Справа № 266/5036/18
Провадження № 2/266/1060/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді Д'яченко Д.О.,

за участі секретаря судового засідання - Сологуб Т.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, третя особа: Житлово-будівельний кооператив "Чайка",

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду із позовом, в обґрунтування якого зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер їхній батько ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. На момент смерті спадкодавця позивачі проживали разом із ним за адресою: АДРЕСА_1, і продовжують там проживати, тобто фактично прийняли спадщину. Так, позивачі звернулись до Другої маріупольської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, проте отримали відмову оскільки не було надано належним чином оформлених правовстановлюючих документів, які б підтверджували факт володіння спадкодавцем майном. Крім того зазначили, що до нотаріальної контори після смерті батька також звернувся ОСОБА_3, який є сином від першого шлюбу. Просили визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 по ? частці квартири за кожним.

Під час підготовчого засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уточнили свої позовні вимоги. В обґрунтування яких зазначили, що квартира АДРЕСА_1 була отримана батьком ОСОБА_4 під час перебування у зареєстрованому шлюбі із матір'ю позивачів ОСОБА_5. Тобто таким чином, їх батькам належала по ? частці вказаної квартири, оскільки ціла частка квартири є сумісною власністю подружжя. На час смерті батька ОСОБА_4 позивачі та їхня матір ОСОБА_5 були зареєстровані та проживали у квартирі, тобто таким чином фактично отримали спадкове майно. Таким чином ? частина квартири, яка належала батькові ОСОБА_4 повинна бути розподілена на чотирьох спадкоємців за законом, тобто позивачами та їхньою матір'ю, а також відповідачем ОСОБА_3, тобто кожний зі спадкоємців може претендувати на 1/8 частки. Також зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помирає матір позивачів - ОСОБА_5 Після її смерті відкривається спадщина у вигляді ? частки квартири АДРЕСА_1. Після смерті матері позивачі звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Також зазначили, що вони фактично прийняли спадщину після смерті матері, оскільки проживали разом із нею. Просили визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/16 частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6; визнати за ОСОБА_2 право власності на 7/16 частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідно до ухвали суду від 17.09.2018 року по справі відкрито провадження в порядку загального провадження.

Позивачам вручена копія ухвали про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 звернулись до суду із спільною заявою, в якій просили розгляд справи здійснювати без їх участі, підтримали позовні вимоги в уточненій редакції.

Судовим повідомленням, відповідач ОСОБА_3 своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи у загальному порядку, звернувся до суду із відзивом на позову заяву. В своєму відзиві зазначив, що вважає позов безпідставним, оскільки спірна квартира була придбана спадкодавцем ОСОБА_4 під час перебування у шлюбі із його матір'ю, тобто в період часу з 1960 року до 1978 року. Також зазначив, що він як спадкоємець першої черги відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Просив суд долучити до матеріалів справи відзив на позов, визнати за ним ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 право власності на належні їм частки квартири АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_4 В подальшому звернувся до суду із заявою, в якій просив розгляд справи проводити без його участі.

Представник третьої особи - голова ЖБК "Чайка" Белік А.Г. звернувся до суду із заявою, в якій просив провести розгляд справи без його участі, питання прийняття рішення у справі залишив на розсуд суду.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що власником АДРЕСА_1 є ОСОБА_4, відповідно до свідоцтва про право власності серія НОМЕР_3 від 19.01.2004 року, загальна площа 43,9 кв.м., житлова площа 30,7 кв.м., виданого на підставі довідки ЖБК "Чайка" № 162/3 від 16.12.2003 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 2601287 від 19.01.2004 року.0 (а.с.18,22,53)

Так, в період часу з 05.12.1978 року ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № 9 від 12.09.2017 року. (а.с.30)

Згідно відповіді ЖБК "Чайка" від 16.10.2018 року слід, що фактична вартість АДРЕСА_1 становить 4285 р., пайові внески за квартиру повністю сплачені у 1979 році. На час смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вказаній квартирі мешкав ОСОБА_1 (а.с.105)

