Справа №: 398/1151/18
провадження №: 4-с/398/11/18
УХВАЛА

Іменем України

"10" липня 2018 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді Нероди Л.М.,

за участі секретаря Борозни Л.М.,

представника скаржника адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність начальника Олександрійського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою в якій просить визнати неправомірною бездіяльність начальника Олександрійського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 та зобовязати начальника ДВС винести постанову про зняття арешту з автомобілів НОМЕР_1 та Volksvagen golf державний номерний знак НОМЕР_2.

Мотивує скаргу тим, що на транспортні засоби, які належать їй на праві приватної власності постановою державного виконавця від 14.03.2005 року було накладено арешт у звязку із несплатою штрафу, так як накладено було адміністративне стягнення. Зі змісту постанови про накладення арешту вбачається, що під час виконання постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області №3-3941 від 05.11.2004 року, у звязку з несплатою накладено арешт. Зазначає, що звернулася з заявою до начальника Олександрійського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 з вимогою про зняття арешту з автотранспортних засобів, які належать скаржниці, але їй було відмовлено.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 вимоги скарги підтримав та просив задовольнити з тих підстав, що іншого шляху для скасування арешту майна боржника немає.

Начальник Олександрійського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надіслав клопотання про розгляд скарги за його відсутності.

Заслухавши пояснення представника скаржника та дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні вимог за скаргою, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 14.03.2005 року державним виконавцем Олександрійського міськрайонного відділу ДВС винесено постанову про накладення арешту на автотранспортні засоби, які належать ОСОБА_2

Арешт накладено державним виконавцем, так як виконувалася постанова щодо накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 200 грн. 00 коп.

19.01.2018 року ОСОБА_2 звернулась із заявою до відділу ДВС Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області в якій просила, з метою зняття арешту із транспортних засобів та повідомити їй підставу накладення арешту, суму штрафу та банківські реквізити для його сплати.

Згідно листа від 23.03.2018 року начальник Олександрійського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_2 про те, що при перевірці даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, журналів обліку виконавчих проваджень за 2014-2018 року, журналів реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчого провадження за 2014-2018 роки було встановлено, що виконавчих документів, за якими однією із сторін є ОСОБА_2 до Олександрійського міськрайонного відділу ДВС не надходило. Також зазначив, що інформацію за попередні періоди надати неможливо, оскільки відповідно п. 9.9. Порядку роботи з документами в органах ДВС строк зберігання завершених виконавчих проваджень, становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення , строк зберігання яких становить 1 рік. У звязку з чим журнали обліку виконавчих документів, переданих державному виконавцеві за 2002-2012 роки знищено актами від 18.01.2013 року.

Згідно ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вжити передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 447 ЦПК України передбачає право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Проаналізувавши вимоги ОСОБА_2, викладені у скарзі, суд звертає увагу на те, що вимоги не конкретні, бо на момент звернення ОСОБА_2 до ДВС з вимогою про зняття арешту з транспортних засобів, вона штраф не сплатила. Скаржник не підтвердила належними доказами які права її порушені діями державного виконавця, так як остання сплатила штраф у розмірі 200 грн. 00 коп. на користь держави лише 09.07.2018 року про що вказує квитанція №10s329969 від 09.07.2018 року.

Оскільки скаржник не навів достатніх підстав та не надав належних доказів суду на підтвердження фактів викладених у скарзі, тому необхідно відмовити у задоволенні даної скарги, так як суд не вбачає порушень прав чи свобод скаржника, бо остання знаючи про накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 200 грн. 00 коп. не сплачувала його з 2005 року на користь держави.

Керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність начальника Олександрійського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 щодо зняття арешту.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області протягом пятнадцятиденний строк з дня винесення ухвали.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА