ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3427/18 Справа № 215/4481/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Лиходєдов А. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Чубіна А.В.

сторони

позивач: Дорош В' ячеслав Анатолійович

відповідачі: Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія», ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2018 року, яка постановлена суддею Лиходєдовим А.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія", ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування, франшизи, моральної шкоди.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 25 листопада 2016 року відкрито провадження по вказаній справі.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 лютого 2018 року позовна заява ОСОБА_2 була залишена без руху у звязку з порушенням позивачем вимог п. п. 5, 6 ч. ч. 2, 5 ст. 119 ЦПК України в редакції 2004 року, п. 5 ч. ч. 3, 4 ст. 175 ЦПК України в редакції 2017 року.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу суду від 04 жовтня 2018 року та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неврахування того, що він, отримавши ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в установлений в ухвалі строк 12.02.2018 року, усунув, на його думку, зазначені в ухвалі недоліки. Крім того, позивач посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно залишив без руху його позовну заяву, в той час, як провадження за його позовом вже було відкрито.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу від 04.10.2018 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, в установлений строк, не усунув недоліки позовної заяви, згідно вимог ухвали судді від 01.02.2018 року.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набула чинності для України з 11.09.1997 року, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, визначеному ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, враховуючи норми ст. 43, 49 ЦПК України, позивач самостійно визначає предмет та підстави позову і на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

Як вбачається із матеріалів справи, провадження у даній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія", ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування, франшизи, моральної шкоди було відкрито 25 листопада 2016 року, тобто, під час дії ЦПК України у редакції, яка була чинна до 15 грудня 2017 року

Згідно з п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції, яка набрала чинності з 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Новою редакцією ЦПК України, яка діє з 15 грудня 2017 року, на відміну від попередньої редакції, у ч. 11 ст. 187 ЦПК України передбачено обовязок суду у випадку встановлення після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановити ухвалу не пізніше наступного дня, в якій мають бути зазначені підстави залишення заяви без руху, про що повідомляється позивач і надається йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до п. 11 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції, яка набрала чинності з 15 грудня 2017 року, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу

Отже, у випадку виявлення після відкриття провадження у справі, що позовна заява містить недоліки, а саме, не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України у редакції, яка діє з 15 грудня 2017 року, суд має правові підстави для залишення такої позовної заяви без руху на підставі ч. 11 ст. 187 ЦПК України.

У звязку з наведеним вище, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд першої інстанції безпідставно залишив без руху його позовну заяву, в той час як провадження за його позовом вже було відкрито.

Так, після відкриття провадження у даній справі та її розгляду по суті, судом, як вбачається із змісту оскарженої ухвали, були виявлені недоліки позовної заяви ОСОБА_2 а саме: невідповідність позовної заяви вимогам п. п. 5, 6 ч. ч. 2, 5 ст. 119 ЦПК України в редакції 2004 року, п. 5 ч. ч. 3, 4 ст. 175 ЦПК України в редакції 2017 року, у звязку з чим суд залишив позовну заяву без руху і запропонував позивачу усунути недоліки позовної заяви у порядку ч. 11 ст. 187 ЦПК України, розяснивши, при цьому, наслідки їх неусунення.

Зокрема, суд послався на те, що виклад обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, є неповний та неконкретний, так як не вказано чи перебувала в салоні автомобіля дружина позивача в момент ДТП, не зазанчано із чого виходив позивач розраховуючи розмір моральної шкоди, не зазначені докази, що підтверджують спричинення моральної шкоди та порушення нормального укладу та ритму життя позивача, не надано документ, що підтверджує сплату позивачем судового збору за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, розмір якого станом на день подачі позову до суду жовтень 2016 р. становив - 551,20 грн.

В заяві від 12 лютого 2018 року позивач, посилаючись на безпідставність ухвали суду першої інстанції від 01.02.2018 року, просив суд призначити справу до розгляду за вже раніше відкритим провадженням.

Однак, вказана заява позивача була залишена поза увагою судом першої інстанції та їй не було надано оцінки.

Водночас, вказані в ухвалі суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху від 01.02.2018 року недоліки щодо необґрунтованості позовної заяви колегія суддів вважає безпідставними, оскільки частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, враховуючи норми ст. 43, 49 ЦПК України, позивач самостійно визначає предмет та підстави позову і на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

Таким чином, звернувшись з даним позовом позивач, відповідно до вимог ст. 43, 49 ЦПК України, визначився з предметом та підставими, які він вважає необхіднішими для задоволення позову, тому позов, відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, має розглядатись в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів.

Крім того, колегія суддів вважає, що вказані в ухвалі суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху від 01.02.2018 року вимоги щодо спати судового збору за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, по цивільній справі, провадження за якою було відкрито 25 листопада 2016 року, є порушенням вимог ст. 210 ЦПК України щодо розумності строків розгляду справ.

У Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» № 22 від 17.10.2014 року зазначено, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Таким чином, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

В даному випадку питання щодо несплаченого позивачем судового збору за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди може бути вирішено на стадії ухвалення судом рішення по справі, відповідно до вимог ч. 2 ст. 144 ЦПК України, якою передбачено, що судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними, та такими, що не відповідають нормам процесуального законодавства, дії суду першої інстанції після винесення 01 лютого 2018 року ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Так, ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 02 березня 2018 року було визначено призначити розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія", ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування, франшизи, моральної шкоди на 13.30 годин 02.04.2018 року та проводити розгляд у режимі відеоконференції.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 02 квітня 2018 року визначено проводити розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія", ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування, франшизи, моральної шкоди в порядку спрощеного позовного провадження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вчинення будь яких процесуальних дій у справі, у якій позов залишено без руху, є порушенням норм ЦПК України.

Також колегія суддів наголошує на тому, що у справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи порушення судом першої інстанції права ОСОБА_2 на доступ до правосуддя, закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367,374,379,381-383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2018 року скасувати.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування, франшизи, моральної шкоди, направити до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 27 грудня 2018 року.

Головуючий:

Судді: