Справа № 639/3145/18
Провадження № 2-о/639/107/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С. М.,

секретар судового засідання Макушенко Т. В.,

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 639/3145/18 за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України міста Харкова про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту перебування заявника на утриманні померлого годувальника ОСОБА_2, який помер 15.12.2016, для подальшого призначення пенсії у разі втрати годувальника.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що вона є особою переміщеною з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. 15.12.2016 помер її чоловік ОСОБА_2 Весь час перебування у шлюбі до смерті чоловіка подружжя проживало разом однією сім'єю, ОСОБА_1 перебувала на утриманні чоловіка, оскільки він одержував значно більшу пенсію. З 2014 до 10.12.2016 ОСОБА_1 з чоловіком проживали в м. Харкові. 10.12.2016 заявнику та її чоловіку стало відомо, що їх будинок, який знаходиться в районі АТО, був обстріляний, у звязку з чим вони виїхали за місцем проживання в АТО, де ОСОБА_2 через пять днів помер. 19.02.2018 заявник звернулася до Шевченківського ОУПФУ м. Харкова із заявою про переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника. Проте, рішенням комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсії від 08.06.2018 заявнику було відмовлено у звязку з тим, що чоловік заявника на момент його смерті був зареєстрований за іншою адресою.

Встановлення факту перебування на утриманні необхідне заявнику для одержання пенсії у разі втрати годувальника, у звязку з чим ОСОБА_1 і звернулася до суду.

У судовому засіданні заявник підтримала свою заяву у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ній, просила задовольнити.

Заінтересованою особою подано до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, про що 12.09.2011 в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 09, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕД № 125144, виданим Виконавчим комітетом Южно-Ломуватської селищної ради міста Брянка Луганської області (а.с. 11).

Заявник перебуває на обліку в Пенсійному фонді України та отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії ААИ № 0662558 (а.с. 12).

Згідно довідки від 29.10.2014 № НОМЕР_1 про взяття на облік переміщеної з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції, виданої Управлінням соціального захисту населення адміністрації Жовтневого району ХМР, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_1; її фактичним місцем проживання вказано: м. Харків, пров. Псаревський, 5 (а.с. 10).

З довідки від 20.09.2016 № 924023857 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої Управлінням соціального захисту населення Лисичанської міської ради, вбачається, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 АДРЕСА_1; фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16).

ОСОБА_2 помер 15.12.2016, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Деснянським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві серії 1-БК № 404116 (а.с. 17).

Заявник разом з чоловіком проживали з 2014 року по 10.12.2016 за адресою: м. Харків, пров. Псаревський, 5, про що зазначено в акті жителів приватного сектору Новобаварського району м. Харкова від 15.12.2017 № 383 (а.с. 20).

19.02.2018 ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського обєднаного УПФУ м. Харкова із заявою щодо переведення її з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника. Рішенням комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсій Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, яке відбулось 08.06.2018, протокол № 23, відмовлено заявнику в переведенні з пенсії за віком, призначеної згідно з Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на пенсію у разі втрати годувальника згідно з Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки ОСОБА_1 на день смерті чоловіка, який помер 15.12.2016 в м. Брянка, смт Южна-Ломуватка, не проживала разом з ним за однією адресою (а.с. 18-19).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема на підставі п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право, заява розглядається в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера - незалежно від тривалості страхового стажу.

Пунктом 1 частини 2 ст. 36 цього Закону передбачено, що непрацездатними членами сім'ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно ч. 3 ст. 36 цього Закону до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до п. 2.3 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 26.04.2017 № 9-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, а саме документи померлого годувальника, а також документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Згідно п. 2.11 розділу ІІ Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сімї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Однак, заявником не надано суду належних та допустимих доказів, того, що ОСОБА_1, починаючи з дня призначення їй пенсії за віком тобто з 2014 року та до дня смерті чоловіка ОСОБА_2 до 15.12.2016, була на повному утриманні померлого годувальника і одержувала від нього допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, не надано суду доказів й того, що у зв'язку з втратою годувальника, заявник втратила джерело засобів до існування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що заявником не доведено належними та допустимими доказами перебування її на утриманні чоловіка ОСОБА_2, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 265, 293, 294, 315-319 Цивільного процессуального кодексу України, ст.ст. 16, 1216, 1218, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України міста Харкова про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, адреса реєстрації: 61039, м. Харків, вул. пров. Псаревський, буд. 5.

Заінтересована особа: Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України міста Харкова, , адреса місцезнаходження: м. Харків, м-н Свободи, Держпром, 4 під'їзд.

Повне рішення складено 16.07.2018.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя С. М. Гаврилюк