Справа № 559/415/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря Протас Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Косові справу за позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов"язаних з утриманням відповідача у ВНЗ МВС України,

в с т а н о в и в :

Представник Львівського державного університету внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов"язаних з утриманням відповідача у ВНЗ МВС України. Обгрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що відповідно до наказу Львівського державного університету внутрішніх справ від 06.08.2009 № 334 ОСОБА_1 було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання ЛьвДУВС.

24.08.2009 між ЛьвДУВС, УМВС України у Рівненській області та ОСОБА_1 було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України .

Відповідно до п. п. 2.3.6 та 3.2 цього Договору відповідач був зобов'язаний у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до спливу встановленого трирічного терміну перебування на службі, відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі.

Наказом УМВС України у Рівненській області від 14.09.2015 № 289 о/с ОСОБА_1 було звільнено з ОВС згідно п. 64 «ж» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» за власним бажанням.

Навчальним закладом в якості досудового врегулювання спору було надіслано відповідачу претензії, на які він жодним чином не відреагував.

Згідно з проведеним розрахунком сума фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 у ЛьвДУВС становить 24 020, 66 грн. (двадцять чотири тисячі двадцять грн. 66 коп., які просить стягнути з відповідача на їхню користь та судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача не з»явився, проте в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності їх представника, проти заочного розгляду справи не заперечують.

Із матеріалів справи встановлено, що відповідно до наказу Львівського державного університету внутрішніх справ від 06.08.2009 № 334 ОСОБА_1 було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання ЛьвДУВС (а.с.4).

24.08.2009 між сторонами було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України (а.с.5-6).

Відповідно до п. п. 2.3.6 та 3.2 цього Договору відповідач був зобов'язаний у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до спливу встановленого трирічного терміну перебування на службі, відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі.

Наказом УМВС України у Рівненській області від 14.09.2015 № 289 о/с ОСОБА_1 було звільнено з ОВС згідно п. 64 «ж» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» за власним бажанням (а.с.7).

Відповідач ОСОБА_1 до суду не з»явився, попередньо подавши заяву, де просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення витрат, пов»язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, в зв»язку з погашенням наявної заборгованості у повному обсязі, про що долучив квитанцію про погашення боргу.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно дост.ст.509,526ЦК України,зобов'язання має правовідношення, в якому одна сторона(боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію:передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо)або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання),а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. Виконання зобов»язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобовязанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобовязанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Як було встановлено судом, та стверджується витягом із наказу ЛьвДУВС від 06.08.2009 № 334 ОСОБА_1 було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання у Львівському державному університеті внутрішніх справ з 10.08.2009 року.

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.

Як передбачено ч.6 ст. 18 Закону України «Про міліцію» (чинним на момент укладення між сторонами договору), курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Згідно витягу з наказу від 14.09.2015 № 289 о/с ОСОБА_1 було звільнено з ОВС згідно п. 64 «ж» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» за власним бажанням.

Згідно довідки-розрахунку № 2 від 06.01.2017 року (а.с.8), витрати пов»язані з навчанням у ЛьвДУВС курсанта ОСОБА_1 з серпня 2009 року по червень 2013 року становлять 24020,66 грн.

Згідно долученої до матеріалів справи квитанції від 02.07.2018 року № 0.6.1 встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 погашено в повному обсязі витрати, пов»язані з утримання його у Львівському державному університеті внутрішніх справ (а.с.25).

За таких підстав, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача витрат за утримання та навчання не підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, із відповідача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1762 грн.

На підставі наведеного, ст.ст. 509, 526, 626 ЦК України, ст. 18 ЗУ «Про міліцію», та керуючись ст.ст. 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов"язаних з утриманням відповідача у ВНЗ МВС України- задоволити частково.

Стягнути ОСОБА_1, (НОМЕР_1, ІПН НОМЕР_2) жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Львівського державного університету внутрішніх справ (розрахунковий рахунок ЛьвДУВС № 0729, ДКСУ, МФО 820172, ) - 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. сплаченого судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: