Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2018 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т. В. , за участю секретаря судового засідання Дарменко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Кальміуський відділ державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_4, про виключення майна з акту опису та арешту,

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом та уточненнями до нього, в яких просив визнати, що майно, а саме: кухонний гарнітур коричневого кольору, який складається з 6 (шести) навісних шаф, 7 (семи) підлогових шаф, барної стійки з тумбою б/в в хорошому стані; телевізор «SAMSUNG» чорного кольору с/н 73313XDQ500103 в робочому стані б/в з пультом чорного кольору; пральну машинку «INDESIT» б/в білого кольору в робочому стані; спальний гарнітур білого кольору, який складається з ліжка з матрацом, двох приліжкових тумб, трьохдверної шафи з дзеркалами; мякий куток з кріслом коричневого кольору б/в, оббивка з візерунком, розкладний; люстру біло-коричневого кольору скляна б/в; картину з візерунком «люди в човні»; шафу-купе коричневого кольору з дзеркалом б/в; ліжко біло-коричневого кольору б/в; комод бежевого кольору б/в, виключити це майно з акту опису та з-під арешту, оскільки зазначене майно належить йому та його дружині ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що домоволодіння № 25 по вул.Шмідта в с.Сартана м.Маріуполя належить ОСОБА_4 на праві власності на підставі договору дарування від 01.07.1988 року, в зазначеному будинку зареєстровані: сам позивач, його дружина - ОСОБА_4, та сини - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 22 грудня2017 року державним виконавцем Кальміуського ВДВС м.Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_6 при примусовому виконанні виконавчого провадження №54676852 за виконавчим листом №264/1574/17 від 10.08.2017 року, боржником за яким є син позивача ОСОБА_2, було описано та арештовано майно, а саме: кухонний гарнітур, телевізор, пральна машинка, спальний гарнітур, мякий куток; люстра, картина, шафа-купе, ліжко, комод, які синові не належать, оскільки останній з 2001 року та по теперішній час ніде не працював, не мав ніяких доходів, а тому купити описане майно за власні кошти не міг. За вказаною постановою про опис та арешт майна позивача призначено відповідальним зберігачем. Право власності позивача та його дружини на зазначене майно зі сторони сина (боржника за виконавчим провадженням) не оспорюється, а тому в інтересах подружжя позивач вимушений звернутись до суду із зазначеним позовом.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_7, яка діє на підставі ордеру від 26.01.2018 року, позовні вимоги та уточнення до них підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає в повному обсязі, зауважив, що дійсно ніколи не працював, власних коштів не має, арештоване державним виконавцем майно не є його власністю.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, просив розглянути справу за участю його представника.

Представник відповідача ОСОБА_8, яка діє на підставі довіреності від 26.04.2017 року в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Зазначила, що в провадженні відділу перебуває виконавче провадження з примусового виконання вироку Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 10.07.2017 року в частині стягнення з ОСОБА_2 за цивільним позовом ОСОБА_3, на користь останнього 120 422,82 грн., як потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка настала з вини ОСОБА_2 На теперішній час боржником, який є молодшим сином позивача ОСОБА_1, в рахунок завданої шкоди сплачено лише 1500 грн. Вважає подання зазначеного позову нічим іншим, як спробою позивача створити штучні умови для сина боржника щодо уникнення матеріальної відповідальності за скоєне діяння. При виході державного виконавця за адресою реєстрації та проживання боржника, проведено опис та складено акт арешту майна зазначеного у позовній заяві. Оскільки позивачем не надано документів на підтвердження належності йому або ще комусь зазначеного майна, тому вважає такі дії державного виконавця законними, позов визнає тільки в частині виключення з акту опису та з-під арешту шафи-купе коричневого кольору з дзеркалом б/в, придбаного позивачем до договором купівлі-продажу у червні 2017 року, в решті позовних вимог просить відмовити.

Представник третьої особи - Кальміуського відділу державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області держаний виконавець ОСОБА_6, яка діє на підставі довіреності від 05.04.2018 року, в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, рішення по справі залишила на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася.

Суд, заслухавши учасників цивільного процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1-2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Судом встановлено, що в провадженні Кальміуського ВДВС м.Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області перебуває виконавче провадження № 54676852 від 12.09.2017 року, щодо примусового виконання виконавчого листа №264/1574/17, виданого 10 серпня 2017 року, Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, грошові кошти у розмірі 120 422,82 грн.

Домоволодіння № 25 по вул.Шмідта в с.Сартана м.Маріуполя належить ОСОБА_4 на праві власності на підставі договору дарування від 01.07.1988 року, зареєстрованому у Жданівському міському бюро технічної інвентаризації 12.07.1988 року.

Відповідно до паспортних даних та наданої суду копії будинкової книги, за адресою: м.Маріуполь, с.Сартана, вул.Шмідта, буд.25, зареєстровані ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних доходів осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 83/10-05-08-82-14-20 від 26.01.2018 року, відносно ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), інформація за період з 1 кварталу 2001 року по 3 квартал 2017 року відсутня.

