АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5064/18 Справа № 175/4644/17 Головуючий у 1 й інстанції - Ребров С. О. Доповідач - Демченко Е.Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Максюта Ж.І.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що 31 серпня 2013 року між нею та ОСОБА_3 було укладено шлюб.

Зазначала, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі у них народилася донька, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, наразі в провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області перебуває справа про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_3

Вказувала, що донька перебуває на повному її утриманні та з метою розвитку відвідує дитячі садки та навчально-виховні комплекси, хворіє, а ОСОБА_3 ухиляється від надання будь-якої матеріальної допомоги на утримання доньки.

Посилаючись на те, що батько зобов'язаний утримувати свою дитину, просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на її користь на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 14.260 грн., з відповідною індексацією.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 06 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не у повному обсязі з'ясовані обставини, що мають значення для вірного вирішення даного питання.

27 серпня 2018 року до апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_3 на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на те, що позовна заява та апеляційна скарга побудовані на домислах та припущеннях позивача, а факті викладені в ній були спростовані в ході судового розгляду в суді першої інстанції, просив залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

У відповідності до п.8 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою (ч.1 ст.368 ЦПК України).

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, явка яких не є обов'язковою.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 31 серпня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5,6).

На теперішній час сторони проживають окремо, донька проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/4 частини.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції у зв'язку з наступним.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя статті 51 Конституції України).

Положеннями ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною 2 ст.150 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог ч.ч.1,2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Так, згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналогічне роз'яснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, надане Пленумом Верховного Суду України в абз.3 п.17 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року.

Колегія суддів, наголошує на тому, що аліменти мають своєю метою забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Колегія суддів звертає увагу на той факт, що відповідач працює як ФОП, а отже підстави для стягнення з нього аліментів у частині від його заробітку або доходу відсутні, а доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.

Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою, визначеною судом на утримання дитини до її повноліття.

До підстав визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі стаття 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності

В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця - ОСОБА_3 (а.с.7)

Відповідач є особою працездатного віку, втім дохід має від праці на ФОП ОСОБА_5, матеріальну допомогу на утримання інших дітей не надає.

Також колегія суддів приймає до уваги той факт, що відповідач переніс інсульт (а.с.34,35) та те, що він надавав грошові кошти на утримання своєї доньки у добровільному порядку (а.с.43-63).

Щодо довідки про заробітну плату ОСОБА_3 у розмірі 3.200 грн. щомісяця та таблиці 2. Нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування фізичними особами-підприємцями, які обрали спрощену систему оподаткування, то колегія суддів відноситься до них критично та до уваги не приймає, оскільки вони завірені власноручно відповідачем та іншими належними та допустимими доказами не підтверджуються (а.с.7,64,65).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року №2246-VIII установлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1.492 грн, з 1 липня - 1.559 грн, з 1 грудня - 1.626 грн.; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1.860 грн, з 1 липня - 1.944 грн, з 1 грудня - 2.027 грн.

З врахуванням обставин справи колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та стягнення з ОСОБА_3 аліментів на її користь на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1.500 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 06 грудня 2017 року та до досягнення дитиною повнолітня.

В решті вимог колегія суддів вважає за необхідне відмовити та наголошує на тому, що як на підставу для стягнення аліментів у розмірі саме 14.260 грн. позивач посилалася на те, що донька відвідує навчально-виховні комплекси та секції, контактуючи з дітьми, хворіє, що фактично є додатковими витратами на утримання дитини.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_2, обґрунтовуючи свої позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача, позивач посилається саме на ст.185 СК України "Участь батьків у додаткових витратах на дитину".

Колегія суддів звертає увагу на те, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Позивач ОСОБА_6 не позбавлена можливості в майбутньому звернутися до суду із позовом саме про стягнення додаткових витрат на дитину.

З урахуванням наведеного колегія суддів частково приймає до уваги доводи апеляційної скарги та приходить до висновку, що рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2

Зважаючи на те, що позивач ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору у відповідності до Закону України "Про судовий збір" та з врахуванням вимог ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн. в дохід держави.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2018 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м.Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, ІПН НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1.500 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 06 грудня 2017 року та до досягнення дитиною повнолітня. В решті позову ОСОБА_2 відмовити.

Стягнуть з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Максюта Ж.І.