Справа № 417/5826/18
Провадження № 2/417/214/18
РІШЕННЯ

Іменем україни

"16" липня 2018 р. с. Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі: головуючого судді Шкирі В. М., за участі секретаря Грибєнік О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Марківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

встановив:

18.06.2018 до Марківського районного суду Луганської обасті надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення нею повноліття.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що з відповідачем ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.07.2016, від шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_6 у них народилася дитина - ОСОБА_3, який наразі проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона змушена звернутися до суду.

Згідно з ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Жожних клопотань до суду не надійшло.

Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, за наявними у суду матеріалами.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач після подачі позову, 04.07.2018 надав через канцелярію суду заяву в якій вказує, що повністю визнає позовні вимоги та просить їх задовільнити, також долучив копію свідоцтва прошлюб з позивачем. (а.с.13)

Суд на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини.

30.07.2016 громадянин ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянинка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрували шлюб (актовий запис №63) про що свідчить всідоцтво ро шлюб серії НОМЕР_1 видане повторно 17.08.2016 ( а.с.14)

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 06.07.2017р., виданого Біловодським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_7., його батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1. (а.с.4).

Згідно довідки Виконавчого комітету Сичанської сільської ради № 501 від 18.06.2018 ОСОБА_1 проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.5).

Отже, судом встановлено, що існує спір з приводу утримання малолітньої дитини, що регулюється Главою 15 Сімейного кодексу України "Обовязок матері, батька утримувати дитину та його виконання".

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Позивач стверджує, що відповідач добровільно будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, угоду про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, а тому вона змушена звернутися до суду.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач позов визнав у повному обсязі та просив його задовільнити (а.с.13) суд, вважає за необхідне прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги вимоги п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 копійок.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 7, 8,12, 81, 258-259, 263, 265, 273, 352, 352, 355 ЦПК України, ст. ст. 180,181,182,183,191 СК України,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Гераськівка Марківського району Луганської області на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.06.2018 до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Марківський районний суд протягом тридцяти днів з дня з дня складання цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя Марківського районного суду В. М. Шкиря