Справа №601/367/17
Провадження № 2/601/20/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2018 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Коротича І.А.,

за участю секретаря судового засідання: Бончик А.П.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2

представника відповідача адвоката ОСОБА_3

третьої особи - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Кременецьке лісове господарство», третя особа ОСОБА_4 про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом про поновлення на роботі на посаді лісничого Волинського лісництва державного підприємства «Кременецьке лісове господарство», виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу з 10.02.2017 року, стягнення моральної шкоди в сумі 10000 гривень.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник позовні вимоги підтримали. Пояснили, що позивача незаконно звільнили з посади лісничого Волинського лісництва державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» 10.02.2017 року за п.3 ст.40 КЗпП за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором. Від позивача перед звільненням не було відібрано письмових пояснень, як того вимагає ст.149 КЗпП. Крім того, наказ №71-к від 08.04.2016 року, яким оголошено догану ОСОБА_1 не має значення, оскільки підписаний керівником, який на той час був звільнений та не створює системного невиконання позивачем трудових обовязків. Також, у наказі про звільнення не вказано чітко за яке саме порушення (дата, місяць, рік) накладено стягнення. Як підстава у наказі зазначено Накази ДП «Кременецьке лісове господарство» від 29.12.2016 року, накази Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства №83 від 17.11.2016 року, №47 від 19.07.2016 року п.1.2,1.3, №12 від 15.03.2016 року п.2,п.п.2.2, №17 від 6.04.2016 року, №28 від 01.06.2016 року, №35 від 15.06.2016 року. Вважає, що лист профспілкового комітету ДП «Кременецьке лісове господарство» не може вважатися згодою на звільнення профкому, оскільки не відповідає інструкції з діловодства затвердженої постановою ПФУ від 27.06.1994 року. Просять позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, просить в задоволенні позову відмовити та пояснив, що позивач систематично не виконував покладені на нього обов'язки. Ще у 2015 році він був визнаний винним у вчиненні злочину за ч.1 ст.366 КК України, який вчинив на своїй посаді. Оскільки позивач 08.04.2016 року вже притягувався до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за неналежне виконання своїх посадових обов'язків. Даний наказ ним не оспорювався та є чинним. Протягом 2016 року, після оголошення догани, проводилися перевірки діяльності ДП «Кременецьке лісове господарство», зокрема і Волинського лісництва різними контролюючими органами. За результатами перевірок складалися висновки, на підставі яких виносилися накази як відповідачем ДП «Кременецьке лісове господарство» так і вищестоящим органом про недоліки в роботі підрозділів, та необхідності притягнення до відповідальності винних осіб. Тому звільнення ОСОБА_1 10.02.2017 року є наслідком системного невиконання трудових обов'язків. По всіх цих наказах позивач надавав пояснення. Строк притягнення до дисциплінарної відповідальності не був пропущений, оскільки позивач з 12.07.2016 року по 9.02.2017 року перебував на лікарняному. В цей період був день, коли він виходив на роботу, але розглянути питання дисциплінарної відповідальності не вдалося. 10.02.2017 року перед звільненням відбулося засідання профкому, на якому була надана згода на звільнення позивача, що оформлена належним чином, є відповідний протокол засідання профкому від 10.02.2017 року. Звільнення відповідачем проведено у відповідності з вимогами ст. 149 КЗпП України. Вважає, що в наказі про звільнення за п.3 ст.40 КЗпП має бути зазначена лише підстава звільнення та стаття за якою звільняють без обгрунтування причин звільнення.

Третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_4 з позовом не згідний та пояснив, що він 10.02.2017 року виконував обов'язки керівника ДП «Кременецьке лісове господарство», оскільки виконуючий обов'язки керівника на той час Войтюк був на лікарняному. Це передбачено у статуті підприємства. За його підписом був виданий наказ про звільнення позивача. Вважає звільнення позивача законним, просить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, представників, дослідивши представлені сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до наказу №82-к від 16.04.2007 року, ОСОБА_1 було звільнено від виконання обов'язків старшого майстра Кременецького лісництва 16.04.2007 року та призначено з його згоди, на посаду лісничого Волинського лісництва з 16.04.2007 року з заробітною платою згідно штатного розпису, підстава заява ОСОБА_1 (а.с.6).

Відповідно до наказу ДП «Кременецьке лісове господарство» № 33-к від 10.02.2017 року ОСОБА_1 лісничого Волинського лісництва звільнено з роботи з 10.02.2017 року за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором на підставі п.3 ст.40 КзПП України. Підстава: накази ДП «Кременецьке лісове господарство» від 29.12.2016 року, №71-к п.2 від 08.04.2016 року, накази Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства №83 від 17.11.2016 року, №47 від 19.07.2016 року п.1.2,1.3, №12 від 15.03.2016 року п.2, п.п.2.2, №17 від 6.04.2016 року, №28 від 01.06.2016 року, №35 від 15.06.2016 року (а.с.7).

Відповідно до акту складеного 10.02.2017 року головою профкому ОСОБА_5, членами профкому ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в присутності головного лісничого ОСОБА_9, начальника відділу лісового господарства ОСОБА_10, головного бухгалтера ОСОБА_11, лісничий Волинського лісництва ОСОБА_1, відмовився ознайомитися під розписку з наказом №33-к від 10.02.2017 року «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 (а.с.8).

Відповідно до наказу ДП «Кременецьке лісове господарство» № 71-к п.2 від 08.04.2016 року «Про накладення дисциплінарних стягнень» ОСОБА_1, лісничому Волинського лісництва оголосили догану за невідповідність даних товарно-транспортної накладної фактичним обмірам, залученням до вивезення лісо продукції стороннього автотранспорту без попереднього належного оформлення, невідповідність лісо продукції технічним вимогам, не забезпечення на лісосіці належних умов охорони праці і техніки безпеки (а.с.9-11).

Відповідно до довідки про середню заробітну плату, виданої ДП «Кременецьке лісове господарство» №27 від 16.02.2017 року, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 266,01 грн. (а.с.12).

Відповідно до наказу ДП «Кременецьке лісове господарство» №128 від 29.12.2016 року «Про результати лісокультурного виробництва по підсумках роботи 2016 року», виявлено недоліки роботи у Волинському лісництві, питання притягнення до дисциплінарної відповідальності лісничого Волинського лісництва ОСОБА_1, лісничого Кременецького лісництва ОСОБА_12 вирішити після виходу їх на роботу з лікарняного (а.с.13-14).

Відповідно до наказу Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства №83 від 17.11.2016 року «Про результати повторної перевірки стану лісовідновлення в ДП «Кременецький лісгосп», проведеною перевіркою виявлено ряд недоліків та порушень у Волинському лісництві та з метою виправлення вказаних в акті перевірки недоліків розглянути питання про відповідність займаній посаді лісничого Волинського лісництва ОСОБА_1 (а.с.15-17).

Відповідно до наказу Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства № 47 від 19.07.2016 року «Про результати перевірки стану лісовідновлення та лісо розсадницького господарства ДП «Кременецьке ЛГ» виявлено недоліки роботи у Волинському лісництві, за допущені недоліки в організації робіт повязаних з проведенням доглядів за лісовими культурами рекомендовано притягнути до дисциплінарної відповідальності лісничого Волинського лісництва та розглянути доцільність його перебування займаній посаді (а.с.18-19).

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 від 12.07.2016 року, порушення які були виявленні при перевірці лісових культур Волинського лісництва, вищезазначені недоліку будуть виправленні (а.с.20-21).

Відповідно до наказу Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства №12 від 15.03.2016 року «Про результати раптової ревізії Почаївського лісництва» роботу лісової охорони державного підприємства «Кременецьке ЛГ» охорони лісових масивів від незаконних рубок визнано незадовільною. Розглянути питання про відповідність займаним посадам: головного лісничого ДП «Кременецьке ЛГ» ОСОБА_10; лісничого Почаївського лісництва ДП «Кременецьке лісове господарство» ОСОБА_13; старшого майстра Почаївського лісництва ДП «Кременецьке ЛГ» ОСОБА_14 В даному наказі не має відомостей про недоліки роботи ОСОБА_1 (а.с.22-23).

Відповідно до наказу Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства №17 від 06.04.2016 року «Про результати весняної ревізії лісових обходів підприємств» виявлено, що про незаконну рубку у Волинському лісництві обємом 8,73 куб.м. на суму збитків 24804 грн., не було поінформовано управління і не проведено службове розслідування (а.с.24-27).

