233 Справа № 523/7394/18
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

04.10.2018 м. Костянтинівка

Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Мартиненко В. С. , розглянувши в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, про встановлення факту смерті особи, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з Олександрівського районного суду Донецької області відповідно до ухвали Олександрівського районного суду Донецької області від 15 серпня 2018 року надійшла цивільна справа за заявою ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, про встановлення факту смерті особи.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

В своїй заяві ОСОБА_1 просить встановити факт смерті ОСОБА_3 24 березня 2017 року в м. Дебальцеве Донецької області - тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, оскільки Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 18 травня 2018 року відмовив у проведенні державної реєстрації смерті особи. В заяві вказано, що померлий є її чоловіком.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України.

Проте дана заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Частиною 1 статті 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до п.5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Згідно ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Разом з тим, до заяви ОСОБА_1 не додала докази, що підтверджують родинний звязків між нею та особою, відносно якої заявник просить встановити факт смерті.

Крім того, згідно з ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Так, до заяви долучені копії письмових доказів, проте заявник не зазначає про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу, та заявником не підтверджена відповідність копій письмових доказів оригіналам, які знаходяться у нього, його підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду заяви у справах окремого провадження підлягає сплаті судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. А отже, судовий збір за подання вказаної заяви складає 352,40 грн. (1762 грн. х 0,2). Позивач має право подати обґрунтоване клопотання про відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору за наявності підстав, передбачених ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та відповідні докази або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Тобто судовий збір підлягає сплаті за подання даної заяви на розрахунковий рахунок 5058, отримувач платежу - Костянтинівське УК /м.Костянтинівка/, 22030101, код одержувача (ЄДРПОУ) - 37890775, банк отримувача (ГУДКСУ) Казначейство України (ел.адм.податків), код банку (МФО ГУДКСУ) - 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету - судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Посилання заявника ОСОБА_1 на те, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», є необґрунтованими з таких підстав.

Згідно з п. 21 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються зокрема заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у звязку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Проте у своїй заяві ОСОБА_1 не висуває вимогу щодо встановлення факту загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення ОСОБА_3 у звязку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України.

Крім того, слід звернути увагу заявника на те, що частину першу статті 5 ЗУ «Про судовий збір» доповнено пунктом 21 згідно із Законом України від 18.01.2018 р. N 2268-VIII «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях».

Відповідно до абз. 3 ст. 2 вказаного закону діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у звязку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

З наведеного випливає, що в разі наявності у заявника документів, що підтверджують факт смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, він має подавати заяву про державну реєстрацію смерті особи у відповідний відділ державної реєстрації актів цивільного стану.

А отже, в такому разі встановлення факту смерті особи має вирішуватися в позасудовому порядку.

Разом з тим, враховуючи те, що Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» не визначено перелік документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, а також те, що заявнику відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті особи, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно із ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За наведених обставин заяву належить залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261, 293-294, 317, 353, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,-

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, про встановлення факту смерті особи - залишити без руху, надавши заявнику для виправлення недоліків строк 10 днів з дня отримання копії ухвали.

В разі не усунення недоліків у зазначений строк заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в частині визначення розміру судових витрат до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя