Справа № 175/1801/18
Провадження № 2/175/584/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Новік Л.М.,

за участю секретаря Єльшиної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське Дніпропетровської області за правилами спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позову зазначив, що 17.06.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики.

Відповідно до умов вищевказаного договору Позикодавець (Позивач) передав у власність Позичальника (Відповідача) строком до 17.12.2016 року грошові кошти готівкою в розмірі 100 000 (Сто тисяч гривень, 00 коп.) безпосередньо при підписанні договорів.

Пунктом 1 даного договору позики передбачено, що таку ж саму суму грошових коштів без нарахування процентів Позичальник зобов'язується повернути Позикодавцю в строк до 17.12.2016 року.

Відповідно до пункту 5 договору, у разі прострочення повернення позики Відповідач зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, тобто несплачену у строк суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Відповідно до п. 1 даного договору факт отримання коштів Відповідачем в повному обсязі підтверджується його розпискою.

У передбачений договором від 17.06.2016 року термін Відповідач відмовився повертати грошові кошти Позивачу, не зважаючи на його неодноразові звернення.

Вказаний лист був отриманий Відповідачем, що підтверджується повідомленням про вручення, копія якого додається до позовної заяви. Однак, жодної відповіді Відповідач не надав, грошові кошти станом на дату подання позову не повернені.

Таким чином станом на дату подання позову у Відповідача утворилась заборгованість перед Позивачем за договором позики від 17.06.2016 на загальну суму 100 000 (Сто тисяч грн. 00 коп.) гривень.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 17.06.2016 року в сумі 100 000,00 грн.

Представник позивача ОСОБА_3 до початку відкритого судового засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 до початку відкритого судового засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнали у повному обсязі.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до змісту ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору.

Відповідно до вимог ст.1047 ЦК договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17 червня 2016 року між позичальником ОСОБА_2 та позикодавцем ОСОБА_1 було укладено договір позики грошових коштів (а.с.4) за умовами якого позикодавець передав позичальнику грошові кошти в сумі 100 000,00 грн., а позичальник зобов'язався повністю повернути позику за цим договором в термін до 17 грудня 2016 року.

Позивачем надано суду розписку від 17.06.2016 року, якою підтверджується факт отримання відповідачем грошових коштів за вищевказаним договором позики.

Відповідач в зазначений в договорі позики строк кошти не повернув.

Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики грошових коштів від 17 червня 2016 року в сумі 100 000 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 629, 1046, 1047, 1052 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що проживає за адресою: Дніпропетровська область. Дніпровський район, с. Волоське, вул. Паркова, 2/15) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) заборгованість за договором позики грошових коштів від 17.06.2016 р. у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Новік