02 жовтня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.
при секретарі Найдишак В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила прав користування жилим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що він є власником трикімнатної квартири розташованої за адресою: м.Херсон, Бериславське шосеАДРЕСА_1. ОСОБА_2, 15.08.2007 року згідно договору дарування квартири подарував свою частку позивачу. Договір дарування не оскаржувався та на теперішній час розірваний. Відповідач зареєстрований в квартирі, але фактично не проживає у вказаній квартирі на протязі 10 років. При дарування квартири з відповідачем була домовленість про добровільне зняття з реєстрації за місцем мешкання, але останній домовленість проігнорував. На теперішній час місце проживання відповідача не відомо. У звязку з цим, просив визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою №148 в будинку №4 Бериславське шосе в м.Херсоні.
В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Надали згоду на ухвалення заочного рішення. В останнє судове засідання не зявились, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку, позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником трикімнатної квартири розташованої за адресою: м.Херсон, Бериславське шосеАДРЕСА_1. Право власності на 1/3 частки квартири №148 підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14135770 від 04.04.2007 року, виданого Херсонським державним бюро технічної інвентаризації набутої згідно свідоцтва про право на спадщину за законом та права власності на 2/3 частки квартири №148, яке підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15805431 від 04.09.2007 року, виданого Херсонським державним бюро технічної інвентаризації згідно договору дарування.
Згідно договору дарування 2/3 частини квартири від 15.08.2007 року ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_1 прийняв у дав 2/3 частину трикімнатної квартири, яка розташована за адресою: м.Херсон, Бериславське шосеАДРЕСА_1.
Відповідно до довідки №2145 від 21.10.2017 року виданої ОСОБА_1 про те, що за адресою: м.Херсон по Бериславському шосеАДРЕСА_1 зареєстровані 3 чоловіка: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2.
З акту від 24.10.2017 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_2 дійсно ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 фактично проживають за вказаною адресою. ОСОБА_2 зареєстрований, але фактично не проживає протягом 10 років.
Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердили факт відсутності ОСОБА_2 за адресою: м.Херсон, Бериславське шосеАДРЕСА_1.
Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи зазначене, суд вважає позов ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з підстав, зазначених в ч.2 ст.405 ЦК України та ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки встановлено відсутність ОСОБА_7 понад встановлений законом строк у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 259, 263-265, 280-284, 355 ЦПК України, ст.ст.321, 391, 405 ЦК України, ст.150 ЖК УРСР, суд
вирішив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила прав користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою №148 в будинку №4 Бериславське шосе в м.Херсоні.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С.І.Майдан