Єдиний унікальний номер 243/259/18
Номер провадження 22-ц/775/1200/2018
Єдиний унікальний номер 243/259/18
Номер провадження 22-ц/775/1200/2018 Суддя доповідач Хейло Я.В.
УХВАЛА

16 липня 2018 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хейло Я.В.

суддів: Жданової В.С., Мірути О.А.

вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 30 травня 2018 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, третя особа публічне акціонерне товариство «Донбасенерго», -

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2018 року до Апеляційного суду Донецької області надійшла цивільна справа №243/259/18 за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

При автоматизованому розподілі справи 12 липня 2018 року був визначений склад колегії суддів для розгляду справи: Хейло Я.В. - головуючий суддя, Жданова В.С., Мірута О.А.

Суддя Хейло Я.В. заявляє у цій справі самовідвід з тих підстав, що її чоловік ОСОБА_5 є власником тридцяти простих акцій ПАТ «Донбасенерго», яке є третьої особою у справі.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 14.10.2014 року № 1700-VII "Про запобігання корупції:

приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень є потенційним конфліктом інтересів.

Відповідно до ст. 35 Закону України від 14.10.2014 року № 1700-VII "Про запобігання корупції" правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності, зокрема, суддів, визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

Відповідно до п. 6 частини 8 ст. 133 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" Рада суддів України здійснює контроль за додержанням вимог законодавства щодо врегулювання конфлікту інтересів у діяльності суддів; приймає рішення про врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів у діяльності зазначених осіб (у разі якщо такий конфлікт не може бути врегульований у порядку, визначеному процесуальним законом).

Рішенням Ради суддів України від 02.03.2018 року № 12 "Щодо схвалення посібника на допомогу судді з питань конфлікту інтересів" схвалено посібник на допомогу судді: "Особливості конфлікту інтересів у діяльності судді та рекомендації щодо його запобігання і врегулювання у типових ситуаціях".

Відповідно до пункту 1.3 зазначеного посібника приватні інтереси, пов'язані з банківським обслуговуванням судової установи, банківськими вкладами і кредитами судді, відповідно до позиції Ради суддів, не створюють конфлікту інтересів, якщо усі інші судді у судовій установі мають такий самий приватний інтерес.

Рішенням Ради суддів України № 75 від 04 листопада 2016 року "Про роз'яснення щодо наявності конфлікту інтересів" роз'яснено, що при виникненні конфлікту інтересів (рішення Ради суддів України від 12 травня 2016 року № 36) під час судових проваджень у кримінальних, цивільних, адміністративних, господарських справах, або під час розгляду матеріалів про адміністративні правопорушення способами врегулювання конфлікту інтересів є: розкриття суддею інформації про конфлікт інтересів, відвід і самовідвід.

Відповідно до пункту 5 частини 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до частини 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 цього Кодексу, суддя зобов'язаний заявити самовідвід.

Відповідно до частини 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді вирішує суд, який розглядає справу.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України", як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ii) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється.

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Згідно зі ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як зазначено у Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв'язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності судді Хейло Я.В., суддя вважає необхідним заявити про самовідвід.

Відповідно до частини 2 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись ст. 36, ст. 39, ст. 40, частиною 2 ст. 381 ЦПК України, Апеляційний суд Донецької області,-

УХВАЛИВ:

Заяву судді Хейло Яни Валеріївни про самовідвід у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, третя особа Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» задовольнити.

Справу передати для повторного автоматизованого розподілу з метою заміни судді Хейло Яни Валеріївни.

Ухвала оскарженню, окремо від рішення суду, не підлягає.

Судді Я.В. Хейло

В.С. Жданова

О.А. Мірута