КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7826/18
Провадження № 2/520/5166/18
УХВАЛА

11.07.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Шевчук В.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі заяву представника позивача про забезпечення позову по справі за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

25.06.2018року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3, в якій просить суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_4, серії АА №483419 від 02 квітня 1996року на користь ОСОБА_3, посвідчений державним нотаріусом Девятої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №22166, номер у спадковому реєстрі 62305702, а також стягнути з ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80грн.

Одночасно з позовною заявою представником позивача було надано заяву про забезпечення позову, в якій представник позивача просить суд заборонити приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 вчиняти будь-які нотаріальні дії щодо спадщини, яка відкрилася після смерті померлого ОСОБА_4, а також заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям: акредитованим субєктам, нотаріусам, іншим особам та органам, яківиконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо наступного обєкту нерухомого майна: квартири за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа та Петрова, 8, кв. 78.

В обґрунтування наданої заяви представник позивача посилається на те, що предметом спору є визнання заповіту ОСОБА_4 від 02.10.1996р., складеного з порушенням вимог до нотаріальної форми заповіту, недійсним.

Представник позивача вказує, що станом на момент смерті ОСОБА_4 належала квартира за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа та Петрова, 8, кв. 78, а ОСОБА_4 заповів усе своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що могло належати йому на день смерті і на що він за законом мав би право ОСОБА_3

Представник позивача вважає, що у даному випадку невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення нотаріальних дій, може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду про скасування оспорюваного заповіту.

Таким чином, представник позивача вважає за потрібне накласти заборону на вчинення нотаріальних дій відносно оформлення вступу у спадщину ОСОБА_3 та оформлення нею права власності на квартиру, за адресою м. Одеса, вул. Ільфа та Петрова, 8, кв. 78, що, на думку представника позивача, забезпечить фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову і визнання заповіту ОСОБА_4 від 02.10.1996р., недійсним.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 11.07.2018року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 просить суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_4, яким він усе своє майно, де б воно не було,та з чого б воно не складалося і в загалі усе те, що на день смерті буде йому належати, та на що він за законом матиме право, заповідав ОСОБА_3, серії АА №483419 від 02 квітня 1996року, посвідчений державним нотаріусом Девятої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №22166, номер у спадковому реєстрі 62305702.

З матеріалів справи також вбачається, що 27 січня 2018року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (повторно).

19.04.2018року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 було заведено спадкову справу до майна померлого 27 січня 2018року ОСОБА_4.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006року у п. 4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

З урахуванням вказаного вище розяснення Пленуму Верховного суду України, суд вважає, що заборона вчиняти будь-які нотаріальні дії щодо спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, померлого 27 січня 2018року, не зашкодить істотним чином правам та охоронюваним законом інтересів відповідача.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що предметом розгляду зазначеної справи є визнання недійсним заповіту ОСОБА_4, суд вважає вимоги представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборониприватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 вчиняти будь-які нотаріальні дії щодо спадщини, яка відкрилася після смерті померлого ОСОБА_4, співмірними із заявленими позовними вимогами, вбачає імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку не задоволення судом в цій частині заяви представника позивача.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити представнику позивача у задоволенні його заяви в частині заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям: акредитованим субєктам, нотаріусам, іншим особам та органам, яківиконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо наступного обєкту нерухомого майна - квартири за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа та Петрова, 8, кв. 78, оскільки спадкову справу було заведено приватним нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, у звязку з чим, суд не вбачає підстав встановлювати заборону державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям: акредитованим субєктам, нотаріусам, іншим особам та органам, яківиконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), суд вважає, що така заборона не повязана та не співрозмірна із предметом позову, а також звертає увагу представника позивача на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості стосовно власника квартири, за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа та Петрова, 8, кв. 78, у звязку з чим, така заборона може істотним чином зашкодити правам та інтересам третіх осіб, які не залучені до участі у справі.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонитиприватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 (65111, АДРЕСА_1) вчиняти будь-які нотаріальні дії, зокрема,оформлювати та видавати свідоцтво про право на спадщину, щодо спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, померлого 27 січня 2018року, актовий запис №1001 від 28 січня 2018року.

В решті вимог заяви про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали невідкладно надіслати сторонам для відома, Приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 для виконання.

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності в момент її підписання суддею, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Строк пред'явлення ухвали про забезпечення позову до виконання три роки.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом п'ятнадцятиднів з дня її складення, однак оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу складено та підписано 11.07.2018року.

Суддя Петренко В. С.