Справа № 140/1141/18
Провадження №2/140/708/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.08.2018 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Царапори О.П.

при секретарі Вакар Г.І.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Немирів цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю»Компанія «Енергія» про розірвання договорів оренди,-

В С Т А Н О В И В :

Виклад позиції позивача.

На праві приватної власності позивачу ОСОБА_4 належать земельні ділянки площею 1,3960 га та 0,8461 га згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що свідчать Державні акти на право власності на земельні ділянки Серії ЯГ № 484897 від 02 листопада 2007року, кадастровий номер :03:001:0524 та Серії ЯГ №485443 від 02 листопада 2007 року, кадастровий номер :02:001:0857.

06.10.2017 року згідно з вимогами ст. 182 ЦК України за позивачем було зареєстровано право власності на вище вказані земельні ділянки

Між ОСОБА_5, що доводиться матір'ю позивачу та відповідачем ТОВ «Компанія «Енергія» були укладені договори оренди земельних ділянок №б/н від 29 грудня 2010 року строком на 10 років.

18 березня 2017 року ОСОБА_5 померла.

Після її смерті ОСОБА_4 неодноразово надсилала листи поштою до відповідача з вимогою повернути їй земельну ділянку адже відповідно до п.40 договору оренди, що були укладені між її матірю та ТОВ «Компанія «Енергія» від 29 грудня 2010 року, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи , а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов договору або розірвання договору.

Позивач ОСОБА_4 вважає, що оскільки договір оренди землі не підписувала, що свідчить про відсутність волевиявлення у позивача на укладення правочину та продовження терміну строку дії договору оренди, відповідно до вимог ст.ст.203, 215, 216 ЦК України, що є підставою для визнання договору недійсним та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки.

Такі обставини стали підставою для позивача звернутися до суду з даним позовом.

Виклад позиції відповідача.

Представник відповідача подав відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог, а також позицією щодо відмови у задоволені позову, скориставшись пропозицію суду, викладену в ухвалі від 11.05.2018 року.

Заяви, клопотання позивача, відповідача

Від позивача ОСОБА_4, представника позивача ОСОБА_1 заяв та клопотань повязаних із розглядом справи до початку розгляду справи по суті не надходило.

Від представника відповідача ОСОБА_3 надійшли додаткові пояснення стосовно заявленого позову в частині порядку розірвання договору оренди, а також з урахуванням наслідків його розірвання.

Процесуальні дії у справі.

Відповідно до ухвали судді від 11.05.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_4 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 04.06.2018 року.

В судове засідання для розгляду справи по суті прибули представник позивача ОСОБА_1, представники відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3 повноваження яких належним чином підтвердженні у зв'язку із чим, суд вважає, що перешкод для розгляду справи немає.

У підготовчому судовому засіданні вислухавши думку представника позивача ОСОБА_1, яка повідомила, що не бажає подавати до суду відповідь на відзив, без виходу до нарадчої кімнати суд вирішив не відкладати судове засідання і не надавати строку позивачеві для надання відповіді на відзив на позов, оскільки подання заяв по суті є правом учасників справи, що передбачено ч.4 ст.174 ЦПК України, а тому зясувавши думку учасників судового розгляду щодо можливості розгляду справи у підготовчому засіданні вважає, що перешкод для розгляду справи немає.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, а також докази, відхилені судом та мотиви їх відхилення

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли земельні правовідносини та цивільно-правові відносини щодо недійсності правочинів.

Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.

У вступному слові та додаткових поясненнях представник позивача ОСОБА_1 суду пояснила, що ОСОБА_4 є власником земельних ділянок на підставі Свідоцтв про право на спадщину за заповітом серії НМТ 387761 та серії № 387760 від 06.01.2017 року ділянок площею 1,3960 га та 0,8461 га , які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що свідчать Державні акти на право власності на земельні ділянки Серії ЯГ № 484897 від 02 листопада 2007року, кадастровий номер :03:001:0524 та Серії ЯГ №485443 від 02 листопада 2007 року, кадастровий номер :02:001:0857 (а.с.10,12,20,24)

За договором оренди землі без номера від 25 12.2010 року, зареєстрованого у відділі Вінницькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК» та як вбачається не зазначено коли здійснений запис у державному реєстрі земель, сторонами договору є: орендодавцем ОСОБА_5, орендарем Товариства з обмеженою відповідальністю»Компанія «Енергія» в особі виконавчого директора ОСОБА_6 обєктом договору оренди є земельні ділянки, 0,8461 га. та 4,3960 га., належні на праві приватної власності позивачу. Термін дії договору оренди 10 років років. (18-19,21-22).

Позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогою повернути їй земельні ділянки, однак жодних відповідей на її адресу не надходило.

Представники відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3 суду пояснили, що позов вони не визнають. Про даний спір їм стало відомо лише перед початком розгляду справи. Вважають, що жодних доказів на підтвердження такої вимоги від позивача про повернення земельних ділянок та повернення їх позивачу у матеріалах позову не має та вони окрім пояснень представника позивача нічим не підтверджуються, а є лише домислами. У звязку зі зміною юридичної адреси ймовірно тому листи повідомлення вони від позивача не отримували, однак незалежно від того усі листи компанія отримує у відділенні пошти, просили у задоволенні позову відмовити. Підстав звернення з даним позовом до суду не має, права позивача на їх думку відповідачем нічим не було порушено, а згідно умов договору в односторонньому порядку не передбачено, а тому сторона яка бажає змінити чи розірвати договір повинна звернутися у встановлений законом строк з такою вимогою.