Відповідно до наказу Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства № 28 від 01.06.2018 року «Про результати перевірки якості відводів під рубки головного користування 2016 року в ДП «Кременецьке ЛГ» встановлено, що за результатами перевірки охоплено відводи під рубки головного користування 2016 року в Волинському та інших лісництвах, матеріали по яких для виписки лісорубних квитків направлені до обласного управління листом підприємства від 18.04.2016 року, а саме Волинське лісництво квартал 53 виділ 7,1 площа 1,6 га., квартал 36 виділ 12.1 площа 2,8 га. Всі відводи підприємства за результатами проведеної управлінням перевірки, а саме у Волинському лісництві визнанні незадовільними. Притягнути до дисциплінарної відповідальності членів і керівників підрозділу з відведення і таксації лісосік, винних у незадовільному проведенні робіт з відведення лісосічного фонду (а.с.28-29).

Відповідно до наказу Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства №35 від 15.06.2016 року «Про результати перевірки якості відводів під рубки головного користування 2016 року в ДП «Кременецький лісгосп» встановлено, що в даному наказі не має відомостей про недоліки роботи позивача (а.с.30-31).

Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 наказом № 82-к від 16.04.2007 року позивач був прийнятий на посаду лісничого Волинського лісництва

та 10.02.2017 року наказом №33-к був звільнений з роботи на п.3 ст.40 КЗпП України (а.с.32-34).

З листа профспілкового комітету ДП «Кременецьке лісове господарство» від 10.02.2017 року вбачається, що профком дає згоду на звільнення з роботи лісничого Волинського лісництва ОСОБА_1, враховуючи дисциплінарні стягнення догану за результатами перевірки у 2015 році та інших дисциплінарних стягнень доган на протязі 2016 року (а.с.35-36).

Відповідно до наказу № 22-к п.2 від 01.02.2016 року «Про накладення дисциплінарних стягнень» лісничому Волинського лісництва ОСОБА_1 оголосили догану за порушення своїх посадових інструкцій (а.с.67).

Згідно протоколу 14 від 10.02.2017 року спільного засідання адміністрації і профспілкового комітету ДП «Кременецький лісгосп» вирішено за відсутності контролю за ведення лісокультурних робіт, що призвело до їх незадовільного стану та в окремих випадках загибелі лісових культур, враховуючи наявність дисциплінарного стягнення догани за аналогічні порушення осінньої перевірки 2015 року та інших дисциплінарних стягнень доган на протязі 2016 року, профком дає згоду на звільнення з роботи лісничого Волинського лісництва ОСОБА_1 (а.с.92-96).

Згідно листків непрацездатності в період з 14.07.2016 року по 27.10.2016 року, з 31.10.2016 року по 11.11.2016 року, з 14.11.2016 року по 02.12.2016 року, з 05.12.2016 року по 23.12.2016 року, з 26.12.2016 по 09.02.2017 року ОСОБА_1 перебував на лікарняному (а.с.68-87).

Відповідно до наказу Державного агенства лісових ресурсів України №176-к від 07.04.2016 року, припинено трудовий договір з ОСОБА_15 та звільнено його з посади директора державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства 08.04.2016 року (а.с.179).

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: в тому числі, систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Аналіз зазначеної норми права свідчить про те, що при звільненні за систематичне порушення трудової дисципліни, яке є заходом стягнення, необхідною умовою такого звільнення є вчинення ним конкретного дисциплінарного проступку, тобто він допустив невиконання або неналежне виконання трудових обовязків, що носило систематичний характер, а за попереднє порушення трудової дисципліни до такої особи застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, які не втратили юридичної сили за давністю й не зняті.

У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» розяснено, що за передбаченим п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України підставами, працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року.

При звільненні працівника відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України підприємство повинно навести конкретні факти допущеного ним невиконання обовязків, зазначити , коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення та коли, не обмежуючись загальним посиланням на систематичне порушення трудових обов'язків з боку працівника.

Таким чином, працівник може бути звільнений з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, якщо після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення, яке не втратило юридичної сили за давністю і не зняте достроково (ст. 151 КЗпП України), він знову вчинив проступок на роботі.

Разом із тим, у наказі про звільнення позивача за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов'язків не зазначено, яке порушення трудової дисципліни, вчинене ОСОБА_16 після винесення наказу від 08.04.2016 року про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани, що стало підставою для його звільнення, не вказано дату вчинення порушення чи його виявлення.

В наказах, які зазначені як підстава для винесення наказу про звільнення позивача не зазначено дати вчинення чи виявлення порушень, які в них зазначені.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за одне й те ж саме порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано одне дисциплінарне стягнення: або догана, або звільнення.

Згідно статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Тобто частина наказів, які були підставою звільнення позивача винесена з порушенням даних строків, а частина в період тимчасової непрацездатності позивача.

За ст. 149 КЗпП до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Вирішуючи позов про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди суд має враховувати, що тільки правомірно накладені стягнення можуть бути підставою для звільнення працівника за п. 3 ст. 40 КЗпП України, а тому необхідно з'ясувати, систематичне невиконання яких саме трудових обов'язків позивачем передувало його звільненню.

Судом встановлено, що у випадку з ОСОБА_1 у наказі про звільнення позивача за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов'язків не зазначено, яке порушення трудової дисципліни, вчинене ОСОБА_16 після винесення наказу від 08.04.2016 року про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани, що стало підставою для його звільнення, не вказано дату вчинення порушення чи його виявлення.

Пояснення представника відповідача, що підстава звільнення вказана в протоколі спільного засідання адміністрації і профспілкового комітету, суд оцінює критично. Так, з даного протоколу не можливо встановити коли саме ОСОБА_1 порушив трудову дисципліну та вказані порушення необхідно відображати в наказі про накладення дисциплінарного стягнення. Не конкретизована підстава звільнення в наказі про звільнення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Оскільки звільнення позивача здійснене з порушенням норм законодавства про працю, він відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 235 КЗпП України підлягає поновленню на роботі з 11.02.2017 року (тобто з часу незаконного звільнення) з виплатою середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Положеннями ч. 1 ст. 235 КЗпП України передбачено, що у разі встановлення факту звільнення без законної підстави або з порушенням передбаченого законом порядку суд зобов'язаний поновити працівника на попередній роботі.

Згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Суд вважає, що розгляд справи більше одного року частково відбувався із вини позивача (заяви про відкладення справи), а тому в його користь слід стягнути заробіток не більший як за один рік.

При розрахунку середнього заробітку враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995р., про те, що обчислення середньої заробітної плати для оплати вимушеного прогулу проводиться виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Враховуючи відомості про доходи ОСОБА_1 за період червень 2016 року та липень 2016 року, зазначені у довідці № 27 ДП «Кременецьке лісове господарство» від 16.02.2017 року, обрахувавши середній заробіток позивача відповідно до Порядку розрахунку середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ №100 від 8.02.1995 року, середньоденний заробіток позивача складає 266,01 грн.

Отже, оплаті за час вимушеного прогулу підлягає період з 11 лютого 2017 року по 10 лютого 2018 року включно 248 робочих днів, що складає суму 65 970 грн. 48 коп. (266,01 грн. х 248 днів) (нараховано без врахування утримання прибуткового податку громадян та інших обовязкових платежів).

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Зазначена норма закону містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди.

За змістом вказаного положення закону передумовою для відшкодування працівнику моральної шкоди на підставі ст. 237-1 КЗпП України є наявність порушення прав працівника у сфері трудових відносин, з урахуванням специфіки об'єкту яких, завдана моральна шкода може бути відшкодована працівнику у вигляді одноразової грошової виплати або в іншій матеріальній формі.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду №5 від 25 травня 2001 року) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Позивач вказав, що внаслідок незаконного звільнення йому було завдано значної моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 10000 гривень.

Враховуючи обставини незаконного звільнення позивача, зважаючи на принцип розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ДП «Кременецьке лісове господарство» на користь позивача моральної шкоди у розмірі 3000,00 грн.

Рішення в частині поновлення на роботі з 11.02.2017року та стягнення середньомісячного заробітку за місяць в сумі 5586 (п'ять тисяч п'ятсот вісімдесят шість) гривень 21 коп.(21 робочий день) (нараховано без врахування утримання прибуткового податку громадян та інших обовязкових платежів) необхідно допустити до негайного виконання.

Також відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідача покладаються судові витрати, які підлягають стягненню в дохід держави.

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 на посаді лісничого Волинського лісництва державного підприємства «Кременецьке лісове господарство».

Стягнути з державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» на користь ОСОБА_1 65970гривень 48 копійок середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 11 лютого 2017 року до 10 лютого 2018 року.

Стягнути з державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» на користь ОСОБА_1 3000 гривень моральної (немайнової) шкоди.

Стягнути з державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» в користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді лісничого Волинського лісництва державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» допустити до негайного виконання.

Рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , житель ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: державне підприємство «Кременецьке лісове господарство» Тернопільської області, місце знаходження: м. Кременець, вул. Акімова,26, Тернопільська область, Код .

Третя особа: ОСОБА_4 житель с. Білокриниця, , Кременецького району, Тернопільської області.

Повний текст рішення виготовлено 04 жовтня 2018 року.

Головуючий: