Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/2100/18
Провадження № 2/674/934/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Шклярука В. М.

за участю секретаря судового засідання Проценко Л. В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області, третя особа - Дунаєвецька районна державна адміністрація Хмельницької області,про визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на спадкове майно (ціна позову 41556,78 грн.),

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1. звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 08 вересня 2009 року померла його мати - ОСОБА_2, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті якої залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,20 га, яка розташована на території Великожванчицької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, право власності на яку посвідчене Державними актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №080158 від 28 липня 2010 року.

Позивач є спадкоємцем за заповітом на вказане майно, спадщину прийняв належним чином, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендують на неї, немає, з заявами про прийняття спадщини більше ніхто не звертався, однак нотаріус не може видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий 28 липня 2010 року, тобто після смерті власниці- Промінської ОСОБА_3, яка померла 08 вересня 2009 року.

А тому звертається до суду.

До судового засідання представник позивача за довіреністю ОСОБА_4 подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її участі та без участі позивача ОСОБА_1, позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити.

Представник відповідача - Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в судове засідання не з'явився, однак направив до суду відзив про визнання позову, розгляд справи просить проводити у його відсутності.

Представник третьої особи - Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області у судове засідання також не з'явився, направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечують.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах.

Враховуючи те, що відповідачем було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, керуючись ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення у підготовчому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився у 1942 році, його батьки: батько - ОСОБА_5, мати - ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-УР №465415.

Також встановлено, що 08 вересня 2009 року померла мати позивача ОСОБА_2, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БВ №312371.

Також встановлено, що після смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,44 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Великожванчицької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, право власності на яку посвідчене Державними актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №080158 від 28 липня 2010 року на підставі розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області №442/2009-р. від 07 травня 2009 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №23.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_7, за заповітом від 18 липня 2008 року, посвідченим секретарем Великожванчицької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області , зареєстрованим в реєстрі за №327, який є не зміненим та не скасованим. Спадщину прийняв належним чином, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендують на неї, немає, з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори більше ніхто не звертався, що підтверджується листом нотаріуса щодо заведення до майна померлої ОСОБА_2 спадкової справи №15-2018.

Згідно рекомендаційного листа приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_8 ОСОБА_1 не можливо видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка залишилась після померлої 08 вересня 2009 року ОСОБА_2, оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий 28 липня 2010 року, тобто після смерті власниці.

Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

На підставі абз. 2 п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-У) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п.1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року №509-УІ).

Відповідно до ч.4 ст. 25, ст. 331, 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту такої; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87; 90, 97, 100, 102, 108, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161. 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЩІК України,статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №080158 від 28 липня 2010 року, виданий ОСОБА_2 на підставі розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області №442/2009-р. від 07 травня 2009 року року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №23, порушує права позивача, оскільки не відповідає вимогам закону і виданий з порушенням вимог ст.ст. 25, 331, 346 ЦК України, а тому його слід визнати недійсним та скасувати його реєстрацію.

Позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п. 3 Указу Президента України №666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави.

Суд вважає, що вимоги позову обґрунтовані і задовольняє їх.

Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує підстави виникнення спору, та у відповідності до положень ч.9 ст. 141 ЦПК України покладає їх на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, ч.4 ст. 25, п.11 ч.1 ст. 346, ст.ст.1216, 1218, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 125, 152 ЗК України, п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області (місце знаходження: м.Дунаївці вул.Шевченка, 50 Хмельницької області, ), третя особа - Дунаєвецька районна державна адміністрація Хмельницької області (місцезнаходження: м.Дунаївці вул.1 Травня, 1 Хмельницької області, ) про визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на спадкове майно (ціна позову 41556,78 грн.) задовольнити.

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №080158 від 28 липня 2010 року, виданий ОСОБА_2 на підставі розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області №442/2009-р. від 07 травня 2009 року року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №23, та скасувати запис в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №23.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, як за спадкоємцем за законом, право власності на земельну ділянку площею 2,44 га у межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великожванчицької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, яка померла 08 вересня 2009 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Дунаєвецький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Голова Дунаєвецького районного суду ОСОБА_9