Тому вважають, що у даному випадку спір не існує, сторони не обговорювали такі обставини справи та таку вимогу ОСОБА_4 у досудовому порядку не розглядали, а тому вважають, що позивач порушила порядок розірвання чи зміни умов укладеного договору. Повністю заперечили проти задоволення позову, оскільки звернення є передчасним, безпідставним та за відсутності спору без дотримання порядку розірвання договору. Просили у задоволені позову відмовити, а також відмовити у стягненні судових витрат.

Представник позивача ОСОБА_1 вважає, що пояснення представників відповідача не ґрунтуються на вимогам закону, оскільки представники відповідача у даному випадку посилаються на норми Господарського кодексу України, коли вимоги щодо укладення та розірвання договорів оренди передбачені та регулюються Земельним Кодексом України.

Представники відповідача приїздили до позивача з метою переукладення договорів оренди, однак ОСОБА_4 не має бажання переукласти дані договори, а відповідач дані обставини в частині переукладення договору оренди не підтверджує. За таких обставин позивач не мав волевиявлення на вчинення договору, його переукладення, фізично не здійснювала такого волевиявлення, досудове врегулювання спору є правом а не обовязком особи. Просить позов задовольнити та розірвати договір оренди земельних ділянок та зобовязати відповідача повернути ОСОБА_4 земельні ділянки в стані придатному для цільового використання, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Встановленим судом фактам відповідають земельні правовідносини та цивільно-правові відносини щодо недійсності правочинів, які регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, ЗК України, ЦК України, спеціальним нормативно-правовим актом ЗУ «Про оренду землі».

Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі субєкти права власності рівні перед законом.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ст.317 ЦК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.319 ЦК України).

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.93 ЗК України та ст.1 Закону України «Про оренду землі», право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької і іншої діяльності.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом, Цивільним кодексом, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст.2 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно із ч.4 ст.124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ст.792 ЦК України, ст.2 ЗУ «Про оренду землі»).

Згідно із ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства… Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (ст.13, ч.1 ст.14 ЗУ «Про оренду землі»).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Статтею 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Частинами 1, 3 та 4 ст.203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам… Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі.

Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність (ч.1 ст.206 ЦК України).

За правилами ст.208 ЦК України правочини між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, крім правочинів, передбачених ч.1 ст.206 ЦК України.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.207 Цивільного Кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони… Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Оскільки, відповідно до ч.1 ст.202, ч.3 ст.203 ЦК України, головним елементом договору (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, то основним юридичним фактом, який підлягає встановленню судом, є спрямованість волі сторін на укладення договору.

Згідно з розясненнями, що містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», судам відповідно до вимог ст.215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини якщо їх недійсність встановлена законом (ч.1 ст.219, ч.1 ст.220, ч.1 ст.224 ЦК України тощо), та оспорювані якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч.2 ст.222, ч.2 ст.223, ч.1 ст.225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.

Оспорюваний правочин може бути визнаний судом недійсним лише за рішенням суду.

Висновки суду, розподіл судових витрат

Припинення договору оренди відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» може бути тільки шляхом його розірвання за погодженням сторін.

Згідно зі ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється у такій самій формі, що і договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах визначених договором.

Із наведеного вбачається, що договір оренди земельної ділянки, укладений 29.12.2010 року під час дії договору оренди який не припинив свою дію та без врахування пріоритетного права позивача на його продовження чи укладання, тому не відповідає вимогам чинного законодавства.

При цьому, суд відхиляє як безпідставні аргументи представника відповідача про відсутність даного спору, а також те, що позивач, не здійснював заходи щодо врегулювання даного спору у досудовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи.

До витрат, повязаних із розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладчів, експертів та проведенням експертизи; 3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України).

Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються : 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позовіна позивача (ч.2 ст.141 ЦПК України).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд зясовує, серед іншого, чи повязані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення для сторін… (п.п.1, 2 ч.3 ст.141 ЦПК України).

Судом встановлено, що при поданні позову до суду позивачем понесені судові витрати, а саме сплачено згідно квитанцій судовий збір в сумі 2,819,20 гривень, які є документально підтверджені та підлягають стягненню з відповідача.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у випадку задоволення позову витрати на професійну правничу допомогу, яка надається адвокатом.

Разом з тим, представник позивача ОСОБА_1 надала на огляд суду докази того, що вона має право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер Серія ВН № 071686. Проте у матеріалах позову відсутні розрахунки повязанні з наданням правничої допомоги і такі розрахунки документально не підтвердженні.

Таким чином, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 2,819,20 грн.

Відтак, позов ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 8, 10, 11, 12, 81, 83, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст.202,203, 207, 208, ЦК України, ст.ст. 124, 125 Земельного кодексу України, ст.ст.1, 14 Закону України «Про оренду землі», суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю» Компанія «Енергія» про розірвання договорів оренди, -задовольнити частково.

Розірвати договір оренди земельної ділянки № б/н від 29.12.2010 року загальною площею 1,3960 га. укладений між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Енергія», який зареєстрований у відділі Держкомзему в Немирівському районі про що у Державному реєстрі земель зроблено за № 04805 від 21.02.2012 року.

Розірвати договір оренди земельної ділянки № б/н від 29.12.2010 року загальною площею 0,8461 га. укладений між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Енергія», який зареєстрований у відділі Держкомзему в Немирівському районі про що у Державному реєстрі земель зроблено за № 05855 від 26.03.2012 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю» Компанія «Енергія» на користь ОСОБА_4 понесені нею судові витрати у виді сплати судового збору в сумі 2819 (дві тисячі вісімсот девятнадцять) гривень 20 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги до або через Немирівський районний суд, Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текс рішення складено 20 липня 2018 року .

Суддя: О.П. Царапора