10 грудня 2018 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Клочко І.В.
секретаря судового засідання Шевчук М.В.
позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Онопченко Оксани Вікторівни, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Решетник Ірина Сергіївна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності в порядку спадкування за законом, витребування майна з чужого незаконного володіння, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватного нотаріуса КМНО Онопченко О.В., третя особа: приватний нотаріус КМНО Решетник І.С., про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності в порядку спадкування за законом, витребування майна з чужого незаконного володіння.
В обґрунтування позовних вимог зазначає наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_7, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй на праві власності майно, до складу якого входить квартира АДРЕСА_1.
Спадкоємців першої, другої та третьої черги після смерті ОСОБА_7 (спадкодавець) не лишилось. Єдиним спадкоємцем являється позивач ОСОБА_1, оскільки вона проживала зі спадкодавцем однією сім'єю п'ять років до відкриття спадщини, що встановлено рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 09.08.2017 року у справі №754/655/17-ц.
Звернувшись до приватного нотаріуса КМНО Решетник І.С. із заявою про заведення спадкової справи після померлої ОСОБА_7, копією зазначеного рішення суду та оригіналом свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1, позивачу стало відомо про те, що спірна квартира на підставі договору купівлі-продажу квартири від 12.07.2017 року була продана ОСОБА_3 Договір купівлі-продажу був посвідчений приватним нотаріусом КМНО Онопченко О.В. та зареєстрований за №1395.
Крім того, як зазначає позивач, продаж квартири здійснила ОСОБА_4, яка діяла від імені ОСОБА_7 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом КМНО Онопченко О.В. та зареєстрованої за №1379 від 11.07.2017 року.
Тобто, згідно вищевказаного договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, через вісім місяців після своєї смерті, а саме, 11.07.2017 року прийшла до приватного нотаріуса КМНО Онопченко О.В. та склала довіреність, якою уповноважила ОСОБА_4 діяти від її імені щодо продажу своєї квартири.
З огляду на викладене, позивач вимушена була звернутись до суду з даним позовом, відповідно до вимог якого просить суд:
1. Прийняти заяву до розгляду та відкрити провадження по справі.
2. Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який був посвідчений приватним нотаріусом КМНО Онопченко О.В. та зареєстрований в реєстрі за №1395.
3. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, як спадкоємця четвертої черги після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.
4. Витребувати у ОСОБА_3 з чужого незаконного володіння квартиру АДРЕСА_1 та повернути її ОСОБА_1, як спадкоємцю четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.
5. Судові витрати покласти на відповідачів.
Ухвалою судді від 15.09.2017 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.
Ухвалою суду від 15.09.2017 року задоволено заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 45,5 кв.м, житловою площею 27,3 кв.м, що належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 12.07.2017 року.
Ухвалою суду від 08.11.2018 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги за викладених у позовній заяві обставин, просили суд про їх задоволення.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватний нотаріус КМНО Онопченко О.В. в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи неодноразово повідомлялись судом своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи. Відзиви відповідачів на позовну заяву до суду не надійшли.
Третя особа - приватний нотаріус КМНО Решетник І.С. в судове засідання не з'явилась, направивши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
За даних обставин суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача та представника позивача, надані в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне.
Померлій ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду управління житлово-комунального господарства Деснянської в м. Києві РДА від 15.06.2015 року, згідно з розпорядженням (наказом) від 15.06.2015 року за №253, належала на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 (а.с. 16), що також підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №40880815 від 20.07.2015 року (а.с. 17).
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 09.08.2017 року у справі №754/655/17 встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, однією сім'єю більш ніж п'ять років до дати смерті останньої.

Зазначеним рішенням суду також встановлено, що чоловік ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_5, її син - ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_6. Мати померлої ОСОБА_7. померла у 2009 році.

Рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили 22.08.2017 року (а.с. 14).

Як встановлено судом, 15.02.2017 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса КМНО Решетник І.С. із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_7, подавши копію вищезазначеного рішення суду та оригінали правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1.

Під час здійснення приватним нотаріусом КМНО Решетник І.С. певного ряду попередніх перевірок було отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що право власності на спірну квартиру, яка входить до складу спадкового майна, станом на 12.07.2017 року було вже зареєстровано на праві власності за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 12.07.2017 року зареєстрованого в реєстрі за №1395, укладеного від імені померлої ОСОБА_7 на підставі довіреності, виданої від її ж імені на ім'я ОСОБА_4 та посвідченої приватним нотаріусом КМНО Онопченко О.В. за реєстровим №1379 від 11.07.2017 року (а.с. 18).

Оцінюючи докази, зібрані під час розгляду справи, у їх сукупності та взаємозв'язку, суд доходить висновку, що 11.07.2017 року ОСОБА_7 ніяким чином не могла видати довіреність на ім`я ОСОБА_4 або будь-якої іншої особи, оскільки померла ще ІНФОРМАЦІЯ_4. За таких обставин договір купівлі-продажу квартири від 12.07.2017 року зареєстрований в реєстрі за №1395, укладений від імені померлої ОСОБА_7 на підставі довіреності, виданої від її ж імені на ім'я ОСОБА_4 та посвідченої приватним нотаріусом КМНО Онопченко О.В. за реєстровим №1379 від 11.07.2017 року, підлягає визнанню недійсним, як такий, що вчинений всупереч вимогам ч.1 ст. 203 ЦК України, ст.ст. 655, 656 ЦК України, оскільки відповідач ОСОБА_4 (продавець за договором) не мала права здійснювати продаж квартири від імені померлого власника квартири.

