Ухвала

11 липня 2018 року

м. Київ

справа № 297/736/17

провадження № 61-32206св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

третя особа - Центр надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Берегівської міської ради Закарпатської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на заочне рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 08 травня 2017 року у складі судді Ільтьо І. І. та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2017 року у складі суддів: Собослой Г. Г., Кондор Р. Ю., Бисага Т. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні майном, позбавлення права користування жилим приміщенням та виселення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить йому на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону) 28 лютого 2017 року, згідно протоколу проведення електронних торгів від 27 січня 2017 року № 231936. У спірному будинку зареєстровані відповідачі, які відмовляються добровільно знятись з реєстраційного обліку, що створює для позивача незручності, перешкоди у користуванні та розпорядженні своїм житлом та порушує його право власності на нерухоме майно.

На підставі викладеного, позивач просив суд усунути перешкоди у користуванні майном, шляхом визнання ОСОБА_5, ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 та виселити відповідачів з вищезазначеного будинку.

Заочним рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 08 травня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено. Позбавлено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 права користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та виселено їх із вказаного будинку. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_4 є власником будинку АДРЕСА_1, а відповідачі перешкоджають позивачу вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилено, рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 08 травня 2017 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що судом першої інстанції не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У листопаді 2017 року ОСОБА_5 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції безпідставно не прийнято до уваги частину другу статті 109 ЖК України щодо неможливості виселення громадян із житлових приміщень, придбаних не за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, забезпеченою іпотекою цього приміщення, без одночасного надання іншого постійного жилого приміщення та висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 18 березня 2015 року №6-39цс15 та 24 червня 2016 рок №6-447цс15, які є обов'язковими для всіх судів України, з тих підстав, що вищезазначені правові норми не регулюють правовідносини, які виникли між сторонами по даній справі.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

29 травня 2018 року матеріали касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Станом на час розгляду справи у Верховному Суді відзиву (заперечень) на касаційну скаргу не надходило.

27 червня 2018 року ухвалою постійної колегії суддів Першої судової палати Верховного Суду вищевказану справу призначено до судового розгляду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про

відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 13 червня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 753/12729/15-ц за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_10, який діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_11, третя особа - Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні приватною власністю шляхом виселення і вселення.

Постановляючи цю ухвалу, Верховний Суд у справі, яку передано на розгляд до Великої Палати, виходив з того, що до спірних правовідносин у цій справі підлягає застосуванню положення статті 391 ЦК України, яка передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а порушене право власника - захисту шляхом виселення колишнього власника та членів його сім'ї

Водночас при застосуванні правових висновків, викладених Верховним Судом України у постановах: від 22 червня 2016 року у справі № 6-197цс16 та від 21 грудня 2016 року у справі № 6-1731цс16 у аналогічних справах порушується справедливий баланс інтересів сторін у справі, оскільки новий власник несе «індивідуальний і надмірний тягар» (individual and excessive burden), який полягає у тому, що він не може в повній мірі використовувати свою власність, через ускладнену процедуру виселення з іпотечного майна колишнього власника квартири, придбаного не за рахунок кредиту та забезпеченого іпотекою цього житла.

При цьому однакове застосування закону забезпечує загальнообов'язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдине застосування законів поліпшує громадське прийняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень.

Вбачається, що оскаржувані судові рішення у цій справі та оскаржувані рішення, які передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, постановлені у подібних правовідносинах.

За змістом пункту десятого частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 753/12729/15-ц.

Керуючись статтями 252, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 297/736/17 за позовом ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні майном, позбавлення права користування жилим приміщенням та виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 08 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2017 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 753/12729/15-ц.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук
Судді:В. О. Кузнєцов
А. С. Олійник
С. О. Погрібний
Г. І. Усик