Справа №522/9055/17
Провадження №2/522/8652/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засіданні - Вадуцкої В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 18.05.2017 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, за яким просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, до досягнення нею двадцяти трьох років, тобто до 09.03.2022 року.

В обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 Від спільного шлюбу мають доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3). Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.09.2000 року шлюб між сторонами було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено актовий запис №24 та 14.11.2001 року Відділом реєстрації актів громадського стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси було видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4. Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати разом з позивачкою та перебувала на її утриманні. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси з ОСОБА_3 на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 03.04.2000 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 09.03.2017 року. На теперішній час ОСОБА_5. навчається в Одеському обласному базовому медичному училищі денної форми навчання, стипендію не отримує, про що свідчить відповідна довідка та типовий договір про підготовку фахівців з вищою освітою, які містяться в матеріалах справи. Посилалась на те, що відповідач займався підприємницькою діяльністю, мав постійний доход, однак у 2016 році припинив підприємницьку діяльність та поїхав на роботу до Польщі, вважає, що відповідач має можливість допомагати їм матеріально. У силу тяжкого матеріального стану та відмови відповідача в допомозі утримувати сумісну доньку, яка не має можливості працювати, так як навчається і стипендії не отримує, ОСОБА_2 змушена звернутись до суду з відповідним позовом.

18.10.2017 року ОСОБА_2 надала суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, з моменту досягнення донькою повноліття, тобто з 09.03.2017 року, та до досягнення нею двадцяти трьох років, тобто до 09.03.2022 року.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: 58029, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2) аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок з урахуванням індексації щомісячно, починаючи з 18.05.2017 року та до закінчення дитиною навчання, а саме до 06.07.2021 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

21.08.2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, винесеного Приморським районним судом м.Одеси 16.07.2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини.

Ухвалою суду від 22.10.2018 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду - задоволено. Заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 16.07.2018 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини - скасувано і призначити справу до судового розгляду в загальному позовному провадженні з призначенням підготовчого судового засідання на 27.11.2018 року.

У підготовче засідання призначене на 27.11.2018 року сторони не з'явилися, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи.

Ухвалою суду від 27.11.2018 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду по суті на 19.12.2018 року.

У судове засідання призначене на 19.12.2018 року позивачка ОСОБА_2 не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила повністю задовольнити її позовні вимоги, справу слухати за її відсутністю.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив стягнути з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 888,50 грн. до моменту закінчення навчання, а саме до 06.07.2021 року. Також ОСОБА_3 в заяві просив справу розглянути за його відсутністю.

У відповідності до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У зв'язку з цим, датою складення цього судового рішення є 26.12.2018 року.

Суд вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3.

Від спільного шлюбу мають доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3) (а.с.10).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.09.2000 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.17), про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено актовий запис №24 та 14.11.2001 року Відділом реєстрації актів громадського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси було видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 (а.с.24).

Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати разом з позивачкою та перебувала на її утриманні. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси з ОСОБА_3 на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 03.04.2000 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 09.03.2017 року (а.с.21).

По досягненню повноліття, відповідач припинив виплату аліментів.

На теперішній час ОСОБА_5 навчається в Одеському обласному базовому медичному училищі денної форми навчання, стипендію не отримує, про що свідчать відповідні довідки за №376 від 07.04.2017 року та за №163 від 10.04.2017 року (а.с.13, 14) та типовий договір про підготовку фахівців з вищою освітою до 06.07.2021 року (а.с.78). Станом на час розгляду справи ОСОБА_5 є студентом 4-го курсу навчання. Таким чином ОСОБА_5 не має доходів.

Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст.27 Конвенції про захист прав дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя , необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати.

Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Постановою Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.20) роз'яснено судам, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд вбачає, що відповідач є працездатною людиною за станом здоров'я та спроможний платити аліменти на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання. На спростування цього відповідачем не надано жодного доказу.

ОСОБА_3 неодноразово звертався до суду з запереченнями на позов та з заявою про перегляд заочного рішення суду від 16.07.2018 року, в якій зазначав, що при вирішенні справи та визначені розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Зазначав, що на даний час він має нерегулярний мінливий дохід, офіційно не працює, вдруге одружений, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 01.02.2010 року, свідоцтво серії НОМЕР_5 (а.с.49), та його утриманні знаходиться неповнолітня донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про її народження від 26.10.2011 року, актовий запис №2387, свідоцтво серії НОМЕР_6 (а.с.50), у зв'язку з чим він не має змоги сплачувати аліменти у розмірі 3 000,00 грн. на місяць. Також ОСОБА_3, вважає, що права та обов'язки батька і матері є рівними. Оскільки розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини складає 3 000,00 грн., то мати дитини, позивачка по справі, теж має витрачати 3 000,00 грн., але будь-яких доказів, щодо витрат у розмірі 6 000,00 грн. ОСОБА_2 суду не надала. В заявах ОСОБА_3 визнає позов частково та готовий виплачувати аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а саме у твердій грошовій сумі в розмірі 888,50 грн. Також вважає, що доказів того, що він знаходиться та працює за кордоном, в матеріалах справи відсутні, а дане твердження не відповідає дійсності.

Твердження ОСОБА_3, що він офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, вдруге одружений та на його утриманні знаходиться неповнолітня донька, ОСОБА_6, його щомісячні витрати на її утримання та їх розмір, що відповідач не має змоги сплачувати вказану позивачкою суму аліментів, не підтверджується належними доказами.

Крім того, відповідачем не спростовані твердження позивача що він отримує доход за кордоном. Будь-яких належних доказів зазначеного суду відповідач не надав та належним чином не спростовано наявність доходів за працею за кордоном.

Правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Натомість позивачка дійсно перебуває в скрутному фінансовому та матеріальному стані, так як самотужки сплачує навчання доньки та її лікування, що підтверджується матеріалами справи - чеки, квитанції, в тому числі і на медичне обстеження (а.с.78-93, 178-205), а тому потребує дитини матеріальної допомоги до закінчення навчання.

Згідно ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 12.06.2016, №1368-VIII та п.1.1 Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» від 17.05.2016 р. № 1368-VIIІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, - розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

У зв'язку з досягненням донькою повноліття, а саме з 09.03.2017 року, відповідач припинив виплачувати аліменти.

Але, враховуючи звернення матері повнолітньої дитини із позовом про стягнення аліментів 18.05.2017 року, беручи до уваги продовження донькою навчання на денній формі навчання, і у зв'язку з цим вона потребує допомоги, суд вважає можливим стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позивачкою зазначеного позову, тобто з 18.05.2017 року, і до закінчення навчання (дати зазначеній у типовій угоді про підготовку фахівців з вищою освітою), тобто до 06.07.2021 року.

Тобто, вимоги позивачки про стягнення аліментів, саме з дня досягнення дитиною повнолітня (09.03.2017 року) та до досягнення нею 23 років суд не задовольняє.

За таких обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок з урахуванням індексації щомісячно, починаючи з 18.05.2017 року та до закінчення дитиною навчання, а саме до 06.07.2021 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 704,80 грн..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.182, 184, 193, 198, 199-201 СК України, ст.ст.1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 89, 210, ч.1,3 ст. 223, ч. 2 ст.247, 258, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: 58029, АДРЕСА_1) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: 58029, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2) аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок з урахуванням індексації щомісячно, починаючи з 18.05.2017 року та до закінчення дитиною навчання, а саме до 06.07.2021 року.

В іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: 58029, АДРЕСА_1) на користь держави судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 26 грудня 2018 року.

Суддя: Домусчі Л. В.