Справа № 343/1153/18
Провадження № 22-ц/4808/218/18
Головуючий у 1 інстанції Тураш В. А.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Мелінишин Г.П., Ясеновенко Л.В.

секретаря Капущак С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного виконавця ОСОБА_1 на ухвалу Долинського районного суду від 27 вересня 2018 року та окрему ухвалу Долинського районного суду від 27 вересня 2018 року в складі судді Тураша В.А., у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії приватного виконавця,

в с т а н о в и в :

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернулась в суд з скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області ОСОБА_1 в якій просила визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області ОСОБА_1 щодо складання постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 05.06.2018 року ВП №56346092 ЗВП №56354947 та скасувати дану постанову.

Ухвалою Долинського районного суду від 27 вересня 2018 року скаргу ОСОБА_2 на дії приватного виконавця задоволено.

Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області ОСОБА_1 щодо складання постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 05.06.2018 року. Скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області ОСОБА_1 по виконавчому провадженню №56346092 про опис та арешт майна (коштів) божника від 05.06.2018 року.

Одночасно 27 вересня 2018 року Долинським районним судом постановлено окрему ухвалу, відповідно до якої про виявлені порушення законодавства, допущені приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області ОСОБА_1, доведено до відома прокуратуру Калуської місцевої прокуратури для належного реагування.

На вказані ухвали приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області ОСОБА_1 подав апеляційні скарги, у яких посилається на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апелянт зазначив, що у нього на виконанні перебувають виконавчі листи №1 та №2 видані Долинським районним судом 15.02.2018 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованості по кредитному договору у розмірі 194418,35 доларів США та наказ №786 виданий 20.11.2017 року Господарським судом Івано-Франківської області про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕс Банк»» заборгованості за кредитним договором у сумі 235685,90 доларів США.

По виконанню вищевказаних виконавчих документів ним винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень 08.05.2018 року № 56346092, № 56346599, № 56345504 та 08.05.2018 року винесено постанову про об»єднання даних виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 56354947, для виконання якого ним винесено 05 червня 2018 року постанову про опис та арешт майна.

Оскільки скаржниця подала скаргу на дії приватного виконавця у зведеному виконавчому провадженні по виконанню судових рішень ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, то така скарга підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства відповідно до ч.1.ст .287 КАС України.

Апелянт просить ухвалу суду про задоволення скарги ОСОБА_2 про визнання його дій неправомірними та постановлену по даній справі окрему ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою визнати дії приватного виконавця правомірними та такими, що відповідаю вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року до участі у розгляді справи залучено правонаступника стягувача ПАТ «ВіЕсбанк» - ОСОБА_4

У судовому засіданні апеляційного суду апелянт приватний виконавець ОСОБА_1 підтримав доводи поданих апеляційних скарг з наведених у них мотивів.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 заперечив вимоги апеляційних скарг.

Стягувач ОСОБА_4 у судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення вимог апеляційної скарги.

Постановляючи ухвалу про задоволення вимог скарги ОСОБА_2 на дії приватного виконавця у ході виконання зведеного виконавчого провадження у порядку цивільного судочинства , суд першої інстанції виходив із того, що постанова про опис та арешт майна боржника від 05.06.2018 року складена з порушенням вимог закону, а тому наявні правові підстави для визнання неправомірними дій приватного виконавця щодо опису та арешту майна боржника та скасування постанови. Суд дійшов також висновку про необхідність постановлення окремої ухвали, оскільки приватним виконавцем проведено опис та арешт майна боржника у відсутності понятих, участь яких була обов»язковою.

Однак, з таким висновком суду не можна погодитись з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на виконанні приватного виконавця ОСОБА_1 перебували виконавчі листи №1 та №2, видані Долинським районним судом 15.02.2018 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованості по кредитному договору у розмірі 194418,35 доларів США та наказ №786 виданий 20.11.2017 року Господарським судом Івано-Франківської області про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕс Банк»» заборгованості за кредитним договором у сумі 235685,90 доларів США.

По виконанню вищевказаних виконавчих документів приватним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень 08.05.2018 року № 56346092, № 56346599, № 56345504 та 08.05.2018 року винесено постанову про об»єднання даних виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 56354947, для виконання якого ним винесено 05 червня 2018 року постанову про опис та арешт майна.

ОСОБА_2 звернулась в суд з скаргою на дії приватного виконавця ОСОБА_1 в якій просила визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області ОСОБА_1 щодо складання постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 05.06.2018 року ВП №56346092 ЗВП №56354947.

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб органів ДВС також передбачено частиною першою статті 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», відповідно до якої дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до приписів статті 30 цього Закону виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

У зведеному виконавчому провадженні виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені. Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця при виконанні зведеного виконавчого провадження не визначено. У статті 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу ДВС, приватного виконавця.

Згідно з положеннями частини першої цієї статті учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У частині п»ятій цієї ж статті передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Тобто частина п»ята статті 287 КАС України передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об»єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції.

Оскільки чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об»єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, то у такому випадку застосовується частина перша статті 287 КАС України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічний правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19 - 22 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки скарга ОСОБА_2 на дії приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об»єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, то постановлені по даній справі ухвала по суті скарги та окрема ухвала по даній справі підлягають скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 374, 377, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Долинського районного суду від 27 вересня 2018 року та окрему ухвалу Долинського районного суду від 27 вересня 2018 року скасувати, провадження в справі за скаргою ОСОБА_2 на дії приватного виконавця закрити.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: Г.П. Мелінишин

ОСОБА_6