справа № 208/2742/17
№ провадження 2/208/1442/18
РІШЕННЯ

Іменем України

21 травня 2018 р. м. Кам'янське

21 травня 2018 року м. Камянське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання - Шешуревої Я.І., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що він з червня 2006 року по вересень 2015 року проживав однією сімєю з відповідачкою, у них народилась дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час дитина знаходиться на його утриманні, відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча в змозі її надавати, але ухиляється від утримання дитини, не займається вихованням дитини.

Тому просить суд, з урахування уточнень до позову, стягувати аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на його користь на утримання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття та судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, посилався на обставини зазначені в позові, як зазначив в судовому засіданні дитина постійно проживає разом з ним, він утримує дитину, а тому дитина потребує матеріальної допомоги від матері.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилалась на обставини в позові, просить суд стягувати аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь позивача на утримання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття та судові витрати.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнає, надала відзив на позов, в якому зазначає, що позивач не дає можливості спілкуватись з дитиною, позивач постійно погрожує фізичною розправою. Вона була змушена звернутись до позивача з проханням, щоб він допоміг по догляду за дитиною, так як її донька потрапила в дорожньо транспортну пригоду та їй постійно потрібний був догляд, цим позивач скористався, щоб настроїти сина проти неї.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не визнає та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

Суд, вислухавши сторони, їх представників, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні, встановлено, що батьком дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, що вбачається зі свідоцтвом про народження дитини (а.с.5) та не заперечувалось відповідачем.

Як вбачається з висновку від 23.09.2016 р. наданого Адміністрацією Заводського району Камянської міської ради, вважати доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_1 за місцем їх постійного проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, а також рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 травня 2017 року визначено місце мешкання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7-8, 9), що не заперечувалось відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2017 року місце проживання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 визначено з матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, за місцем її проживання, але в судовому засіданні відповідачем ОСОБА_2 не заперечувався той факт, що дитина на даний час проживає разом з батьком ОСОБА_1

Як передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Ст. 190 СК України, передбачено, що той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, дитина ОСОБА_5 проживає разом з позивачем батьком ОСОБА_1 та знаходиться на його утриманні, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 07.09.2016 р. (а.с.6).

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК України), а також зобов'язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 цього ж Кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин.

В пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України, «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, роз'яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Враховуючи те, що на даний час дитина знаходиться на утриманні позивача батька ОСОБА_1, що не заперечувалось в судовому засіданні відповідачем та те, що відповідач на даний час матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, тому суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 180-184, 190 СК України, ст.ст. 7, 19, 141, 206, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, задовольнити.

Стягувати аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття з 23.05.2017 р. до 27.07.2017 р. включно, та у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття починаючи з 28.07.2017 р.

Стягнення аліментів з ОСОБА_2 провадити щомісяця, починаючи з 23 травня 2017 року.

В силу ст. 367 ЦПК України рішення по справі в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. в дохід держави.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, у відповідності до п.п. 15.5 ч.1 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи через Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровська область..

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Суддя Похваліта С. М.