У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.10.2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Лукінової К.С.

при секретарі - Плевако Ю.Д.

учасники процесу:

представник позивача (заявник відводу) - Борсук Ю.В.

представник відповідача - ОСОБА_2

розглянувши заяву Дніпровської міської ради про відвід судді ОСОБА_4 по справі № 200/13159/17 за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_3 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська (суддя ОСОБА_4) перебуває цивільна справа за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_3 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

04.09.2018 року Дніпровська міська рада направила до суду заяву про відвід судді ОСОБА_4 при розгляді даної справи, вмотивовуючи відвід наступними обставинами: з метою врегулювання ситуації, яка склалася щодо грубих порушень чинного законодавства при здійсненні правосуддя суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 стосовно Дніпропетровської міської ради та враховуючи лист управління правового забезпечення Дніпропетровської міської ради від 30.05.2016 року вх. 8/1606, керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», міська рада прийняла рішення від 08.06.2016 року № 3/9 «Про звернення депутатів Дніпропетровської міської ради УІІ скликання до Вищої ради юстиції України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Генерального прокурора України, Міністерства юстиції України, голови Комітету Верховної Ради України з питань правової політики та правосуддя». Однак суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 звернулась із позовною заявою до Дніпропетровської міської ради про визнання незаконними дії Дніпропетровської міської ради щодо прийняття рішення від 08.06.2016 року № 3/9 та визнання незаконним та скасування рішення від 08.06.2016 року № 3/9. Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2016 року в задоволенні позову було відмовлено, а ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2017 року постанову суду першої інстанції - скасовано, а провадження у справі - закрито. Крім цього, 12.04.2018 року Дніпровською міською радою подано до Вищої ради правосуддя скаргу щодо дисциплінарного проступку судді ОСОБА_4 за істотне порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді іншої справи. Враховуючи вищевикладене вважають, що вищезазначені обставини свідчать про існування конфлікту між суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 та Дніпровською міською радою, що викликає сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, створює нерівне ставлення судді ОСОБА_4 у даній справі відносно позивача - Дніпровської міської ради. На підставі ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України та ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, просили з метою уникнення сумнівів у неупередженості судді та з метою забезпечення дотримання принципів цивільного судочинства, визначених статтею 2 ЦПК України, заяву про відвід судді ОСОБА_4 при розгляді даної справи задовольнити і передати справу на розгляд іншому судді.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2018 року, заяву про відвід судді ОСОБА_4 передано для розгляду судді Лукіновій К.С.

В ході судового розгляду заявленого відводу, представник відповідача подала письмові заперечення на заяву про відвід судді в яких зазначила, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. В своїй заяві представник відповідача спиралась на норми ст. 36 ЦПК України та рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України».

В судовому засіданні представник Дніпровської міської ради заяву про відвід судді ОСОБА_4 підтримала в повному обсязі, спираючись на доводи, викладені в заяві про відвід судді при цьому зазначила, що саме ці підстави викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти заявленого відводу, спираючись на доводи, викладені в письмових запереченнях на заяву про відвід судді. При цьому зазначила, що Дніпровська міська рада направляє багато скарг до Вищої ради правосуддя відносно суддів з метою тиску на них.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи стосовно заявленого відводу, вивчивши надані учасниками справи письмові заяви та заперечення дійшов до висновку про те, що заява Дніпровської міської ради про відвід судді ОСОБА_4 по справі № 200/13159/17 за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_3 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки - задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 36 ЦПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як вбачається з поданої заяви Дніпровської міської ради про відвід судді ОСОБА_4 при розгляді даної справи, то доводи заявленого відводу зводяться до незгоди Дніпровської міської ради з процесуальними рішеннями судді, рішень судді ОСОБА_4 в інших справах, що в силу ч. 4 ст. 36 ЦПК України не є підставою для відводу судді.

Відповідно до ч.ч.1-3, 11 ст.40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Крім того, звернення Дніпровської міської ради до Вищої ради правосуддя стосовно судді ОСОБА_4 не свідчить про існування конфлікту між суддею та Дніпровською міською радою і не свідчить про необ'єктивність чи упередженість судді при розгляді даної справи.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 року зазначено: «Відповідно до усталеної практики Суду наявність

безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за

суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до

суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та

поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або

безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію

визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий

та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності».

«У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що

розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про

небезсторонність суду». «Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність

суду презумується, поки не надано доказів протилежного». «Стосовно об'єктивного критерію слід визначити, окремо від

поведінки голови В.Л.Г, чи існували переконливі факти, які б могли

свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні

того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що

певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є

важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна

вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими».

Зважаючи на обставини справи на наведені сторонами доводи та докази, суд вважає, що підстав для відводу судді ОСОБА_4 при розгляді цивільної справи № 200/13159/17 за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_3 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки не вбачається, а тому в задоволенні відводу слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Дніпровської міської ради про відвід судді ОСОБА_4 по справі № 200/13159/17 за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_3 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки - відмовити.

Ухвала згідно ст. 353 ЦПК України оскарженню не підлягає.

Суддя: К.С. Лукінова