УХВАЛА

20 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 711/10317/17

провадження № 61-41206ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 21 червня 2018 року у справі за позовом представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Романій Н. В. про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги від 27 квітня 2017 року та про передачу прав за договором забезпечення від 27 квітня 2017 року,

встановив:

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2018 року позов задоволено частково. Визнано недійсним договір про відступлення прав вимоги від 27 квітня 2017 року за договором іпотеки № PML-F00/163/2006 від 18 липня 2006 року, укладений між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н. В., зареєстрований 27 квітня 2017 року за № 3704. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 21 червня 2018 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2018 року скасовано в частині задоволених позовних вимог та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

21 липня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 направлено касаційну скаргу на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 21 червня 2018 року.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Таким чином, заявник має сплатити судовий збір у розмірі, визначеному підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», який становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

При пред'явленні позову було заявлено одну вимогу немайнового характеру.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб із 01 січня 2017 року визначено у розмірі 1 600 грн.

Відповідно до підпункту другого пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час звернення до суду із позовом) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640 грн.

Розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви за одну вимогу немайнового характеру, становить 1 280 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути сплачено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом також із таких підстав.

Усупереч вимогам пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України та пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України особи, яка подала касаційну скаргу, а також особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно із частиною другою статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів із дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 21 червня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 15 вересня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько