Провадження № 22-ц/780/3613/18 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 12 29.08.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 серпня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі

головуючого Голуб С.А.,

суддів: Приходька К.П., Іванової І.В.,

за участю секретаря Дрозда Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області в м. Києві апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційного банку «Актив-Банк» на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2018 року про залишення без розгляду заяви Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційного банку «Актив-Банк» про визнання спадщини відумерлою, заінтересована особа: виконавчий комітет Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2017 року заявник звернувся до суду першої інстанції із заявою про визнання спадщини відумерлою, посилаючись на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2, відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі, із легкового автомобіля марки TOYOTA Camry 2007 року випуску, чорного кольору, легковий седан-В. шасі (кузов рама) НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, який був предметом договору застави від 09 листопада 2007 року, що був укладений з померлим ОСОБА_2 та ТОВ «КБ «Актив-Банк».

Згідно відомостей наданих Вишневою державною нотаріальною конторою інформація про спадкоємців в спадковому реєстрі відсутня.

На підставі викладеного, заявник просив суд першої інстанції визнати спадщину, що складається з легкового автомобіля марки TOYOTA Camry 2007 року випуску, чорного кольору , легковий седан-В. шасі (кузов рама) НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 відумерлою та передати її територіальній громаді.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2018 року заява була залишена без розгляду.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк», подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції було вірно встановлено всі обставини справи, разом з тим суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про залишення заяви про визнання спадщини відумерлою без розгляду з тих підстав, що між сторонами виникає спір про право. При цьому суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі суду не зазначив між якими сторонами виникає спір про право.

Окрім того, скаржник зазначає в доводах апеляційної скарги, що метою звернення до суду з такою заявою стала невизначеність з власником майна спадкодавця, що унеможливлює його звернутися з позовом про звернення стягнення на заставлене майно.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України, відзив на апеляційну скаргу у письмовій формі на адресу суду апеляційної інстанції не надходив. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги доходить висновку, що апеляційну скаргу Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» слід залишити без задоволення враховуючи таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області серія НОМЕР_3

Вишневою міської державною нотаріальною конторою 10 листопада 2010 року заведено спадкову справу №242 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2

З матеріалів спадкової справи встановлено, що із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 спадкоємці не звертались.

Згідно довідки виданої комунальним підприємством «Управління міським господарством» Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 11 березня 2016 року №391, яка міститься в матеріалах спадкової справи, встановлено, що ОСОБА_2 з 03 вересня 1993 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Разом з ним були зареєстровані: брат - ОСОБА_3, мати - ОСОБА_4, батько - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3

Залишаючи заяву про визнання спадщини відумерлою без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що при встановлені фактів про визнання спадщини відумерлою слід враховувати сукупність наступних обставин: 1) відсутності спадкоємців за заповітом і за законом; 2) усунення усіх спадкоємців від права на спадкування; 3) неприйняття спадкоємцями спадщини; 4) відмова усіх спадкоємців від прийняття спадщини. Однак, оскільки у спадкодавця ОСОБА_2 є спадкоємці, які проживали разом із ним на день його смерті і від спадщини не відмовлялись, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виникає спір про право, а тому подана заява не може розглядатися за правилами окремого провадження та роз'яснив заявнику про право звернення до суду з відповідним позовом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції враховуючи таке.

Відповідно до ст.. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі, справи про визнання спадщини відумерлою.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України, у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

У відповідності до вимог ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Відповідно до положення ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником було надано суду документи про належність заставленого майна померлому, однак не надав суду докази, які б підтверджували відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Відсутність у матеріалах спадкової справи заяв про прийняття спадщини не свідчить про відсутність спадкоємців чи про їх відмову від прийняття спадщини.

При цьому в матеріалах справи є довідка, що разом із померли проживали його брат, мати та батько, а у відповідності до положень ст.. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У відповідності до ст.. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення.

Згідно зі ст.. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права не підтверджуються матеріалами справи, а тому колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційного банку «Актив-Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2018 року про залишення заяви без розгляду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскарження в касаційному порядку протягом 30 днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 серпня 2018 року.

Головуючий

Судді: