Провадження № 6/761/67/2018
У Х В А Л А

Іменем України

17 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву представника ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Національної телекомпанії України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просила стягнути з Національної телекомпанії України на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку з затриманням виконання судового рішення щодо негайного поновлення її на роботі за період з часу з 19.11.2014 року по 13.03.2015 року у сумі 65 356,00 грн., посилаючись на те, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 18.11.2014 року її було поновлено на роботі на посаді фінансового директора фінансової дирекції НТУ з 31.03.2014 року, і в частині поновлення на роботі рішення суду підлягало негайному виконанню, однак відповідачем не було прийнято мір по негайному виконанню рішення суду щодо поновлення на роботі, так як наказ про поновлення на роботі було видано лише 17.01.2015 року, а ознайомлено її було з наказом лише 16.03.2015 року.

Ухвалою від 20.08.2018 року вказану заяву призначено до розгляду у судовому засіданні.

17.09.2018 року до суду надійшла заява представника заявника про зупинення провадження в справі, у задоволенні якої ухвалою суду від 17.09.2018 року було відмовлено.

Заявник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

Представник Національної телекомпанії України в судовому засіданні щодо задоволення заяви заперечував, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Вислухавши представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав з наступних підстав.

Звертаючись до суду з вказаною заявою, заявник, як на підставу для її задоволення, вказував, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 18.11.2014 року її було поновлено на роботі на посаді фінансового директора фінансової дирекції НТУ з 31.03.2014 року, і в частині поновлення на роботі рішення суду підлягало негайному виконанню, однак відповідачем не було прийнято мір по негайному виконанню рішення суду щодо поновлення на роботі, так як наказ про поновлення на роботі було видано лише 17.01.2015 року, а ознайомлено її було з наказом лише 16.03.2015 року.

Так, дійсно, рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 18.11.2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м.Києва від 11.03.2015 року, частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 Поновлено ОСОБА_1 на посаді фінансового директора фінансової дирекції НТУ з 31.03.2014 року та стягнуто з відповідача на її користь 129895,05 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 5000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Рішення суду в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

Разом з тим, як вбачається, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.07.2017 року рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 14.06.2016 року та ухвалу апеляційного суду м.Києва від 13.09.2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд.

При цьому, як встановлено в судовому засіданні, рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 17.07.2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Національної телекомпанії України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди, відмовлено.

В свою чергу, згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх прав порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

При цьому, відповідно до ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник як на підставу для задоволення заяви відсутні у зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог в задоволенні позову ОСОБА_1 до Національної телекомпанії України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди, відмовлено, суд прийшов до висновку, що дана заява не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4, 258, 259, 20, 261 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити представнику ОСОБА_1 в задоволенні заяви про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Національної телекомпанії України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Повний текст ухвали складено 21.09.2018 року.

Суддя: