Номер провадження: 22-ц/785/6794/18
Номер справи місцевого суду: 520/8605/18
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.

за участі секретаря - Чепрас А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17 липня 2018 року (одноособово суддею Куриленко О.М.) в частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Альфа Банк», ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Носенко Олександр Володимирович про визнання недійсними окремих положень договору іпотеки,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

09.07.2018 року ОСОБА_2 звернулась із позовом до публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» (далі-Банк), ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Носенко О.В. про визнання недійсними окремих положень договору іпотеки, а саме: визнання недійсними п.12.3 із п.п.12.3.1 та 12.3.2 іпотечного договору №1501/0508/71-103-Z-1 від 30.05.2008 року, укладеного між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3

Позов обґрунтовано наступним.

З 01.08.1981 року і по теперішній час ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі, 30.05.2008 року, в період шлюбу ОСОБА_2 і ОСОБА_3, відповідач ОСОБА_3 уклав договір купівлі-продажу нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1. 30.05.2008 року між ОСОБА_3 і ВАТ «Сведбанк» укладений іпотечний договір про передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_1. Позивачці було відомо про укладення цього договору, однак вона не була ознайомлена з умовами оспорюваного договору.

Посилаючись на те, що вона не була стороною договору і не давала згоди на його укладення, іпотечний договір містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, які на її думку порушують її право власності, позивачка просила позов задовольнити.

Разом із позовною заявою подана заява про забезпечення позову, яка зазначає: позивач звернулась із позовом про визнання недійсними окремих положень договору іпотеки; 22.05.2018 року відповідач ОСОБА_3 отримав від ПАТ «Альфа Банк» повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов'язанням, яким ПАТ «Альфа Банк» повідомив, що має намір, на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя у вигляді застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке міститься в іпотечному договорі № 1501/0508/71-103-Z-1 від

30.05.2008 року, через 30 днів після отримання цієї вимоги, звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1; квартира АДРЕСА_1 є сумісною власністю позивачки і відповідача ОСОБА_3; предметом позову у даній справі є визнання недійсними п.12.3 із п.п.12.3.1 та 12.3.2 іпотечного договору №1501/0508/71-103-Z-1 від 30.05.2008 року, укладеного між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3, які стосуються застережень щодо задоволення вимог іпотекодержателя; визнання окремих пунктів договору щодо застережень про задоволення вимог іпотекодержателя є способом захисту права спільної сумісної власності; якщо позовна заява буде задоволена судом але на час розгляду справи ПАТ «Альфа Банк» вчинить дії щодо набуття права власності на квартиру або продажу її від свого імені іншій особі, такі дії істотно ускладнять ефективний захист права спільної сумісної власності позивачки на спірну квартиру, за захистом якого вона звернулась до суду; ПАТ «Альфа Банк» не лише теоретично має можливість набути право власності на спірну квартиру або продати її від свого імені третій особі, а вже почав це робити шляхом направлення іпотекодателю ОСОБА_3 відповідного повідомлення про намір, у випадку невиконання вимоги про дострокове погашення заборгованості, протягом 30 днів звернути стягнення на квартиру; позов можливо і необхідно забезпечити шляхом заборони проведення реєстраційних дій.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17.07.2018 року про відкриття провадження та призначення до підготовчого судового засідання у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_2 просить ухвалу суду в частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову від 17.07.2018 року скасувати, ухвалити нову постанову про задоволення заяви, посилаючись на необґрунтованість ухвали.

