ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року м. Чернівці

справа № 727/7008/17

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Яремка В.В., Одинака О.О.

секретар Герман Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 27 вересня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, правонаступником якої є ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки (головуючий в суді першої інстанції - суддя Чебан В.М.)

встановив:

У липні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на наступні обставини.

Відповідно до укладеного між АКБ «Укрсоцбанк» договору про надання відновлювальної кредитної лінії 925/166366-KN від 16 вересня 2008 року ОСОБА_3 отримала кредит в розмірі 123000доларів США.

Позивач свої обовязки по кредитному договору виконав, надавши грошові кошти позичальнику. Кредит надавався позичальнику на поточні потреби та в п.1.1.1.2 договору визначений графік погашення заборгованості за кредитом, періоди погашення, кінцевий термін користування кредитом.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника, яким є ОСОБА_3, 16 вересня 2008 року позивач та фізична особа - ОСОБА_1 уклали Іпотечний договір (з майновим поручителем) №925/166371-ІО, відповідно до якого остання передала Банку в іпотеку наступне майно, а саме нежитлове приміщення, торгову залу та офіс, загальною площею 498,1 кв. м., що знаходиться за адресою: Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Південно-Кільцева, 9Д. Сторони оцінили предмет іпотеки у 1378798грн.

Провадження №22-ц/822/ 187/18 головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_4

Категорія 19/27 Доповідач Перепелюк І.Б.

Відповідно до умов Іпотечного договору, а саме п.п.2.1.1-2.1.10, Іпотекодержатель набуває право стягнення на предмет іпотеки у будь-якому з наступних випадків: у випадку невиконання Боржником основного зобов'язання; у випадку невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем умов Іпотечного договору; у інших випадках, передбачених законодавством.

Боржник належним чином договір не виконував, у зв»язку з чим, ПАТ «Укрсоцбанк» відповідачу і боржнику направив вимогу - повідомлення про усунення порушень, але на дату звернення із позовом вказана вимога не була виконана.

Враховуючи невиконання основного зобовязання, позивач має право звернутися з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

На основі викладеного, позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії 925/166366-KN від 16 вересня 2008 року, яка станом на 06 лютого 2017 року становить 136762,56 доларів США, та складається з наступного: 79992,79 доларів США - заборгованість за кредитом, 56769,77 доларів США - заборгованість за відсотками, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на нежитлове приміщення, торгову залу та офіс, загальною площею 498,1кв.м., що знаходиться за адресою: Чернівецька область, м.Чернівці, вул.Південно-Кільцева, 9Д, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 27 вересня 2018 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» зазначає, що суд неповно зясував обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права. Посилаючись на обставини, зазначені в позові, апелянт просить рішення скасувати та задовольнити позов.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати, провадження по справі закрити.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відмовляючи в задоволенні позову по суті позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки понад два роки від дня настання строку вимоги за основним зобовязанням.

Однак, суд першої інстанції безпідставно не звернув увагу на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що в липні 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 померла 21 лютого 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ №103341.

Єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_1 є ОСОБА_3, яка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17.09.2012р.

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 27 липня 2017 року ОСОБА_3 змінила прізвище на Федак.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівців від 19 лютого 2018 року залучено до участі у справі в якості процесуального правонаступника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 та розглянуто справу по суті позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права передбачені п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, що відповідно до ч.1 ст.377 є підставою для скасування рішення суду з закриттям провадження у справі.

Відповідно до ст.46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обовязки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Згідно зі ст.47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обовязки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. При цьому цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті.

Результати аналізу зазначених правових норм дають підстави для висновку про те, що чинним законодавством України не передбачено можливості предявлення позову до особи, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої припинилася.

Якщо факт смерті відповідача, що настала до подання позову, буде встановлено на стадії судового розгляду, суду слід керуватись положеннями п. 1 ч.1 ст.255 ЦПК України та закривати провадження у справі у звязку з тим, що вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. При цьому, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, позивачу має бути розяснене право звернутися з відповідним позовом до спадкоємців померлого боржника в порядку, передбаченому ст. 1281 ЦК України.

Виходячи з положень ч.1 ст.55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

З огляду на положення ст.ст. 46, 47 ЦПК України, у разі встановлення під час судового розгляду факту предявлення позову до померлої особи формальні підстави для застосування судом положень ст.55 ЦПК України та встановлення правонаступників відсутні у звязку з тим, що підставами процесуального правонаступництва можуть бути лише обставини, які виникли під час судового провадження у справі, а не до його початку, тобто до відкриття провадження у справі.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника ) іншою особою (правонаступником) у зв'язку з вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 251 ЦПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, суд зобов'язаний зупинити провадження до залучення до участі у справі правонаступника.

Таким чином, з наведеного вбачається, що вказана норма закону підлягає застосуванню виключно в разі, коли відповідач на момент відкриття провадження мав цивільну процесуальну дієздатність, однак помер після відкриття провадження у цивільній справі.

Тобто, правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

Навпаки, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у звязку зі смертю після відкриття провадження у справі.

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обовязки одного із субєктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, матеріальне правонаступництво тісно повязане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід субєктивного права або обовязку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства. Зазначена позиція висловлена Верховним Судом в Постанові від 23 січня 2018 року по справі №489/4072/16-ц.

Зокрема, якщо на стадії відкриття провадження у справі суд встановить, що відповідач помер, у відкритті провадження має бути відмовлено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України у звязку з тим, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У тому випадку, якщо факт смерті відповідача, що настала до подання позову, буде встановлено на стадії судового розгляду, суду слід керуватись положеннями п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та закривати провадження у справі у звязку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. При цьому, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, позивачу має бути розяснене право звернутися з відповідним позовом до спадкоємців померлого боржника.

З огляду на зазначені норми, у разі встановлення під час судового розгляду факту предявлення позову до померлої особи формальні підстави для застосування судом положень ст. 55 ЦПК України та встановлення правонаступників відсутні у звязку з тим, що підставами процесуального правонаступництва можуть бути лише обставини, які виникли під час судового провадження у справі, а не до його початку, тобто до відкриття провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зазначених норм суд першої інстанції не врахував та залишив поза увагою те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки відповідач помер до відкриття провадження у справі, у звязку з чим його процесуальна правоздатність припинилась.

Судом першої інстанції порушені норми процесуального права передбачені п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, що відповідно до ч.1 ст.377 є підставою для скасування рішення суду з закриттям провадження у справі.

Колегія суддів вважає за необхідне роз»яснити позивачу право, відповідно до ст.1281 ЦК України звернутися до суду з позовом до спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті особи, що є самостійним предметом доказування, а тому захист прав позивача має здійснюватись шляхом пред»явлення позову за тими ж вимогами шляхом подання окремого позову до спадкоємців померлої ОСОБА_1

Керуючись ст.374, ч.1 ст. 377, п.1 ч.1 ст.255 ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 27 вересня 2018 року скасувати. Провадження по справі закрити.

Розяснити Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» право звернутися з відповідним позовом до спадкоємців померлої ОСОБА_1 в порядку, передбаченому ст. 1281 ЦК України.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення якого 26 грудня 2018 року.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Вірно з оригіналом :