Провадження № 6/522/530/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Бондар В.Я., розглянувши матеріали цивільної справи за поданням державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про примусовий привід боржника, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 19.06.2018 року надійшло подання державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області, по якому просить суд постановити ухвалу про примусовий привід боржника ОСОБА_3.

Подання заявник надав до суду з метою вжиття заходів по виконанню виконавчого листа № 1522/27308/12 від 29.03.2013 року, виданого Приморським районним судом міста ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.11.2012 року по 19.11.2028 року.

Станом на 01.06.2018 року у боржника виникла заборгованість по аліментам в розмірі 68382,75 грн..

Свої вимоги державний виконавець обґрунтовує тим, що боржник на виклик до відділу не зявився.

Дослідивши матеріали подання, перевіривши їх доказами, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні другого Приморського ВДВС перебуває виконавчий лист № 1522/27308/12 від 29.03.2013 року, виданого Приморським районним судом міста ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.11.2012 року по 19.11.2028 року.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Державним виконавцем другого Приморського відділу державної виконавчої служби року на підставі Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» було розпочато примусове виконання рішення.

Підтверджень щодо направлення та отримання виклику боржнику виконавцем суду надано не було.

Відповідно до ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 14 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не в повній мірі вжито усіх заходів, спрямованих на виконання судового рішення, а тому звернення з даним поданням є передчасним та необґрунтованим.

Крім того, державним виконавцем до подання не надано жодного доказу, який би свідчив про ухилення боржника від явки на виклики державного виконавця, зокрема, відсутні докази направлення викликів боржнику (копії реєстрів) та отримання боржником вказаних викликів або доказів повернення направлених викликів з зазначенням причини невручення.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, суд вважає, що подання державним виконавцем належним чином не обґрунтоване, у звязку з чим задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 438 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про примусовий привід боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста ОСОБА_2 шляхом подачі в 15-дений строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Бондар В.Я.

02.07.2018