Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 грудня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

за участі секретаря Єфремової М.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 27.01.1996 року між ним та відповідачкою, про що Виконавчим комітетом Великодобронської сільської ради зроблено запис за №1 від 27 січня 1996 року.

Свої вимоги мотивував тим, що відносини з відповідачкою погіршилися вже декілька років тому, наразі проживають разом, але спільного господарства не ведуть. У відносинах між ними відсутнє порозуміння та повага. Шлюбні відносини фактично припинені у 2016 році, спільного бюджету не мають та продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд даної справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася повторно, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача, згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України та ухвалює заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом з Свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФМ №273289, виданого 27 січня 1996 року Виконавчим комітетом Великодобронської сільської ради, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб 27.01.1996 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № І. Прізвища після укладення шлюбу: чоловіка Бадо, дружини Бадо. (а.с.4)

Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини

Згідно ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Із ст. 55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Враховуючи наведене та, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, сторони на даний час не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарство, шлюб існує формально, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.55, 109, 112 СК України, ст. ст. 4,7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, укладений 27.01.1996 року Виконавчим комітетом Великодобронської сільської ради, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № І розірвати.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача із дотриманням вимог ст.ст.284 285 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4