Ухвала

19 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 0430/2301/2012

провадження № 61-19516св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»,

відповідачі: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянув заяву Ступак Ольги Вячеславівни про самовідвід у справі за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Куценко Т. Р., Демченко Е. Л., Максюти Ж. І.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - ПАТ «ПУМБ») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договорами поруки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09 вересня 2008 року між банком та ОСОБА_5 укладений кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 15 000,00 євро зі сплатою 12,5 % за користування кредитними коштами та з кінцевим строком їх повернення - 07 вересня 2023 року.

На забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, 09 серпня 2008 року укладені договори поруки: між банком та ОСОБА_6, та між банком та ОСОБА_7

Також 09 вересня 2008 року та 06 січня 2009 року між банком та ОСОБА_5 укладені додаткові угоди до кредитного договору.

Позичальник порушив взяті на себе договірні зобов'язання та неналежним чином виконував умови договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого станом на 28 серпня 2012 року утворилася заборгованість у розмірі 20 909,41 євро, з яких: 14 749,29 євро - заборгованість за кредитом, 6 159,21 євро - заборгованість за непогашеними відсотками за користування кредитом; 0,91 євро - пеня за порушення строків виконання зобов'язань за кредитним договором.

Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку зазначену заборгованість за кредитним договором.

Заочним рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2012 року позов ПАТ «ПУМБ»задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором у сумі 220 242,99 грн, що еквівалентно 20 909,41 євро. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2015 року перший абзац резолютивної частини заочного рішення від 19 грудня 2012 року викладено наступним чином: стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором у сумі 220 242,99 грн, що еквівалентно 20 909,41 євро, яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 155 357,22 грн, що еквівалентно 14 749,29 євро, заборгованості за непогашеними в строк відсотками за користування кредитом - 64 876,19 грн, що еквівалентно 6 159,21 євро, пені за порушення строків виконання зобов'язань за кредитним договором - 9,58 грн, що еквівалентно 0,91 євро.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_5 не виконав зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідачів як боржника та поручителів у солідарному порядку.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «ПУМБ» відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2016 року рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ПАТ «ПУМБ» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором від 09 вересня 2008 року станом на 28 серпня 2912 року в сумі 12 994,23 євро, з яких: 11 989,29 євро - заборгованість за кредитом, 1 004,94 євро - заборгованість за непогашеними відсотками за користування кредитом.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором від 09 вересня 2008 року станом на 28 серпня 2012 року в сумі 7 915,18 євро, з яких: 2 760,00 євро - заборгованість за тілом кредиту, 5 154,27 євро - заборгованість за непогашеними відсотками за користування кредитом, 26,11 євро - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив із того, що внаслідок неналежного виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість за тілом кредиту у розмірі 14 749,29 євро, заборгованість за відсотками - 6 159,21 євро та пеня, а тому з ОСОБА_6 та ОСОБА_7, як поручителів і боржника, необхідно стягнути солідарно заборгованість за кредитним договором, за винятком тих платежів щодо яких порука припинена відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України, тобто заборгованість за тілом кредиту в розмірі 11 989,29 євро та заборгованість зі сплати відсотків у розмірі 1 004,94 євро. В іншій частині платежів порука ОСОБА_6 та ОСОБА_7, за виконання зобов'язань за кредитним договором від 09 вересня 2008 року, припинена та заборгованість у цій частині підлягає стягненню лише з основного боржника - ОСОБА_5

У березні 2017 року ОСОБА_7 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2017 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі заявник вказує на те, що договором поруки від 09 вересня 2008 року, укладеним між ним та банком передбачено, що він укладається на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 10 вересня 2008 року, при цьому що банк звернувся до суду із цим позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором від 09 вересня 2008 року, щодо якого він не є поручителем. Крім того, апеляційний суд неправильно стягнув із поручителів заборгованість за кредитним договором солідарно, оскільки умовами договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 травня 2017 року відкрито провадження у зазначеній цивільній справі.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ указану справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, колегію суддів для розгляду цієї справи визначено суддю-доповідача Ступак О. В. та суддів, які входять до складу колегії - Погрібного С. О. та Усика Г. І.

Суддею-доповідачем Ступак О. В. у цій справі заявлено самовідвід із тих підстав, що вона була у складі колегії суддів під час розгляду зазначеної справи в Вищому спеціалізованому суді з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У частині першій статті 39 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 ЦПК України, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Участь судді у перегляді цієї справи в порядку касаційного провадження у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справне свідчить про існування обставин, які викликають чи можуть викликати сумнів у неупередженості та об'єктивності судді.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 25 травня 2016 року не висловлював позиції по суті вирішення спору, оскільки підставами направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції було невстановлення судом фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не визначення з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, що підлягають застосуванню.

Керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про самовідвід судді Ступак Ольги В'ячеславівни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак
С. О. Погрібний Г. І. Усик