Справа № 344/6073/17
Провадження № 22-ц/779/743/2018
Головуючий у 1 інстанції Островський Л. Є.
Суддя-доповідач Девляшевський
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі:

судді-доповідача Девляшевського В.А.,

суддів: Малєєва А.Ю., Фединяка В.Д.,

секретаря Турів О.М.,

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення сплаченого авансу та штрафу відповідно до договору завдатку, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського міського суду, ухвалене головуючим суддею Островським Л.Є. 12 квітня 2018 року,

в с т а н о в и в:

У травня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_3 із позовом, в якому просила стягнути з відповідача в її користь аванс в сумі 1000 доларів США, що в еквіваленті складає 26 500 грн та 1000 доларів США, що в еквіваленті складає 26 500 грн додаткової суми завдатку, а разом - 53 000 грн та 640 грн сплаченого нею судового збору. Позовні вимоги мотивувала тим, що 26 вересня 2016 року між нею та відповідачем укладено договір завдатку в присутності приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Сопків 3.І. Згідно з умовами договору завдатку, відповідач зобов'язався продати їй квартиру АДРЕСА_1 за 30 000 доларів США, не пізніше 12 години 00 хвилин 26 березня 2017 р. В якості завдатку Відповідачеві було передано кошти в розмірі 1000 доларів США. Оскільки договір купівлі-продажу квартири в установленому законом порядку між сторонами не укладено з вини відповідача, а передана відповідачу сума у розмірі 1 000 доларів США є авансом, а тому, на думку позивача, підлягає поверненню у цьому ж розмірі. Крім того, відповідно до пункту 3.4 договору завдатку, позивач просила стягнути з відповідача в її користь також і 1000 доларів США додаткової суми завдатку.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 12 квітня 2018 року позов ОСОБА_2 про стягнення сплаченого авансу та штрафу відповідно до договору завдатку задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аванс в сумі 1000 тисяча доларів США, що в еквіваленті складає 26 500 грн та 1000 доларів США, що в еквіваленті складає 26 500 грн додаткової суми завдатку, а разом - 53 000 грн та 640 грн сплаченого судового збору.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Під час апеляційного провадження сторони 10 липня 2018 року подали спільну письмову заяву, в якій просили затвердити мирову угоду, укладену на основі взаємних поступок та на визначених ними умовах.

За умовами мирової угоди сторони дійшли згоди, що відповідач ОСОБА_3 у добровільному порядку повертає позивачу сплачені нею грошові кошти в розмірі 1000 доларів США відповідно до укладеного між сторонами Договору завдатку від 26.09.2016. А позивач ОСОБА_2 відмовляється від стягнення на її користь 1000 доларів США додаткової суми завдатку.

Сторони погодили, що претензій відносно судових витрат по даній справі вони один до одного не мають.

Сторони стверджують, що будь-яких претензій майнового чи немайнового характеру з моменту укладення даної мирової угоди одна до одної не мають.

Також сторони підтверджують, що їм роз'яснено наслідки закриття провадження у справі з підстав укладення мирової угоди, які передбачені ст. 256 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву, вислухавши думку учасників справи, колегія суддів вважає, що заяву про затвердження мирової угоди слід задовольнити.

Частиною 7 ст. 49 ЦПК України передбачено право сторін укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно з положеннями статті 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції сторони мають право укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо мирова угода сторін відповідає вимогам статей 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Враховуючи вказане, колегія суддів вважає, що мирова угода не суперечить закону, стосується лише прав та обов'язків сторін та не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторонам роз'яснено, що відповідно до частини 2 статі 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що подану сторонами мирову угоду слід затвердити, рішення суду першої інстанції визнати нечинним та закрити провадження у даній справі.

Керуючись ст.ст. 207, 255, 367, 373, 374, 377 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити мирову угоду, укладену 10 липня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, за умовами якої: сторони дійшли згоди, що відповідач ОСОБА_3 у добровільному порядку повертає позивачу сплачені нею грошові кошти в розмірі 1000 доларів США відповідно до укладеного між сторонами Договору завдатку від 26.09.2016року, а позивач ОСОБА_2 відмовляється від вимог про стягнення з відповідача на її користь 1000 доларів США додаткової суми завдатку. Сторони погодили, що претензій відносно судових витрат по даній справі вони один до одного не мають.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 12 квітня 2018 року в даній справі визнати нечинним.

Апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення сплаченого авансу та штрафу відповідно до договору завдатку закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може буди оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали складено 10 липня 2018 року.

Головуючий: В.А. Девляшевський

Судді: А.Ю. Малєєв

В.Д. Фединяк