22 грудня 2017 року державним виконавцем, здійснено вихід за адресою боржника ОСОБА_2, та складено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме: кухонного гарнітуру коричневого кольору, який складається з 6 (шести) навісних шаф, 7 (семи) підлогових шаф, барної стійки з тумбою б/в в хорошому стані; телевізору «SAMSUNG» чорного кольору с/н 73313XDQ500103 в робочому стані б/в з пультом чорного кольору; пральної машинки «INDESIT» б/в білого кольору в робочому стані; спального гарнітуру білого кольору, який складається з ліжка з матрацом, двох приліжкових тумб, трьохдверної шафи з дзеркалами; мякого куточка з кріслом коричневого кольору б/в, оббивкою з візерунком, розкладного; люстри біло-коричневого кольору, скляної б/в; картини з візерунком «люди в човні»; шафи-купе коричневого кольору з дзеркалом б/в; ліжка біло-коричневого кольору б/в; комоду бежевого кольору б/в, в присутності стягувача ОСОБА_3, боржника ОСОБА_2, понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Відповідальним зберігачем майна призначено ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що є старшим сином позивача та рідним братом відповідача ОСОБА_2 До 2000 року брат мешкає з батьками за адресою: м.Маріуполь, с.Сартана, вул.Шмідта, буд.25, проте згодом почав виїжджати на заробітки та мешкати окремо, а приблизно з 2002-2003 років припинив проживати з батьками. З 2008 року за вказаною адресою, разом з батьками, почав проживати сам свідок з родиною. Відповідач ОСОБА_2 за свої кошти у будинок нічого не купував, речі його в будинку відсутні. Розкладний мякий куточок з кріслом коричневого кольору купували позивач та свідок, оскільки останній надавав батькові гроші на покупку меблів в розмірі половини їх вартості. Також зауважив, що спальний гарнітур білого кольору, а також картина з візерунком «люди в човні», є його власністю, оскільки вони були подаровані йому та його дружині на весілля. З братом ОСОБА_2 має напружені стосунки, де він знаходиться наразі йому невідомо.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснили, що є родичами позивача, ОСОБА_2 приблизно з 2006 року не проживає з батьками за адресою: м.Маріуполь, с.Сартана, вул.Шмідта, буд.25, місце його мешкання невідомо. Останній ніколи не працював, майна у будинок ніколи не купував. Кухонний гарнітур придбав позивач з дружиною ще за радянські часи, оскільки вони бачили його у будинку вже тривалий час.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні надала аналогічні пояснення.

На підтвердження придбання кухонного гарнітуру, ліжка та мякого куточку, позивачем надана відповідь ОСОБА_14, якій з його слів, за час здійснення ним підприємницької діяльності продавав та встановлював вказані меблі за адресою позивача, проте ані документів про здійснення ним підприємницької діяльності (ФОП), ані чеків чи квитанцій, які б підтверджували продаж перелічених меблів, в нього не зберіглося.

Як вбачається з наданої суду копії договору купівлі-продажу № 251 від 08.06.2017 року, ОСОБА_1 придбано шафу-купе коричневого кольору з дзеркалом за 6200 грн.

При цьому на інше майно описане держаним виконавцем, позивачем або іншою особою документів на підтвердження права власності не надано.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

До того ж саме позивач має доказати належними і допустимими доказами, що арештоване майно належить саме йому, а не боржнику.

Посилання позивача на те, що частково вказане майно є сумісною власністю його та його дружини, а частково належить старшому синові ОСОБА_5, а також його доводи про те, що належність зазначеного майна підтверджується показами допитаних свідків, у тому числі і ФОП ОСОБА_15, суд вважає необґрунтованими, оскільки одні лише покази свідків у даному випадку не можуть бути визнані належними, допустимими та достатніми доказами. Зазначене позивачем майно є товарами побутового вжитку, придбання яких має бути підтверджено розрахунковим документом, крім того, телевізор та пральна машинка є товарами, на які встановлюється гарантійний строк, тому при їх придбанні також видається технічний паспорт чи інший документ, що його замінює, з позначкою про дату продажу.

За таких підстав, позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 317, 321, 391, ЦК України, ст.ст. 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження» ст.ст. 10, 12, 81, 259, 263, 264, 265, 268 ч.4, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Кальміуський відділ державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_4, про виключення майна з акту опису та арешту задовольнити частково.

Виключити з опису та звільнити з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця Кальміуського ВДВС м.Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_6 від 22.12.2017 року за виконавчим провадженням №54676852, шафу-купе коричневого кольору з дзеркалом, придбану ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу № 251 від 08.06.2017 року.

В решті позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляція безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області або через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 05.10.2018 року.

Суддя: Т.В. Пустовойт