У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Дергачова Н.В.,

при секретарі Меркуловій Ю.П.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 15.05.2014 року по справі за позовом ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернулася ОСОБА_3 із заявою про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15.05.2014 року у справі № 308/14010/13-ц за позовом ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» до ОСОБА_3 про стягнення боргу. У вищевказаній заяві ОСОБА_3 також просить суд поновити строк подачі заяви про перегляд заочного рішення, у звязку з поважністю причин пропуску строку, а саме через те, що про наявність рішення вона дізналася тільки 26.10.2017 року.

За ухвалою від 31.10.2017 року судом було відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про поновлення процесуальних строків для звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення; заяву про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.05.2014 року по справі № 308/14010/13-ц за позовом за позовом ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» до ОСОБА_3 про стягнення боргу залишено без розгляду.

За постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 14.02.2018 року зазначену ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 31 жовтня 2017 року було скасовано, а питання поновлення процесуального строку та розгляду заяви про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 травня 2014 року направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

При цьому апеляційною інстанцією було зазначене наступне.

Суд виходив із недоведеності та необґрунтованості заяви, поданої відповідачем.

При цьому встановив, що копія заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15.05.2014 р.у справі № 308/14010/13-ц була надіслана на зареєстровану адресу проживання відповідача 23.05.2014 р. (а.с.56). Відповідач брала участь у розгляді справи та була обізнана про ухвалене судом рішення, проте не вжила жодних заходів щодо його вчасного перегляду та оскарження.

Апеляційний суд не погоджується із таким висновком суду першої інстанції через його невідповідність обставинам справи.

Так, відповідач брала участь у судових засіданнях під час розгляду справи в суді першої інстанції. Зокрема,ОСОБА_3 була присутня у судовому засіданні, яке відбулося 28.04.2014 р., і знала, що наступний розгляд справи має відбутися 15.05.2014 р. об 11.00 год. (а.с.44). Однак, у судове засідання не зявилася, а тому суд ухвалив заочне рішення у справі (а.с.51,52-54,55).

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ЦПК України (у редакції, яка діяла на момент ухвалення судом заочного рішення) особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання, копії повного судового рішення надсилаються рекомендованим листом з повідомлення про вручення протягом двох днів з дня його складення або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо в суді.

Як видно з супровідного листа суду першої інстанції від 23.05.2014 р. (а.с.56) копія судового рішення від 15 травня 2014 р. надсилалася відповідачу, однак відомостей про те, чи була ця копія направлена рекомендованим листом із повідомленням про вручення, немає, як і немає підтвердження того, чи отримувала заявник копію рішення.

Окрім того, 13 травня 2014 р. Банком до Ужгородського міськрайонного суду була подана заява про збільшення позовних вимог (а.с.45-50).

Відповідно до ч.3 ст. 224 ЦПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача.

У нашому випадку суд першої інстанції не дотримався вимог процесуального закону і замість того, щоб відкласти розгляд справи та повідомити відповідача про збільшенням Банком своїх позовних вимог, розглянув справу по суті, що призвело до істотного дисбалансу прав сторін у реалізації ними принципу змагальності.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в поновленні процесуальних строків для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, а це унеможливило як розгляд самої заяви по суті питання так і перегляд заочного рішення в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно ч. 1- 3 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Головуючий відкриває судове засідання і зясовує, хто з учасників справи зявився, встановлює їх особу, перевіряє повноваження представників, після чого повідомляє зміст заяви і зясовує думку сторін та інших учасників справи щодо вимог про перегляд заочного рішення. У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

З урахуванням вищезазначеної позиції апеляційного суду та матеріалів справи суд вважає за необхідне поновити відповідачу строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.05.2014 року по справі № 308/14010/13-ц за позовом за позовом ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» до ОСОБА_3 про стягнення боргу і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 287, 260, 261, 353, 354 ЦПК України,суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити відповідачу ОСОБА_3 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Скасувати заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.05.2014 року по справі № 308/14010/13-ц за позовом за позовом ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» до ОСОБА_3 про стягнення боргу і призначити справу до розгляду за правилами загальнопозовного провадження.

Призначити розгляд справи у підготовчому провадженні у відкритому судовому засіданні на 29 жовтня 2018 року на 10 год. 00 хв. в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (88000, м. Ужгород, вул. Загорська, 53), про що повідомити учасників справи шляхом направлення судових повісток - повідомлень.

Встановити відповідачу строк для подання відзиву - протягом пятнадцяти днів із дня вручення цієї ухвали. У цей строк, відповідач має право надіслати: суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив протягом десяти днів з дня отримання відзиву на позов. До відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою - пятою статті 178 ЦПК України. До відповіді на відзив, між іншим, додаються: документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Відповідач також має право протягом десяти днів з дня отримання відповіді на відзив на позов, але до початку розгляду справи по суті, подати до суду письмові заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення. До заперечення застосовуються правила, встановлені частинами третьою - пятою статті 178 ЦПК України. До письмових заперечень на відповідь на відзив, між іншим, додаються: документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Суд також вважає за необхідне розяснити сторонам, що статтею 189 ЦПК України визначені завдання підготовчого провадження, а статтею 197 цього ж Кодексу, визначений перелік питань, які суд вирішує саме у підготовчому судовому засіданні.

З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 ЦПК України, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. Згідно ч. 5 ст. 49 ЦПК України у разі подання позивачем заяв: про збільшення або зменшення розміру позовних вимог, зміну предмету або підстави позову, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.

Суд першої інстанції також має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження залучити до участі у ній співвідповідача (ч. 1 ст. 51 ЦПК України).

Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання (ч. 3 ст. 91 ЦПК України).

Відповідно до ст. 93 ЦПК України судом може бути проведено письмове опитування учасників справи як свідків, для чого учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи, що ним подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи. Учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобовязаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням. Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніш як за пять днів до підготовчого засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання.

Відповідач має право предявити зустрічний позов у строк для подання відзиву (ч. 1 ст. 193 ЦПК України).

Сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу (ч. 7 ст. 49 ЦПК України).

За згодою сторін до початку розгляду справи по суті сторони мають право звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, визначені у ч. 2 ст. 44 ЦПК України. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені ч. 9 ст. 141 ЦПК України, а саме: суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: невиконання процесуальних обовязків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк.

Інформацію щодо справи можна також отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://ug.zk.court.gov.ua/sud0712/.

Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надіслати копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена лише з підстав недотримання правил підсудності безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом пятнадцяти днів у порядку ст. 354 ЦПК України.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6