Справа № 503/1652/18
Провадження № 2/503/707/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Сердюк Б.С.,

при секретарі Клемпуш Ю.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м.Кодима цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Слобідської селищної ради Кодимського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, поновлення пропущеного строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Слобідської селищної ради Кодимського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, поновлення пропущеного строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно - земельну ділянку, що розташована на території Слобідської селищної ради Кодимського району Одеської області, площею 3,20 га., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №062300, виданим 13 березня 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області, вказуючи, що земельна ділянка належала померлій 29.10.2013 року ОСОБА_2. Зазначила, що являється спадкоємцем за заповітом після померлої, проте не може оформити право власності на вказане майно, оскільки своєчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як не відразу дізналася про смерть ОСОБА_2 Крім того, вказала, що при видачі державного акту було помилково зазначено прізвище "Мефодовська", хоча вірно "Мифодовська". В зв'язку з викладеним просила позов задовольнити.

В підготовче засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Представник відповідача в підготовче засідання не зявився, надавши до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову суперечить вимогам закону, а тому суд не може прийняти визнання позову відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що 29.10.2013 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцю з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщоу спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

В п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" Пленум Верховного Суду України дав розяснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Стаття 17 Закону України "Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Ільхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Вказане, в сукупності з тим, що ніхто крім позивача на спадщину не претендує, вона до цього часу ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, що дає підстави суду дійти висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини і їй слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Крім того позивачем заявлено вимогу про встановлення факту належності померлій ОСОБА_2 державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №062300, виданого 13.03.2004 року Кодимською райдержадміністрацією.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2, яка померла 29.10.2013 року, за життя було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №062300, однак при його видачі помилково було зазначено прізвище "Мефодовська" замість "Мифодовська". Тобто в державному акті на право приватної власності на землю допущена помилка.

Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд може визнати належність особі правовстановлюючого документу, прізвище, імя, по батькові якої, зазначені в ньому, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, вказаним у свідоцтві про її народження або в паспорті.

Враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа потрібно позивачу для оформлення спадщини, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, суд приходить до висновку про необхідність задоволення зазначеної вимог.

Що стосується позовної вимоги про визнання в порядку спадкування права власності на земельну ділянку, суд зазначає наступне.

Статтею 15 ЦК України передбачено виникнення права особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому, захист порушеного права спадкоємця на спадщину в судовому порядку можливий лише за умови відсутності такої можливості в позасудовому порядку. Окрім цього, Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.23 зазначеної постанови, вказав, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

З матеріалів справи встановлено, що позивач не зверталася до нотаріуса і спадкова справа до майна померлої 29.10.2013 року ОСОБА_2 не заводилась. Тому позовна вимога про визнання в порядку спадкування права власності на земельну ділянку є передчасною.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Слобідської селищної ради Кодимського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, поновлення пропущеного строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_2, померлій 29.10.2013 року, державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №062300, виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області 13.03.2004 року.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, додатковий строк 6 (шість) місяців, з моменту набрання законної сили рішенням суду, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_2, померлої 29.10.2013 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя Б.С. Сердюк