Справа № 369/8108/18
Провадження № 2/369/3111/18
РІШЕННЯ

Іменем України

17.12.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Бугайовій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Траст» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року Публічне Акціонерне ОСОБА_1 "Траст" звернулося до суду з зазначеним позовом.

В позовній заяві позивач зазначив, що 09.02.2016 року між сторонами укладено кредитний договір № R011.001-TEK.0062090 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого позивач надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 64 400,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,49 % річних та 3,39 % щомісячної комісії за супроводження кредиту, строком на 36 місяців зі щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом.

ОСОБА_2 отримав кредит, що підтверджується меморіальним ордером № Loan-73052 від 09.02.2016 року.

Позичальник порушив умови укладеного договору.

Станом на 26.06.2018 року сума заборгованості по кредиту складає 154 621,00 грн. з яких: 50 042,57 грн. заборгованість за кредитом; 4801, 79 грн. прострочені відсотки, 42080,76 грн. заборгованість за комісією; 57695, 88 грн. заборгованість за пенею.

З урахуванням наведеного, просить стягнути з відповідача 154 621,00 грн. заборгованості за кредитним договором № R011.001-TEK.0062090 від 09.02.2016 року, 2319,32 грн. судових витрат.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надано заяву, в якій представник позивача позов підтримав та просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Подав через канцелярію суду заяву, в якій позов визнав частково в сумі 50 042,57 грн. та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 4801,79 грн, в іншій частині позов не визнав та заперечував проти його задоволення.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.02.2016 року між сторонами укладено кредитний договір № R011.001-TEK.0062090 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого позивач надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 64400,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,49 % річних та 3,39 % щомісячної комісії за супроводження кредиту, строком на 48 місяців зі щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом.

Відповідач ОСОБА_2 отримав кредит, що підтверджується меморіальним ордером № Loan-73052 від 09.02.2016 року.

ОСОБА_2 порушив умови укладеного кредитного договору та не вчасно здійснював необхідні платежі по ньому.

Станом на 26.06.2018 року сума заборгованості по кредиту складає 154 621,00 грн. з яких: 50 042,57 грн. заборгованість за кредитом; 4801, 79 грн. прострочені відсотки, 42080,76 грн. заборгованість за комісією; 57695, 88 грн. заборгованість за пенею.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, та сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня прострочення платежу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи що відповідач прострочив повернення чергової частини кредиту, останній раз платіж здійснив 15.02.2016 року, суд вважає, що позивач набув право вимагати стягнення всієї суми боргу за договором достроково.

Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 12 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Такий висновок узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14.

У даному випадку позивачем нараховано пеню в розмірі 57 695,88 грн., що перевищує розмір заборгованості по кредиту, яка становить 50 042,57 грн..

За викладених обставин, право суду зменшити розмір пені на підставі вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України, постанови Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14, те, що розмір пені значно перевищує розмір заборгованості, суд вважає за необхідне, зменшити розмір пені до суми боргу по кредиту, а саме до суми 50 000,00 грн..

Щодо позовних вимог в частині стягнення комісії за обслуговування кредиту, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із частинами першою, третьою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити відсотки.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Оскільки споживач є вразливою стороною договірних відносин, законодавець визначився з посиленим захистом споживачів шляхом прийняття Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року.

За положеннями абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).

Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постановах від 06 вересня 2017 року по справі № 6-2071цс16, від 16 листопада 2016 року по справі № 234/169/15-ц, від 02 травня 2018 року по справі №333/865/16-ц, від 08 травня 2018 року по справі № 315/353/17.

В частині стягнення комісії суд відмовляє в їх задоволенні, оскільки у відповідності до положень ст. 61 Конституції України заборонено застосування подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у даному випадку строків виконання грошових зобов'язань.

Тому в задоволенні позовних вимог в частині стягнення комісії за обслуговування кредиту суд вважає за необхідне відмовити.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача ПАТ БАНК «ТРАСТ» заборгованість за кредитним договором № R011.001-TEK.0062090 від 09.02.2016 року 104 844,36 грн, яка складається із: заборгованості по кредиту в сумі 50 042,57 грн., заборгованості по відсоткам в сумі 4 801,79 грн., заборгованості по пені в сумі 50 000,00 грн.

Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1 762,00 грн..

Керуючись ст. ст. 526, 530, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 81, 95, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного ОСОБА_1 «Траст» заборгованість за кредитним договором № R011.001-TEK.0062090 від 09.02.2016 року в розмірі 104 844,36 грн., яка складається з: 50 042,57 грн. - заборгованість за кредитом; 4801, 79 грн. прострочені відсотки, 50 000,00 грн. неня.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного ОСОБА_1 «Траст» судовий збір в сумі 1 762,00 грн..

В решті позову відмовити.

Інформація про позивача: Публічне Акціонерне ОСОБА_1 «Траст», місцезнаходження: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5А, .

Інформація про відповідача: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Повне рішення суду складено 02 січня 2019 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Л.М. Ковальчук