Апеляційна скарга позивачки ОСОБА_2 зазначає: відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; правовою підставою для звернення із позовом до суду є відсутність згоди позивачки, як власник спільного сумісного власника предмета іпотеки на укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя у вигляді застереження, яке міститься в п. 12.3 іпотечного договору; станом на теперішній час іпотекодержатель ПАТ «Альфа Банк» вчиняє дії щодо позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі оспорюваного позивачем договору про задоволення вимог іпотекодержателя у вигляді застереження; позов є ефективним способом захисту права спільної сумісної власності позивачки; у випадку задоволення позову ПАТ «Альфа Банк» втратить право у позасудовому порядку звертати стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності або продажу від свого імені третій особі; якщо ПАТ «Альфа Банк» завершить розпочаті ним дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки (отримає право власності на предмет іпотеки або здійснить продаж його від свого імені іншій особі), то вирішення спору на користь позивача не захистить її право спільної сумісної власності на спірну квартиру; лише за умови вжиття заходів забезпечення позову і задоволення позову позивачка зможе ефективно захистити своє право спільної сумісної власності; відмову у забезпеченні позову суд обґрунтував із посиланням на те, що позивачем не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, оскільки повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, на думку суду, не може бути належним доказом відчуження майна; повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки є беззаперечним доказом того, що іпотекодержатель ПАТ «Альфа Банк» не лише має гіпотетичну можливість звернути стягнення на предмет іпотеки, а вже і розпочав це робити, надіславши іпотекодавцю відповідне повідомлення; суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи і прийшов до неправильних висновків про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідачі, представник ПАТ «Альфа Банк» і ОСОБА_3 не скористались правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

3

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову виходив з того, що позивачем не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, а повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання не може бути належним доказом відчуження майна (а.с.15,16).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції у цій частині зважаючи на наступне.

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання. Заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст. 150 ч.1 п.п.2,4, ч.3 ЦПК України).

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову (ст. 153 ч.ч.6,7 ЦПК України).

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів (ст. 157 ч.ч.1,2 ЦПК України).

ОСОБА_2 звернулась із позовом до Банка і ОСОБА_3 про визнання недійсними п.12.3 із п.п.12.3.1 та 12.3.2 іпотечного договору №1501/0508/71-103-Z-1 від 30.05.2008 року, укладеного між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3, посилаючись на те, що з 01.08.1981 року і до цього часу вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3. 30.05.2008 року, в період шлюбу, відповідач ОСОБА_3 уклав договір купівлі-продажу нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 (а.с.1,2,5,6).

30.05.2008 року між ОСОБА_3 і ВАТ «Сведбанк» укладений іпотечний договір про передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_1 (а.с.7-11).

Позивачка ОСОБА_2 не була стороною іпотечного договору від 30.05.2008 року.

Іпотечний договір, п.п.12.3,12.3.1,12.3.2, зазначає про договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеним шляхом здійснення застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке викладене в п.12.3.1 (задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки), п.12.3.1 (продажу іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу) цього договору: (а.с.9).

19.04.2018 року Банк надіслав іпотекодателю ОСОБА_3 повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов'язанням (а.с.12,13).

Зважаючи на те, що повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, у даному випадку, є беззаперечним доказом того, що іпотекодержатель - Банк має намір звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору - застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя, яке викладене в п. 12.3.1 (задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки), п. 12.3.1 (продажу іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу), про що письмово повідомив іпотекодателя ОСОБА_3, заява про забезпечення є обґрунтованою.

У даному випадку, невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-яким суб'єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти дії з реєстрації права власності може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду і є ефективним захистом, за яким позивачка звернулась до суду.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви слід визнати необґрунтованим, а порушене право позивачки підлягає захисту судом апеляційної інстанції шляхом задоволення заяви про забезпечення позову.

Доводи та аргументи позивачки в апеляційній скарзі прийняті до уваги судом апеляційної інстанції і є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 376 ч.1 п.п.1-4 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що висновки суду, викладені в ухвалі не відповідають обставинам справи, ухвала суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17 липня 2018 року в частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову у цивільній справі - скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити будь-яким суб'єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти дії з реєстрації права власності квартири АДРЕСА_1.

Копію ухвали про забезпечення позову для негайного виконання направити заявнику і всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 26.12.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Г.Я. Колесніков