Справа № 444/3257/18
Провадження № 2/444/1344/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: 79069, м. Львів, вул. Прилбицька, 9, ІПН НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місце проживання: 80333, Львівська область, Жовківський район, с. Пирятин, вул. Лісова, 24, ІПН НОМЕР_2) про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Зазначає, що 11 січня 2018 року вона, ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на "Дудурич".

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 18 липня 2011 року між нею, ОСОБА_3 (позикодавець) та ОСОБА_2 (позичальник) укладено договір позики, посвідчений ОСОБА_5, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 531. Згідно п. 1 Договору позики, за цим договором позикодавець передає у власність позичальникові 156 996,00 гривень 00 копійок, що на сьогоднішній день (18.07.2011 року) згідно курсу НБУ становить 19600.00 доларів США, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж кількість грошових коштів. Передача вищевказаної суми грошей була здійснена нею позичальнику в момент підписання даного договору. Відповідно до п. 2 Договору позики, термін повернення позичених грошових коштів встановлено до 18.07.2013 року. Пунктом 3 Договору позики визначено, що повернення позиченої суми грошей здійснюється наступним чином: позичальник особисто повертає позичену суму грошей щомісячно готівкою в сумі 816.66 доларів США, про отримання яких позикодавець підтверджує письмовою відміткою на цьому договорі. Зазначає, що до сьогоднішнього дня взяті на себе зобовязання по договору позики від 18.07.2011 року відповідачем не виконані, отримана від неї в позику сума грошових коштів їй не повернута.

Стверджує, що з метою забезпечення належного виконання зобовязання, що випливає з договору позики, 18 липня 2011 року між позивачкою та ОСОБА_2 укладено Договір іпотеки нерухомого майна, посвідчений ОСОБА_5, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 533.

Відповідно до п. 1.1 та 1.2 Договору іпотеки нерухомого майна, іпотекодавець (ОСОБА_2Д.) передає в іпотеку, а іпотекодержатель (ОСОБА_3І.) приймає в іпотеку предмет іпотеки, що належить іпотекодавцю на праві власності, а саме нерухоме майно: житловий будинок № 24, розташований по вулиці Лісовій в с. Пирятин Жовківського району Львівської області; земельну ділянку, загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер земельної ділянки :07:003:0010, що знаходиться за адресою: Львівська область, Жовківський район, с. Пирятин.

На адресу відповідача позивачкою неодноразово надсилалось вимоги про усунення порушення договору позики, зокрема, вимоги від 08.08.2013 р., від 29.11.2013 р. та від 02.01.2014 р., які отримані нею, однак, ОСОБА_2 жодним чином не відреагувала на вимоги позивачки, отримані від неї в позику грошові кошти не повернула.

08 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно зі всіма приналежностями та покращеннями, що належать відповідачу, а саме на вищевказані житловий будинок та земельну ділянку. За рахунок коштів отриманих від реалізації даного нерухомого майна запропоновано задовольнити вимоги позивача по договору позики від 18.07.2011 р. Зазначає, що 02.12.2014 року виконавчий напис разом із оригіналом договору іпотеки нерухомого майна поданий у Відділ державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції Львівської області, що підтверджується заявою про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2014 р. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 09.12.2014 р. відкрито виконавче провадження з виконання даного виконавчого напису нотаріуса.

Однак, в травні 2018 року позивачці стало відомо, що 17.06.2016 р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції ОСОБА_7 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Дана постанова державного виконавця та оригінали виконавчого напису і договору іпотеки нерухомого майна на адресу позивачки не надходили та нею не отримувались.

Зазначає, що виконавчий напис нотаріуса не виконаний. ОСОБА_2 отримані від позивачки в позику грошові кошти їй не повернула.

Стверджує, що оскільки відповідач у встановлений термін не повернув отримані від неї в позику грошові кошти, то він відповідно порушив взяті на себе зобовязання.

Зазначає, що заборгованість відповідача перед нею за договором позики складає 19 600,00 доларів США, що станом на 18.10.2018 р. згідно офіційного курсу Національного банку України еквівалентно 547 171,12 грн. - сума неповернутої позики та 49 245,40 грн. сума 3% річних від простроченої суми боргу за період з 19.10.2015 р. по 18.10.2018 р.

У зв"язку із чим позивачка звернулася до суду та просить в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 18 липня 2011 року, зареєстрованим в реєстрі за № 531, в розмірі 19 600,00 доларів США, що станом на 18.10.2018 р. згідно офіційного курсу Національного банку України еквівалентно 547 171,12 грн. та 49 245,40 грн. - сума 3% річних від простроченої суми боргу, звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки нерухомого майна від 18 липня 2011 року, зареєстрований в реєстрі за № 533, а саме на житловий будинок № 24, розташований по вулиці Лісовій в селі Пирятин Жовківського району Львівської області, який складається з двох житлових кімнат, кладової, коридору та кухні, загальною площею - 52,5 кв.м., житловою площею 30,3 кв., разом з усіма його при належностями (господарськими будівлями та спорудами) та на земельну ділянку, загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер земельної ділянки :07:003:0010, що знаходиться за адресою: Львівська область, Жовківський район, село Пирятин, цільове призначення земельної ділянки: будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що належать ОСОБА_2 на праві власності, шляхом продажу на прилюдних торгах за початковою ціною предмета іпотеки, встановленою на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час виконавчих дій. А також просить стягнути з ОСОБА_2 в її користь 5964,17 грн. сплаченого судового збору.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 в підготовче судове засідання не зявилися, однак її представник подав на адресу суду клопотання, в якому просить розглядати справу у їх відсутності. Позов підтримують повністю.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_9 в підготовче судове засідання не зявилися, однак її представник подала на адресу суду заяву про визнання позову. Із заяви ОСОБА_2 про визнання позову вбачається, що вона повністю визнає заявлені позовні вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, розгляд справи просить провести у її відсутності. Наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється .

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 ст. 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання, як встановлено ч. 2 ст. 509 ЦК України, виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання, як зазначено в ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Із копії свідоцтва про шлюб, виданого 11.01.2018 р. виконавчим комітетом Боринської селищної ради Турківського району Львівської області, вбачається, що дошлюбне прізвище позивачки ОСОБА_1 "Кука" (актовий запис № 3).

Судом встановлено, що 18 липня 2011 року між позивачкою, ОСОБА_3 (позикодавець) та ОСОБА_2 (позичальник) укладено договір позики, посвідчений ОСОБА_5, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 531 (далі по тексту - Договір позики).

Згідно п. 1 договору позики, за цим договором позикодавець передає у власність позичальникові 156 996,00 (Сто пятдесят шість тисяч девятсот девяносто шість) гривень 00 копійок, що на сьогоднішній день згідно курсу НБУ становить 19600.00 (Девятнадцять тисяч шістсот) доларів США, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж кількість грошових коштів.

Передача вищевказаної суми грошей була здійснена позикодавцем позичальнику в момент підписання даного договору, що підтверджується п. 7 договору позики.

Згідно п. 2 договору позики, за домовленістю сторін термін повернення позичених грошових коштів встановлено до 18.07.2013 року.

Пунктом 3 договору позики визначено, що повернення позиченої суми грошей здійснюється наступним чином: позичальник особисто повертає позичену суму грошей щомісячно готівкою в сумі 816.66 доларів США, про отримання яких позикодавець підтверджує письмовою відміткою на цьому договорі.

Однак взяті на себе зобовязання по договору позики від 18.07.2011 року відповідачем перед позивачем не виконані, отримана від позивача в позику сума грошових коштів їй відповідачем не повернута.

Відповідно до п. 5 договору позики, якщо позичальник не поверне позичені ним грошові кошти до вказаного терміну, позикодавець має право подати цей договір до стягнення у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за договором позики складає 19 600,00 доларів США, що станом на 18.10.2018 р. згідно офіційного курсу Національного банку України еквівалентно 547 171,12 грн. - сума неповернутої позики та 49 245,40 грн. сума 3% річних від простроченої суми боргу за період з 19.10.2015 р. по 18.10.2018 р.

19600,00 доларів США х 27,916894 грн. (офіційний курс гривні до долара США, встановлений Національним банком України на 18.10.2018р.) = 547171,12 грн.

Сума 3% річних від простроченого грошового зобовязання за період з 19.10.2015 р. по 18.10.2018р. становить 49 245,40 грн.:

19600,00 доларів США (сума простроченого грошового зобов'язання станом на 18.10.2018р.) х 3% х 1095 (кількість днів прострочки) : 365 (кількість днів в році) : 100% = 1764,00 доларів США (сума 3% річних за період з 19.10.2015 р. по 18.10.2018 р.);

1764,00 доларів США х 27,916894 (офіційний курс гривні до долара США, встановлений Національним банком України на 18.10.2018 р.) = 49245,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися заставою.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України від 05.06.2003 р. «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання.

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку).

Положеннями ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Судом встановлено, що 18.07.2011 р. між позивачем та відповідачем укладено договір іпотеки нерухомого майна, посвідчений ОСОБА_5, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі № 534 (далі по тексту - Договір іпотеки).

Відповідно до п. 1.1 та 1.2 Договору іпотеки нерухомого майна, іпотекодавець (ОСОБА_2Д.) з метою забезпечення належного виконання зобов"язання, що випливає з договору позики, передає в іпотеку, а іпотекодержатель (ОСОБА_3І.) цим приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет іпотеки, що належить іпотекодавцю на праві власності, а саме нерухоме майно:

- житловий будинок № 24, розташований по вулиці Лісовій в селі Пирятин Жовківського району Львівської області, будинок в цілому складається з двох житлових кімнат, кладової, коридору та кухні, загальною площею 52,5 кв.м., житловою площею 30,3 кв., що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого ОСОБА_10, державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори 26.08.2010 р. за реєстровим номером 2717, зареєстрований в електронному реєстрі права власності на нерухоме майно 23.09.2010 р., витяг про державну реєстрацію прав, виданого 23.09.2010 р. Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації», номер витягу 27415244. реєстраційний номер 31003801. Будинок передається разом з усіма його приналежностями (господарськими будівлями та спорудами) та поліпшенням, які можуть виникнути в результаті переобладнання/перепланування, реконструкції та/або добудови будинку в майбутньому протягом дії цього договору іпотеки;

- земельну ділянку, загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер земельної ділянки :07:003:0010, що знаходиться за адресою: Львівська область, Жовківський район, село Пирятин та належить іпотекодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №232169, виданого Бишківською сільською радою Жовківського району Львівської області 05 липня 2011 року на підставі рішення 5 сесії 6 скликання цієї ж сільської ради від 24 червня 2011 року. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01874. Цільове призначення земельної ділянки: будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

За домовленістю сторін, заставна вартість предмету іпотеки, зазначеного в п. 1.2 цього договору, становить 156996,00 гривень 00 коп., що на день укладення договорузгідно курсу НБУ, становило 19600,00 доларів США (п. 1.4 Договору іпотеки).

Згідно п. 3.2.1. Договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на майно з метою погашення заборгованості іпотекодавця за Договором позики грошових коштів у разі набуття такого права згідно розділу 4 цього договору.

Відповідно до п. 4.1 Договору іпотеки, за рахунок майна іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, які визначаються на момент фактичного задоволення разом із сумою позики, пенею, які виникли у звязку із прострочкою виконання іпотекодавцем зобовязань за Договором позики грошових коштів, витратами повязаними із зверненням стягнення на майно.

На адресу відповідача ОСОБА_2 позивачем ОСОБА_1 неодноразово надсилалось вимоги про усунення порушення договору позики, зокрема, вимоги від 08.08.2013 р., від 29.11.2013 р. та від 02.01.2014 р., які отримані ОСОБА_2, що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист та копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення. Однак ОСОБА_2 отримані від ОСОБА_1 в позику грошові кошти не повернула.

08 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №3567, про звернення стягнення на нерухоме майно зі всіма приналежностями та покращеннями, що належать відповідачу, а саме на вищевказані житловий будинок та земельну ділянку. За рахунок коштів отриманих від реалізації даного нерухомого майна запропоновано задовольнити вимоги позивача по договору позики від 18.07.2011 р.

02 грудня 2014 року виконавчий напис разом із оригіналом договору іпотеки нерухомого майна поданий у Відділ державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції Львівської області, що підтверджується заявою про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2014 р.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 09.12.2014 р. (виконавче провадження №45733527) відкрито виконавче провадження з виконання даного виконавчого напису нотаріуса. 17.06.2016 р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, однак при поштовій пересилці виконавчі документи було втрачено, що вбачається із листа відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області адресованого 10.05.2018 року за № 6038 представнику позивача ОСОБА_8

Ч. 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З врахуванням того, що відповідач визнав заявлені позовні вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог позивача, а також з врахуванням встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судому порядку.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позивач при поданні до суду позовної заяви майнового характеру сплатив 5964,17 грн. судового збору, що вбачається з квитанції від 18.10.2018 року, тому суд приходить до висновку, що дану суму потрібно стягнути в користь позивача із відповідача.

Керуючись ст. ст. 23, 141, 247, 200, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

В рахунок погашення заборгованості за договором позики від 18 липня 2011 року, зареєстрованим в реєстрі за № 531, в розмірі 19 600,00 доларів США, що станом на 18.10.2018р. згідно офіційного курсу Національного банку України еквівалентно 547 171,12 грн. та 49 245,40 грн. - сума 3% річних від простроченої суми боргу, звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки нерухомого майна від 18 липня 2011 року, зареєстрований в реєстрі за №533, а саме на житловий будинок № 24, розташований по вулиці Лісовій в селі Пирятин Жовківського району Львівської області, який складається з двох житлових кімнат, кладової, коридору та кухні, загальною площею - 52,5 кв.м., житловою площею 30,3 кв., разом з усіма його при належностями (господарськими будівлями та спорудами) та на земельну ділянку, загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер земельної ділянки :07:003:0010, що знаходиться за адресою: Львівська область, Жовківський район, село Пирятин, цільове призначення земельної ділянки: будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що належать ОСОБА_2 на праві власності, шляхом продажу на прилюдних торгах за початковою ціною предмета іпотеки, встановленою на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під чач виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 - 5964,17 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст повного рішення складено 27.12.2018 року.

Суддя: Ясиновський Р. Б.