Враховуючи встановлені рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 09.08.2017 року у справі №754/655/17 обставини, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої ОСОБА_7 четвертої черги за законом.

У відповідності до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За умовами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово .

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Положеннями статті 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач позбавлена можливості у позасудовому порядку отримати свідоцтво про право власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом, оскільки за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на вказану квартиру зареєстровано на ім'я відповідача ОСОБА_3 Вказані обставини дають право позивачеві звернутися до суду з вимогами про визнання за нею права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

За приписами ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно з ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 388 ЦК України передбачено право власника на витребування майна від добросовісного набувача. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до частини п'ятої статті 12 ЦК добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна.

Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації. (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»)

Згідно з п. 16 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» від 01 липня 2015 року набувач визнається добросовісним, якщо він не знав, що особа, в якої він придбав річ, не мала права її відчужувати. Отже, набувач є добросовісним, якщо він не знав і не повинен був знати про незаконність свого володіння (стаття 388 ЦК). Набувач визнається недобросовісним, коли він знав чи повинен був знати про неправомірність свого володіння (стаття 390 ЦК).

Пунктами 23, 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що відповідно до статті 387 ЦК та частини 3 статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Під час розгляду такого позову відповідач згідно зі статтею 388 ЦК має право заперечити проти позову про витребування майна з його володіння шляхом подання доказів відплатного придбання ним цього майна в особи, яка не мала права його відчужувати, про що він не знав і не міг знати (добросовісний набувач). У такому разі пред'явлення зустрічного позову про визнання добросовісним набувачем не вимагається і, крім того, не є належним способом судового захисту (стаття 16 ЦК), оскільки добросовісність набуття - це не предмет позову, а одна з обставин, що має значення для справи та підлягає доказуванню за позовом про витребування майна.

Добросовісність володіння, набуття майна створюють ще одну важливу перевагу для незаконного володільця речі, а саме: коли від недобросовісного набувача майно може бути витребуване в усіх випадках, то від добросовісного законного набувача - у разі коли майно загублене, викрадене або вибуло з володіння власника (іншої особи, якій він передав майно у володіння) іншим шляхом поза їхньою волею (стаття 388 ЦК).

Якщо річ було продано особою, яка одержала її за договором від власника, добросовісному набувачеві, то від останнього власник не може витребувати свою річ, оскільки у цьому випадку річ вибула як з володіння власника, так і з володіння його контрагента за договором з їх власної волі, тому право власника на витребування своєї речі з незаконного володіння обмежується інтересами добросовісного набувача.

Якщо майно набуте безоплатно, навіть і добросовісним набувачем, від особи, яка не мала права його відчужувати, власник вправі витребувати майно в усіх випадках.

Отже, власник майна не може витребувати його з незаконного володіння іншої особи за сукупності трьох умов: а) набувач має бути добросовісним набувачем - він не повинен знати, що купує майно не у власника; б) майно має бути придбане набувачем за гроші, тобто повинно бути саме купленим; в) власник має втратити володіння цим майном з власної волі.

Відчуження квартири за оспорюваним правочином відбулося після смерті власниці квартири від її імені. Наведені обставини дозволяють зробити висновок, що квартира АДРЕСА_1 вибула з володіння власника поза її волею, що є підставою для витребування квартири з володіння ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1, яка є спадкоємцем ОСОБА_7 четвертої черги за законом.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов до переконання про задоволення позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких покладає витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, на відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст. 12, 203, 386-388, 655, 656, 1216-1218, 1258, 1264, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 1-18, 76, 77-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Онопченко Оксани Вікторівни, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Решетник Ірина Сергіївна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності в порядку спадкування за законом, витребування майна з чужого незаконного володіння - задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири укладений 12 липня 2017 року між ОСОБА_7, від імені якої діяла ОСОБА_4, та ОСОБА_3, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Онопченко Оксаною Вікторівною та зареєстрований в реєстрі за №1395 12 липня 2017 року.

Визнати в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру АДРЕСА_5, як спадкоємця четвертої черги після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7.

Витребувати у ОСОБА_3 з чужого незаконного володіння квартиру АДРЕСА_5 та повернути ОСОБА_1, як спадкоємцю четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 4320,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 4320,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_3.

Відповідач - ОСОБА_3, РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_6

Відповідач - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП - НОМЕР_2, останнє відоме зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_4.

Відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Онопченко Оксана Вікторівна, РНОКПП - невідомий, місцезнаходження - АДРЕСА_7.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Решетник Ірина Сергіївна, РНОКПП - невідомий, місцезнаходження - АДРЕСА_8.

Повний текст рішення суду складено 19.12.2018 року.

Суддя