З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28 грудня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Орєхова О. І. ,
за участі секретаря Сокур О. В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -
29.10.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, посилаючись на наступні обставини.
З відповідачем по даній справі вона перебувала в шлюбі з 04 березня 2000 року. 17 червня 2014 року їх шлюб був розірваний на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду.
Від спільного проживання у них є донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання дітей до їх повноліття.
26 вересня 2018 року дочці ОСОБА_5 виповнилося 18 років і на її утримання припинилися стягуватися аліменти з відповідача.
Відповідач не виплачував їй аліменти і внаслідок цього станом на 01 вересня 2018 року за ним утворилася заборгованість по виплаті їй аліментів в сумі 38 170,24 гривень, що підтверджується доданим розрахунком державного виконавця.
Згідно з ч. 1 ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Просила суд стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на її користь суму неустойки за невиплачені аліменти у сумі 11 638,61 гривень ( а. с. 2 ).
Ухвалою судді від 28 листопада 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадженням з повідомленням ( викликом ) сторін ( а. с. 16-17 ).
В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не зявилася, надала до суду заяву, отримана судом 28.12.2018 року, в якій просила справу за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів розглядати за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи був повідомленим належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявне поштове повідомлення про вручення, яке отримано 04.12.2018 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 125 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за пять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Отже, відповідач ОСОБА_2 про слухання справи, яке було призначено на 28.12.2018 року був повідомленим завчасно, у відповідності до вимог статті 125 ЦПК України.
З боку відповідача ОСОБА_2 жодних заяв та клопотань на адресу суду не надходило.
Також, не надходило і відзив на позовну заяву позивача ОСОБА_1.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Отже, оскільки сторони не зявилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надано.
Ухвалою суду від 28.12.2018 року розгляд зазначеної справи постановлено провести за у заочному порядку.
Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, який 17 червня 2014 року був розірваний на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ( а. с. 11 ).
Встановлено, що від спільного проживання у сторін по справі є донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.
На підставі виконавчого листа, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 16 червня 2014 року з ОСОБА_2 стягувалися аліменти на доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_7, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.04.2014 року до досягнення дітьми повноліття ( а. с. 8 ).
Встановлено, що станом на 26 вересня 2018 року доньці ОСОБА_3 виповнилося 18 років і на її утримання припинилися стягуватися аліменти з відповідача.
Встановлено, що ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів за період з 17.04.2014 року по 01.09.2018 року у сумі 38 170, 24 гривень, про що в матеріалах справи свідчить довідка-розрахунок від 27.09.2018 року за вих. 388, видана Білоцерківським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ( а. с. 3-4 ).
Згідно ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Так, розраховуючи розмір пені згідно з положеннями ст. 196 СК України, суд виходить з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, а пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.
При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.
Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року (справа №6-94цс15) та від 16 березня 2016 року (справа №6-300цс16).
Пленум Верховного Суду України в п. 22 постанови № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.
Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня і нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.
Саме така правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року в справі № 6-81цс13, від 1 жовтня 2014 року № 6-149цс14, від 1 липня 2015 року у справі № 6-94цс15.
Неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом « додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оскільки відповідачем не надано доказів, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, суд дійшов висновку про наявність підстав для нарахування неустойки.
Звертаючись до суду з вищевказаними вимоги, позивачка просить стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 17.04.2014 року по 01.09.2018 року у загальному розмірі 11 638,61 гривень, про що свідчить наявний розрахунок ( а. с. 5-7 ).
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017 р., що набрав чинності 08.07.2017 р., було внесено зміни до ст. 196 Сімейного кодексу України саме з метою удосконалення механізму відповідальності за несплату аліментів.
Отже, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження того, що відповідач не виконує рішення суду, не сплачує аліменти у звязку з чим утворилася заборгованість.
Суд, погоджується із розрахунком позивача та з сумою, яку просить стягнути позивач та вважає, що позовні вимоги позивача є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 196 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 19, 125, 133, 141, 247, 265, 273, 280-289 ЦПК України, ст. 49 ЦК України, ст. 51 Конституції України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», Пленум Верховного Суду України в п. 22 постанови № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» , п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів підлягають задоволенню повністю.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 неустойку ( пеню ) за прострочення сплати аліментів в розмірі 11 638,61 гривень ( одинадцять тисяч шістсот тридцять вісім гривень шістдесят одна копійка ).
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 704,80 гривень ( сімсот чотири гривні вісімдесят копійок ).
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення ( виклику ) учасників справи, копія судового рішення на надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.
Позивач: ОСОБА_1 ( адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, паспорт серії СТ 497032, виданий Білоцерківським ГВУДМС України в Київській області 19.02.2016 року );
Відповідач: ОСОБА_2 (адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).
Повне заочне судове рішення складено 28 грудня 2018 року.
Заочне рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
СуддяОСОБА_8