Справа №634/371/18
Провадження №2/0198/237/18
04 жовтня 2018 року Юрївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Гайдар І.О., за участю секретаря судового засідання Ткаченко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду смт Юрївка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
16 квітня 2018 року позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до Сахновщинського районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначає, що на підставі підписаної заяви № б/н від 17.11.2011 р. відповідач отримав кредит у сумі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним і Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.
Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у встановленому договором розмірі.
В порушення норм закону та умов договору ОСОБА_1 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 31.01.2018 р. має перед Банком заборгованість у розмірі 117 000,00 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 6 134,45 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 110 865,55 грн.
На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 117 000,00 грн. за кредитним договором № б/н від 17.11.2011 року та судові витрати в сумі 1 762,00 грн.
Ухвалою від 25.06.2018 р. Сахновщинський районний суд Харківської області постановив передати цивільну справу на розгляд Юрївському районному суду Дніпропетровської області у звязку непідсудністю.
01 серпня 2018 року ухвалою Юрївського районного суду Дніпропетровської області у цивільній справі відкрито провадження.
ОСОБА_1 у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання направлено позовну заяву з доданими документами, ухвалу про відкриття провадження, якою повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, та судову повістку, а також розяснено право подати відзив на позовну заяву. Зазначені документи відповідач отримав особисто 21.08.2018 р., про що свідчать матеріали справи (а.с. 69), однак, у судове засідання, призначене на 29.08.2018 р. не зявився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов або будь-яких заяв суду не подавав.
В той же час, судова повістка про виклик відповідача у судове засідання, призначене на 19.09.2018 р., не вручена ОСОБА_1 та повернулась на адресу суду з відміткою поштового відділення «за адресою не проживає» (а.с.74).
04 жовтня 2018 року в судове засідання відповідач також не зявився, про причини неявки суд не сповістив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав.
За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, вважається днем вручення судової повістки.
Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, проте до суду не зявився, відзиву на позов не подав, про причини неявки в судові засідання не повідомив, зі згоди позивача та на підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів.
Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, зясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що на підставі підписаної відповідачем заяви № б/н від 17.11.2011 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В свою чергу, відповідач зобовязався відповідно до пункту 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг здійснювати погашення заборгованості за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплатити комісії на умовах, передбачених договором (а. с. 30).
Підписавши заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПриватБанку», відповідач погодився, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг (а. с. 10).
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.
За ст. 1049 параграфа 1 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Банк свої зобовязання виконав в повному обсязі та в обумовлений в договорі термін. В свою чергу відповідач свої зобовязання не виконує, допускаючи прострочення платежів, у звязку з чим, станом на 31.01.2018 р. має перед Банком заборгованість у розмірі 117 000,00 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 6 134,45 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 110 865,55 грн.
Частиною 1 статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_1І заборгованість за кредитним договором від 17.11.2011 р. в сумі 117 000,00 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 6 134,45 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 110 865,55 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір, сплачений позивачем за подання позову до суду, у сумі 1 762,00 грн.
Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 14.06.2018 року здійснено державну реєстрацію зміни найменування позивача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (а.с. 78).
На підставі викладеного, керуючись ст. 61 Конституції України, ст. ст. 526, 530, 546, 549, 610, 611, 625, 629, 634, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 141, 209, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Повне судове рішення складено 04 жовтня 2018 року.

Суддя І. О. Гайдар