Справа № 440/1142/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Мельник С.Р.
Провадження № 22-ц/783/5445/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Мікуш Ю.Р.,

суддів: Павлишина О.Ф., Приколоти Т.І.

секретар Бохонко Е.Р.

З участю: позивача ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Буського районного суду Львівської області від 23 червня 2017 року ухваленого суддею Мельник С.Р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , третя особа - Орган опіки та піклування Буської районної державної адміністрації Львівської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и л а :

В серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_5, третьої особи: Органу опіки та піклування Буської районної державної адміністрації Львівської області про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25.09.2011 року між сторонами був укладений шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_6 року у них народилась донька ОСОБА_6. У зв»язку з тим, що сімейне життя не склалось, рішенням Буського районного суду Львівської області від 20.11.2014 року їх шлюб розірвано. З червня 2014 року відповідач не цікавиться життям дитини, не забезпечує її матеріально, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з донькою взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, тому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно їх доньки ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути в її користь з відповідача 1000 грн. аліментів на утримання доньки.

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено частково.

Позбавлено ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.Залужжя Мукачівського району Закарпатської області, батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.Мукачево Закарпатської області.

Стягнуто з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.Залужжя Мукачівського району Закарпатської області на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 серпня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Додатковим рішенням Буського районного суду Львівської області від 30 березня 2018 року вирішено питання судових витрат.

Рішення оскаржив ОСОБА_5 В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням, вважає його таким, що ухвалене без повного з'ясування обставин, що мають значення для справи. Стверджує, що суд не дав належної оцінки тому факту, що він не ухилявся від виконання батьківських обов'язків, оскільки намагався неодноразово побачити дочку, однак позивач йому у цьому перешкоджала та не відповідала на його дзвінки. Суд не дав оцінки його листу до органу опіки та піклування Буської РДА про сприяння йому в побаченні з дитиною. Стверджує, що відповідно до вимог Сімейного кодексу України та роз'яснень наданих у постанові Пленуму ВСУ від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, однак суд цього не врахував, відтак рішення підлягає скасуванню. Крім цього, стягуючи аліменти в розмірі ? частини заробітку, суд не врахував його матеріальне становище. Просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав відмовити та стягнути з нього аліменти в розмірі 600 грн. в місяць.

В судовому засіданні представник ОСОБА_5-ОСОБА_4 відмовилась від апеляційної скарги в частині оскарження рішення про стягнення аліментів та відмова прийнята судом, а відтак рішення переглядається лише в частині позбавлення батьківських прав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_4 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на її заперечення, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Згідно ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Статтею 164 СК України визначено підстави позбавлення батьківських прав.

З матеріалів справи вбачається, що 25.09.2011 р. сторони уклали шлюб, який 20.11.2014 р. розірвано рішенням суду. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5.

З червня 2014 року позивач разом із донькою проживають окремо від відповідача, що підтверджується довідкою Андріївської сільської ради Буського району від 17.08.2016 р.

Обгрунтовуючи позов, позивач просила позбавити батьківських прав ОСОБА_5, оскільки відповідач жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не надає матеріальної допомоги, не бере участі у вихованні доньки, не цікавиться дитиною взагалі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції помилково вважав достатніми підстави для позбавлення батьківських прав відповідача, судом не взято до уваги бажання ОСОБА_5 брати участь у вихованні доньки, виконувати свої батьківські обов»язки.

Колегія суддів вважає передчасним висновок суду про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов»язків.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_5 звертався до комісії з питань захисту прав дитини при Буській райдержадміністрації для визначення графіку побачень із малолітньою донькою ОСОБА_6, що дає підстави вважати, що відповідач бажає брати участь у вихованні доньки та піклуватись про неї.

Висновком органу опіки та піклування Буської райдержадміністрації визнано недоцільним на даний час позбавляти відповідача батьківських прав, оскільки ОСОБА_5 готовий приймати участь у вихованні та утриманні дитини.

Як роз'яснено у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. із змінами № 20 від 19.12.2008 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Отже, ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Позбавлення батьківських прав - це санкція, застосовувана в тих випадках, коли здоров»я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини піддається небезпеці внаслідок застосування батьками неправомірних способів здійснення батьківських прав, неналежного їхнього поводження або злісного ухилення від виконання батьківських обов»язків.

Як випливає із матеріалів справи та встановлено колегією суддів, відповідач бажає спілкуватись із донькою та піклуватись про неї, приймати участь у вихованні дитини, а тому вважати, що відповідач злісно не виконує обов»язки по вихованню дитини, на даний час немає підстав.

Крім того, розпорядженням Буської районної державної адміністрації від 10.02.2017 р. встановлено порядок побачень відповідача із його донькою - остання неділя кожного місяця у присутності матері.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню у зв»язку із невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п. 2, 376 ч. 1 п.п. 3, 4 ст. 383, 384, 391 ЦПК України

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Буського районного суду Львівської області від 23 червня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні її позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389, 391 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 06 липня 2018року.

Головуючий Ю.Р. Мікуш

Судді: О.Ф. Павлишин

Т.І. Приколота