,7 кв.м., жилою площею 25,6 кв.м..

Відповідно до довідки Ф-3, виданої Центром Комунального Сервісу від 24.05.2017 року, у спірній квартирі зареєстровані відповідач ОСОБА_1 з 04.07.2006 р. - власник особового рахунку та позивач ОСОБА_2 з 04.07.2006 року.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частина 1 ст.16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Стаття 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист власності та інших речових прав", власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов"язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов"язаний додержуватися моральних засад суспільства. З урахуванням положень ст.13, ч.3 ст.16, ст. 319 ЦК України, у разі вчинення, зокрема, наведених дій суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу.

Крім того, згідно п.34 вказаної Постанови, оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316 - 319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР).

У зв'язку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, аналізуючи наявні докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки відповідач, як член сім'ї тривалий час не проживає в спірній квартирі з 2014 року. Реєстрація відповідача у квартирі на даний час чинить позивачу перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні належним йому майном, в зв'язку з чим його права підлягають захисту в судовому порядку, а тому задовольняє позовні вимоги.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 12, 13, 81, 82, 141, 209, 258, 263-268, 280-282 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 319, 321, 391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Подільська районна в м. Києві державна адміністрація, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном - задовольнити в повному обсязі.

Усунути ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН - НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3) перешкоди у користуванні власністю - квартирою АДРЕСА_1, шляхом зняття з реєстрації.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН - невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН - невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН - НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3) витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Н. М. Ларіонова