Таким чином слід, що спірна квартира була придбана ОСОБА_4 в період перебування у шлюбі із ОСОБА_5

Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, що діяв на час виниклих правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до ст.28 Кодексу про шлюб та сім'ю України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Таким чином, частка померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у спільній сумісній власності становила по ? частцікв. АДРЕСА_1

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_4 від 31.03.2003 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5. (а.с.82)

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді належної йому ? частки АДРЕСА_1.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3 є синами спадкодавця ОСОБА_4, а ОСОБА_5 є дружиною спадкодавця, що підтверджується свідоцтва про народження та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.28,29,30)

Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР, яка діяла на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст.. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилась після його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, яка діяла на час відкриття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Як слід зі спадкової справи № 294, заведеної після смерті ОСОБА_4, відповідач ОСОБА_3 у визначений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

Крім того, позивач ОСОБА_1 також звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 (а.с.80,81,99)

Дружина спадкодавця ОСОБА_5 та сини ОСОБА_1, ОСОБА_5 відповідно до ст.ст. 524,549 ЦК УРСР, яка діяла на час відкриття спадщини, є спадкоємцями за законом, до того ж вони постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та є такими, що фактично прийняли спадщину, яка залишились після смерті чоловіка та батька, що підтверджується інформацією Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб від 03.08.2018 року за № 0312-7292. (а.с.87)

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Другої маріупольської державної нотаріальної контори від 08.08.2018 року слід, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не надано належним чином оформлений документ, що підтверджує право власності спадкодавця. (а.с.100)

Тобто ? частка спадкового майна після смерті ОСОБА_4 підлягає спадкуванню чотирма спадкоємцями, а тому за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_5 слід визнати право власності в порядку спадкування за законом по 1/8 частці АДРЕСА_1.

Стосовно визнання права власності на 1/8 частку АДРЕСА_1 за відповідачем ОСОБА_3, то суд вважає за необхідне зазначити, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, тобто суд позбавлений можливості розглянути вимогу відповідача ОСОБА_3 оскільки вона не оформлена позовною заявою, а лише вказана у відзиві на позов.

Таким чином, в частині визнання права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 позовні вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно визнання права власності в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що частка ОСОБА_5 у спільному сумісному майні подружжя становила ? частка АДРЕСА_1, а також 1/8 частка спірної квартири яку вона фактично прийняла у спадок після смерті чоловіка ОСОБА_4, проте із заявою про прийняття спадщини не звернулась.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_5, виданого Приморським районним у місті Маріуполя відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_5 померла 06 травня 2017 року. (а.с.31)

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 є синами спадкодавця ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтва про їх народження.

Згідно довідки від 16.10.2018 року, виданої ЖБК "Чайка" позивач ОСОБА_1 на час смерті ОСОБА_5 фактично проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_5 на час смерті ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. ст. 1222, 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до вимог статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини, згідно зі статтею 1270 ЦК України, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно витребуваної судом інформації, наданої Другою маріупольською державною нотаріальною конторою від 16.11.2018 року за № 1822/01-16, спадкова справа після ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 не відкривалась. (а.с.131)

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

На підставі абз. 1 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Таким чином, суд, вирішуючи питання обґрунтованості та доведеності позовних вимог, приходить до висновку, що право позивачів на отримання спадку після смерті матері ОСОБА_5 не підлягає судовому захисту на даному етапі, оскільки доводи позивачів про звернення до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, спростовуються відомостями, з яких слід, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась, а як наслідок суд приходить до висновку, що позовна вимога позивачів щодо визнання права власності в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5 заявлена передчасно, тобто до того моменту як спадкоємці мали б звернутися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Керуючись, ст.ст. 4,13,81,82,263-265,268,272,354,355 ЦПК України, ст.ст. 524,529,549 ЦК УРСР, ст.ст. 16,1222,1223,1261,1268,1269,1270,1272,1273 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, третя особа: Житлово-будівельний кооператив "Чайка" - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2 право власності по 1/8 частці на квартиру АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

На рішення може бути подано апеляцію до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Д`яченко Д. О.