Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/5292/16-ц
номер провадження 2/215/110/18
05 липня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу у складі:
головуючого судді - Дудікова А.В.
при секретарі - Бисовій В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу № 215/5292/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення боргу за договором позики,
У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, про стягнення боргу за договором позики.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 05.01.2015 року ОСОБА_2 взяла у неї в борг 63 000 грн. Згідно з досягнутою домовленістю остання зобов'язалась повернути їй зазначені кошти до 30.04.2015 року. Однак, ОСОБА_2, взяті на себе зобов'язання не виконала, грошові кошти у зазначений строк не повернула.
З огляду на викладене, просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, в сумі 68 593, 59 грн, 3 % річних від простроченої суми, за весь час прострочення, в сумі 2 914,52 грн, а також судові витрати.
Ухвалою суду від 12 січня 2017 року відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд.
30 червня 2017 року ухвалою суду провадження у справі зупинено, зо залучення до участі в справі правонаступника померлої ОСОБА_3
Ухвалою суду від 26 лютого 2018 року провадження по справі відновлено та залучено до участі у справі ОСОБА_1, як правонаступника позивача ОСОБА_3.
У судове засідання позивач не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення судом (а.с. 136).
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами.
Відповідач в судові засідання на 27.03.2018 р., 25.04.2018 р., 06.06.18 р., не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась судом належним чином, однак конверти повернулися до суду у зв'язку зі спливом терміну зберігання, у судове засідання на 05.07.2018 р., відповідач не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, а саме за допомогою публікації оголошення про виклик на сайті суду 11.06.2018 р. (а.с. 110,112, 131, 133).
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 05 січня 2015 року ОСОБА_2 взяла у борг у ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 63 000 грн, які зобов'язувалась повернути у строк до 30 квітня 2015 року. У разі прострочення сплати грошових коштів у визначений термін, ОСОБА_2 зобов'язувалась сплатити неустойку в розмірі 0,1% від боргу, щоденно з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.
Згідно ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Факт укладання Договору позики та його умови підтверджуються розпискою, яка була складена власноручно ОСОБА_2 та надана ОСОБА_3, 05 січня 2015 року (а.с. 6).
Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 526, 1046-1050 ЦК України.
Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно статті 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
ОСОБА_4 належним чином не виконала своїх зобов'язань за договором позики від 05.01.2015 року, укладеним між нею та ОСОБА_3, унаслідок чого, у неї перед ОСОБА_3 утворилася заборгованість за договором позики, яка з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення, становить 71 508 гривень.
Факт наявності заборгованості за договором позики, а також правильність розрахунків суми 3% річних та інфляційного збільшення суми боргу у встановленому законом (ст. ст. 12, 81 ЦПК України) порядку ніким не спростовано.
ІНФОРМАЦІЯ_5 року позивач ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 43).
Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Після смерті ОСОБА_3 її спадкоємцем є онук ОСОБА_1
Факт прийняття спадщини ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20 грудня 2017 року, виданим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кірієнко І.М. та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 20.12.2017 року (а.с. 125, 126).
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем (правонаступником) після смерті кредитора ОСОБА_3, до нього перейшло право вимоги до відповідача, щодо стягнення заборгованості за договором позики.
Виходячи із встановлених обставин, наданих доказів і вимог матеріального закону, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, як правонаступника ОСОБА_3, необхідно стягнути борг за договором позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення у розмірі 71 508 грн, а тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами ст. 141 ЦПК України, стягнувши суму судового збору у розмірі 640 гривень з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 272, 280, 282 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення боргу за договором позики, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_3, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 борг за договором позики в сумі 71 508 (сімдесят одна тисяча п'ятсот вісім) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП - НОМЕР_1, 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз'яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб'єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 12 липня 2018 року.
Суддя: