Справа № 713/1422/18
Провадження №2/713/554/18
РІШЕННЯ

іменем України

01.10.2018 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря Мірчева О.І., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, звернувся в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом до відповідача ОСОБА_2 сільської ради, Чернівецької області, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Посилається на те, що 29 листопада 2009 року помер його дід ОСОБА_7, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді житлового буднику з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташовані за вищевказаною адресою. Ще задовго до смерті, а саме 20 жовтня 2003 року дід склав заповіт згідно якого все своє майно заповідав йому. Оскільки на той час ще була жива його баба ОСОБА_8, яка також ще задовго до смерті, а саме 20 жовтня 2003 року склала заповіт згідно якого земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що знаходиться в с.Коритне, Вижницького району Чернівецької області, яка одержана в результаті визначення її меж в натурі на місцевості відповідно до права на земельну частку ( пай ) заповідала своєму синові ОСОБА_3, а все інше майно, яке буде належати їй на день смерті мені - внуку ОСОБА_1. Заповіт також посвідчений секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради, зареєстрований в реєстрі № 172 і на день смерті не змінювався та не скасовувався. Він, як спадкоємець за заповітом своєчасно прийняв спадщину, а саме в установлений законом шестимісячний строк звернувся до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини та видачу йому свідоцтва про право на Спадщину за заповітом де була заведена спадкова справа №15/2011. Крім нього, спадкоємцями першої черги за законом є діти померлої: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які відмовились від спадщини на його користь та не оспорюють складений заповіт. Не дивлячись на те, що спадщину він прийняв своєчасно, спору відносно спадкового майна немає, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом винісши відповідну постанову №351/02-31/15-2011 від 30 липня 2018 року в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності ОСОБА_9 на дане нерухоме майно..

Просить визнати за ним, право власності на спадкове майно, а саме, на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в с.Коритне по вул.Церковній, 14, Вижницького району Чернівецької області, який належав померлій 01 жовтня 2010 року ОСОБА_8.

В підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи позивач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

В підготовче засідання представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради не зявився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від представника відповідача ОСОБА_2 сільської ради надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають в повному обємі та п росять справу розглядати без участі представника сільської ради.

В підготовче засідання відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, не зявились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають, не заперечують щодо задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши визнання позову відповідачем, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обємі.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 29 вересня 2009 року помер ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_10 1-МИ №070104, виданого 01 жовтня 2009 року виконкомом ОСОБА_2 сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №23.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який розташований в с.Коритне по вул.Церковній, 14, Вижницького району Чернівецької області.

З копії технічного паспорту на житловий будинок, вбачається, що житловий будинок під літ. «А» з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в с.Коритне по вул.Церковній, 14, Вижницького району Чернівецької області, 1953 року побудови, вартістю 67156,00 грн.

За життя ОСОБА_7 залишив заповітне розпорядження, а саме, належну йому земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 0,68 га, що знаходиться в с.Коритне, Вижницького району Чернівецької області, яка одержана в результаті визначення її меж в натурі відповідно до його права на земельну частку (пай), заповідав сину ОСОБА_3, все інше майно, яке буде належати йому на день смерті чи на яке буде мати право заповів онукові ОСОБА_1, що підтверджується копією дублікату заповіту, посвідченого 11.03.2011 року секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради, Вижницького району Чернівецької області ОСОБА_11, зареєстровано в реєстрі за №35.

З довідки ОСОБА_2 сільської ради №02-01-13/664 від 01 серпня 2018 року вбачається, що згідно записів по господарської книги села №8 (Коритне-Центр), особовий рахунок №0376-5, стор.151 )за 2016-2020 р.р.) померлий ОСОБА_7 являвся власником житлового будинку (рік побудови 1953), що розташований в с.Коритне вул.Церковній, 14, Вижницького району Чернівецької області. Спадкоємцями майна померлого ОСОБА_7 за законом першої черги є: ОСОБА_8 дружина (померла 01.10.2010 року); ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 син, ОСОБА_4 дочка, ОСОБА_5 син.

Судом також встановлено, що 01 жовтня 2010 року померла ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_10 1-МИ №079543, виданого 01 жовтня 2010 року виконкомом ОСОБА_2 сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №29.

За життя ОСОБА_8 залишила заповітне розпорядження, а саме, належну їй земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 0,68 га, що знаходиться в с.Коритне, Вижницького району Чернівецької області, яка одержана в результаті визначення її меж в натурі відповідно до її права на земельну частку (пай), заповіла сину ОСОБА_3, все інше майно, яке буде належати їй на день смерті чи на яке буде мати право заповіла онукові ОСОБА_1, що підтверджується копією заповіту, посвідченого 20.10.2003 року секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради, Вижницького району Чернівецької області ОСОБА_11, зареєстровано в реєстрі за №172.

Крім позивача ОСОБА_1 спадкоємцями за законом є ОСОБА_4, ОСОБА_5 та спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_3, які від належної частки у спадковому майні відмовились, на спадкове майно не претендують, що підтверджується копіями заяв. Інших осіб які мають право на обовязкову частку у спадковому майні немає, що підтверджується копією спадкової справи №15/2011 року.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1273 ч.1, ч.5, ч.6 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу ОСОБА_12 із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але у звязку із тим, що ним не було надано документів, що посвідчують право власності спадкодавця на дане майно, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що підтверджується копією постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії №351/02-31/15-2011 від 30.07.2018 року.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за заповітом відповідно до ст. 1217 ЦК України.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як видно з представлених доказів, житловий будинок по плану забудови під літ. «А» - 1953 року побудови, знаходиться в сільському населеному пункті, інші особи на володіння та користування даним житловим будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність житлового будинку для проживання ніким не оспорюється.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на обєкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно чи його дубліката, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення обєкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу обєкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо особливостей державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким обєктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені обєкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким обєктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених обєктів нерухомості є необовязковим.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному об'ємі.

При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Керуючись ст.ст. 16, 392, 1234-1236, 1268, 1269, 1270, 1273 ЦК України, ст.ст.1, 27, 31 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 4, 13, ст.76, 77, 81, 82 ч.4, 200 ч.3, 206 ч.4, 258-265, 354 ЦПК України, Суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (РНОКПП НОМЕР_1), право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, а саме, житловий будинок по плану забудови під літ. «А», з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в с.Коритне по вул.Церковній, 14, Вижницького району Чернівецької області, який належав померлій 01 жовтня 2010 року ОСОБА_8.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: І. А. Кибич