Справа № 638/5526/18
Провадження № 2/638/3261/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 жовтня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Штих Т. В.

за участю секретаря Тарасової О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

встановив:

Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулося 25.04.2018 до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь МТСБУ суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 12 295,52 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 1762,00 грн..

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.05.2014 о 12-10 год. в м. Харкові по вул. Полтавський шлях сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: Daewoo д.н. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1 та «KIA» д.н. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2 Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ТДВ «МСК» при використанні транспортного засобу «KIA» д.н. НОМЕР_2 за договором обовязкового страхування №АС 0017534. ОСОБА_2 своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП та заявою про виплату відшкодування заподіяної шкоди. Вартість відновлюваного ремонту автомобіля ОСОБА_2, пошкодженого внаслідок ДТП, складала 12295,52 грн.. Позивачем було виплачено зазначену суму страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Крім того, зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач, ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач не сповістив, тому суд виходить з того, що його неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про перенесення розгляду справи відповідач до суду не подавав.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.06.2014 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Із змісту постанови вбачається, що 27.05.2014 о 12-10 год. ОСОБА_1 в м. Харкові по вул. Полтавський шлях, керував автомобілем НОМЕР_3, не врахував безпечну дистанцію та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_4 та причинив матеріальну шкоду.

В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль НОМЕР_4, що належить ОСОБА_2.

На дату скоєння ДТП водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу.

За загальним правилом визначеним ст.1166 ЦК України відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають з обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.

Відповідно до пп. а) п. 41.1. ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП.

За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

09.10.2014 року ОСОБА_2, скориставшись своїм правом, передбаченим Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подав відповідну заяву, як того вимагає ст. 35 п.35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем.

Платіжним дорученням № 1387 від 20.04.2015 року МТСБУ було сплачено згідно наказу МТСБУ № 1387 від 20.04.2015 року та довідки №1 від 29.10.2014 року страхове відшкодування у розмірі 12295,52 грн..

Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов'язок з відшкодування шкоди з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Також відповідно до ст. 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Так, МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Тому, відповідно до ст.1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати на користь ОСОБА_2 у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача.

При цьому, станом на час розгляду справи, відповідачем відшкодування шкоди не відбулося, будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати не надано, у звязку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь МТСБУ в порядку регресу суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 12295,52 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 267, 999, 1166, 1187, 1191 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» та керуючись ст.ст. 12, 76, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (адреса: 02000, м. Київ-2, бульв. Русанівський, а/с 272, , р/р 871 в АТ «Укрексімбанк», м. Київ, МФО 322313) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 12 295 (дванадцять тисяч двісті девяносто пять) грн. 52 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (адреса: 02000, м. Київ-2, бульв. Русанівський, а/с 272, , р/р 871 в АТ «Укрексімбанк», м. Київ, МФО 322313) сплачений судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз'яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб'єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: суддя Т.В. Штих