Справа № 307/2166/17
Провадження № 2/307/168/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І. при секретарі Фера В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Тячівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про звільнення майна з-під арешту та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Тячівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про звільнення майна з-під арешту та зобовязання вчинити певні дії. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору №МКТWGК01270175 від 5 травня 2005 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 29328 доларів США на термін до 04.05.2020 року. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено договір іпотеки від 5 травня 2005 року, відповідно до якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок,загальною площею 173,0 квадратних метри, житловою площею 87,4 квадратних метри, який розташований в с. Широкий луг, вул. Заріка, 16, Тячівського району Закарпатської області, який належить ОСОБА_1 на праві власності. Рішенням Тячівського районного суду від 24 лютого 2014 року звернуто стягнення на вказаний предмет іпотеки шляхом продажу його ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Дане рішення суду вступило в законну силу та на його підставі видано виконавчий лист. Однак, під час здійснення дій, направлених на реалізацію предмета застави, позивачем встановлено, що на майно відповідача накладено арешт на користь різних стягувачів, зокрема : 1) постановою державного виконавця відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції від 26.04.2016 року у виконавчому провадженні ВП №50969543, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно та оголошення заборони на його відчуження, що належить ОСОБА_1 (номер запису про обтяження 15907311). Накладення даного арешту унеможливлюють подальшу процедуру продажі такого заставного нерухомого майна на підставі рішення суду.

Просить суд звільнити з-під арешту, зняти заборону відчуження нерухомого майна, а саме: житлового будинку, загальною площею 173,0 квадратних метри, житловою площею 87,4 квадратних метри, який розташований в с. Широкий Луг, вул. Заріка, 16, Тячівського району Закарпатської області, що належить на праві власності ОСОБА_1, накладеного постановою державного виконавця відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції від 26.04.2016 року у виконавчому провадженні ВП №50969543, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно та оголошення заборони на його відчуження, що належить ОСОБА_1 (номер запису про обтяження 15907311), заборонити органам державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, повязані з обмеженням прав ПАТ КБ «Приватбанк», прав іпотекодержателя щодо будинку в с. Широкий луг, вул. Заріка, 16, Тячівського району Закарпатської області.

Представник позивача в судове засідання не зявився, так як надіслав заяву про розгляд справи в його відсутності, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач ОСОБА_1 та представник Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в судове засідання не з»вилися, хоч про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, а тому суд в порядку ст.223 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору №МКТWGК01270175 від 5 травня 2005 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 29328 доларів США на термін до 04.05.2020 року.

В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідач ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки від 5 травня 2005 року, відповідно до якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок, загальною площею 173,0 квадратних метри, житловою площею 87,4 квадратних метри, який розташований в с. Широкий луг, вул. Заріка, 16, Тячівського району Закарпатської області, який належить йому на праві власності.

Рішенням Тячівського районного суду від 24 лютого 2014 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, загальною площею 173,0 квадратних метри, житловою площею 87,4 квадратних метри, який розташований в с. Широкий луг, вул. Заріка, 16, Тячівського району Закарпатської області, шляхом продажу його ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Дане рішення суду вступило в законну силу та на його підставі видано виконавчий лист.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції від 26.04.2016 року у виконавчому провадженні ВП №50969543, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно та оголошено заборону на його відчуження, що належить ОСОБА_1

Статтею 54 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції станом на час виникнення правовідносин, передбачено право заставодержателя звернутись до суду про зняття арешту із заставленого майна.

Відповідно до ч.3 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції станом на час виникнення правовідносин, для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про заставу", в редакції станом на час виникнення правовідносин, право застави виникає з моменту укладення договору застави.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за змістом частини четвертої статті 54 Закону про виконавче провадження у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимогстягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

В судовому засіданні встановлено, що право застави на будинок в с. Широкий Луг, вул. Заріка, 16, Тячівського району Закарпатської області, у ПАТ КБ "Приватбанк" виникло 5 травня 2005 року, тобто раніше, ніж Тячівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області було накладено арешт на все майно, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1

Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувача, які не є заставодержателями.

Арешт заставленого майна порушує пріоритетне право ПАТ КБ "Приватбанк" як заставодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна.

Згідно ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції станом на час виникнення правовідносин, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково і зняти арешт із заставленого майна, а також зняти заборону на відчуження нерухомого майна, а саме житлового будинку, загальною площею 173,0 квадратних метри, житловою площею 87,4 квадратних метри, який розташований в с. Широкий Луг, вул. Заріка, 16, Тячівського району Закарпатської області, що належить на праві власності ОСОБА_1, накладеного постановою державного виконавця відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції від 26.04.2016 року у виконавчому провадженні ВП №50969543, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно та оголошення заборони на його відчуження, що належить ОСОБА_1 (номер запису про обтяження 15907311).

Враховуючи, що позивачем в даній цивільній справі до органів державної виконавчої служби не заявлено будь-яких самостійних позовних вимог, а статус Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській областівизначений позивачем як третя особа, що не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору, суд вважає, що в задоволенні вимог щодо заборони органам державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, повязані з обмеженням прав ПАТ КБ «Приватбанк», прав іпотекодержателя щодо будинку в с. Широкий Луг, вул. Заріка, 16, Тячівського району Закарпатської області, слід відмовити.

Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 81, 209, 223, 263, 265 ЦПК України, ст.ст.52, 54, 59 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції станом на час виникнення правовідносин, ст.16 Закону України «Про заставу», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Зняти арешт із заставленого майна та зняти заборону на відчуження нерухомого майна, а саме житлового будинку, загальною площею 173,0 квадратних метри, житловою площею 87,4 квадратних метри, який розташований в с. Широкий луг, вул. Заріка, 16, Тячівського району Закарпатської області, що належить на праві власності ОСОБА_1, накладеного постановою державного виконавця відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції від 26.04.2016 року у виконавчому провадженні ВП №50969543, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно та оголошення заборони на його відчуження, що належить ОСОБА_1 (номер запису про обтяження 15907311).

В решті вимог відмовити

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 1600 ривень сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення складено 12 липня 2018 року.

Головуючий: В.І. Бобрушко