Ухвала

16 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 760/20184/15-ц

провадження № 61-41810ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Перший Київський машинобудівний завод», яка підписана представником Кушніром Валерієм Дмитровичем, на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 27 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» (після зміни назви - акціонерне товариство «Перший Київський машинобудівний завод»), третя особа - ОСОБА_3, про визнання незаконним звільнення, визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

АналізЄдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» (далі - ПАТ «НВП «Більшовик»), третя особа - ОСОБА_3, у якому просила визнати незаконним її звільнення з посади заступника головного бухгалтера з фінансів - начальника фінансового бюро центральної бухгалтерії ПАТ «НВП «Більшовик»; визнати незаконним наказ ПАТ «НВП «Більшовик» від 12 жовтня 2015 року № 216/к про звільнення ОСОБА_2 з посади заступника головного бухгалтера з фінансів - начальника фінансового бюро центральної бухгалтерії ПАТ «НВП «Більшовик» у зв'язку зі скороченням штату працівників; поновити ОСОБА_2 на роботі в ПАТ «НВП «Більшовик» з 20 жовтня 2015 року. Вважає, що вищезазначеним наказом її було звільнено із грубим порушенням норм законодавства.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 27 червня 2018 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано незаконним звільнення ОСОБА_2 з посади заступника головного бухгалтера з фінансів центральної бухгалтерії ПАТ «НВП «Більшовик». Визнано незаконним наказ ПАТ «НВП «Більшовик» від 12 жовтня 2015 року № 216/к про звільнення ОСОБА_2 у зв'язку зі скороченням штату працівників. Поновлено ОСОБА_2 на посаді заступника головного бухгалтера з фінансів центральної бухгалтерії ПАТ «НВП «Більшовик» з 19 жовтня 2015 року. Стягнуто з ПАТ «НВП «Більшовик» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 28 275,45 грн. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в межах суми платежу за один місяць у розмірі 4 039,35 грн допущено до негайного виконання.

03 серпня 2018 року акціонерне товариство «Перший Київський машинобудівний завод» (далі - АТ «Перший Київський машинобудівний завод») через засоби поштового зв'язку звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, підписаною представником Кушніром В. Д., на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 27 червня 2018 року. АТ «Перший Київський машинобудівний завод» просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити. При цьому посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Аналіз тексту постанови Апеляційного суду м. Києва від 27 червня 2018 року свідчить, що постанова апеляційного суду ухвалена у малозначній справі, а тому відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню.

АТ «Перший Київський машинобудівний завод» у касаційній скарзі вказує, що справа є малозначною в силу вимог закону, однак стосується питання права, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Проте АТ «Перший Київський машинобудівний завод» не обґрунтовує, з урахуванням змісту його позовних вимог, чому саме справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що касаційна скарга стосується питання права, що має фундаментальне значення для єдиної правозастосовчої практики.

Крім того, АТ «Перший Київський машинобудівний завод» вказує, що товариство позбавлене можливості спростувати обставини, встановлені оскарженими рішеннями при розгляді іншої справи, оскільки право АТ «Перший Київський машинобудівний завод» на доведення суду тих обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, не може бути реалізовано при розгляді будь-якої іншої справи між сторонами цього спору. Однак АТ «Перший Київський машинобудівний завод» жодним чином не підтверджує наявність інших справ між сторонами цього спору.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржувані рішення ухвалені у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга АТ «Перший Київський машинобудівний завод» подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити акціонерному товариству «Перший Київський машинобудівний завод» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, яка підписана представником Кушніром Валерієм Дмитровичем, на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 27 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик», третя особа - ОСОБА_3, про визнання незаконним звільнення, визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат