РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області

в особi суддi ОСОБА_1,

з участю: секретаря судового засідання Довбенко Г.В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Рівне справу за заявою ОСОБА_2, зацікавлена особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Корецького районного управління юстиції у Рівненській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до Рівненського міського суду із заявою пpо встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є прабабою для неї по лінії батька ОСОБА_4 та встановити юридичний факт, що ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Самостріли Корецького району, Рівненської області за національністю є полькою по лінії своєї матері ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свої заявлені вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що вона звернулася до Генерального Консульства ОСОБА_6 в Україні в м.Луцьку з метою отримання документу про польське походження. Їй було розяснено, що останній видають на підставі закону «Про репатріацію». Щоб отримати потрібний документ, необхідно представити документи, котрі підтверджують, що або один із батьків, або дідусь чи бабуся, або двоє родичів по лінії прадідів та прабабусь мають польську національність або польське громадянство. Особа, яка відповідатиме цим, а також іншим умовам, передбаченим законом «Про Карту поляка», може в майбутньому подати документи з метою отримання Карти поляка.

Оскільки вона досконало знає, що одна із ліній її родини була поляками, вона віднайшла ряд документів та інформацію, яка підтверджує їхнє походження.

За розповідями її рідні, в дійсності її предки були поляками і дотримувались польських традиції. Графа «Національність» зявилася в документах значно пізніше. До цього часу реєстрацією народжень займалися релігійні установи (церкви, костели, кірхи, синагоги, мечеті) відповідно до віросповідання батьків новонародженого. Формуляр метричної книги будь-якої конфесії - а саме метричні книги різних релігійних установ мають зберігатися в архівах, до цього моменту було не передбачено окремої графи для зазначення національності, тому у метричних записах про національну приналежність нічого не зазначається, так само, як і у розділі про народження, графа «Національність» відсутня у розділах про шлюб та про смерть. Отже, для отримання відомостей про національність її родичів треба шукати документи, видані у радянський час, оскільки за метричними книгами будь-якої конфесії встановлення національної приналежності неможливе.

В позасудовому порядку визнати неправильність чи неповноту запису в акті громадянського стану неможливо, оскільки її пращурів записали українцями з «доброї волі», але народжена її прабабуся ОСОБА_3 на території ОСОБА_6, вчилися у школі де викладали на польській мові, розмовляли на польській мові, дотримувались польських традицій і вважалися поляками.

Віднайти документи, які б свідчили, що її прабабуся народилася в польській сім»ї і була полькою неможливо, єдиним документом, де принаймні є єдина згадка про рід це архівна довідка, яка свідчить про те, що матір ОСОБА_7, зокрема ОСОБА_5 мала польське громадянство. Вона вже довгий час проживає та працює на території ОСОБА_6, добре розмовляє польською мовою і на даний час бажає відновити та підтвердити польське коріння свого роду. Просить заяву задоволити.

Ухвалою суду від 17.09.2018 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Заявник в судове засідання не прибула, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, однак надала через канцелярію суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, при цьому заявник позовні вимоги підтримала.

Заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не уповноважили своїх представників на участь в судовому засіданні, однак надіслали на адресу суду листа вх. №50425/18 від 01.10.2018 року, в якому просять справу слухати у відсутність їхнього представника та не заперечують проти задоволення заяви.

Дослiдивши надані заявником письмовi докази по справi, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню повністю.

З оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії 1-ГЮ № 026004, актовий запис 2383 вбачається, що батьками заявниці є: батько ОСОБА_4, мати ОСОБА_8.

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії1-ГЮ 3089156, актовий запис № 616, тобто батька заявниці слідує, що його батьками були: ОСОБА_9, мати ОСОБА_10.

Посвідкою про шлюб № 3 встановлено, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 16 травня 1940 року вступили в шлюб, про що в книзі записів актів громадянського стану про шлюб зроблено відповідний запис. Після укладення шлюбу ОСОБА_12 змінила прізвище на «Кожуховська».

Судом встановлено, на підставі, вище досліджених документів, що ОСОБА_11 є батьком ОСОБА_9 відповідно ОСОБА_4 приходиться дідом, а заявниці - прадідом. Отже, ОСОБА_3 є прабабою для заявниці, ОСОБА_2 по лінії батька ОСОБА_4.

Відповідно до вимог частин першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За приписами пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Зокрема, відповідно до вимог пункту 6 частини першої статті 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (крім встановлених частиною першою цієї статті), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З врахуванням того, що факт родинних стосунків знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що заява в частині встановлення юридичного факту, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є прабабою для ОСОБА_2 по лінії батька ОСОБА_4 підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги про встановлення юридичного факту, що ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Самостріли Корецького району, Рівненської області за національністю є полькою по лінії своєї матері ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 300 ЦК України, фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів вияву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Оскільки заявниця має право і бажає змінити свою національність, визнання і повагу до традицій, культури, мови, релігії певної національності, бажання зберегти своє кровне коріння, виявляти почуття національного самоусвідомлення та спільності з людьми конкретної національності.

Таке право підпадає під захист статті 8 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки.

У відповідності до ст. 11 Закону України про «Про національні меншини» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

З оглянутої в судовому засіданні довідки, виданої Державним архівом Рівненської області слідує, що матір ОСОБА_12, зокрема ОСОБА_5 значиться у реєстрі Межирицької гміни Рівненського повіту Волинського воєводства, якій у 1925 р. було надано громадянство Другої Речі Посполитої. Про її батька ОСОБА_13 серед фондів Державного архіву Рівненської області відомостей не виявлено. Про громадянство заявниці прабабусі ОСОБА_12, при її народженні, жодних відомостей заявницею не знайдено.

Адвокатом ОСОБА_8 надіслано адвокатський запит до голови Самострільської сільської ради Корецького району Рівненської області ОСОБА_14 з проханням опитати довгожителів села Самостріли Корецького району про сім»ю ОСОБА_13, їхнє віро сповідування, місце проживання та звичаї.

Стаття 1 та 3 Закону України "Про національні меншини в Україні" гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної свідомості і самовиявлення. Усі громадяни користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян країни, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно до статті 11 Закону України "Про національні меншини в Україні" громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національністю.

В судовому засіданні оглянуто лист за вих. № 547 від 06.09.2018 року на виконання адвокатського запиту, надісланий сільською радою та пояснення громадян, які засвідчують про те, що сім»я ОСОБА_13 та їхні батьки та діти дотримувалися польського віросповідання, дотримувались традицій цієї національності. Дітей виховували відповідно до польських традицій і і їхня сім»я вважалася поляками. Інших відомостей не збереглося.

Згідно ст. 11 Конституції України, держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України.

Статтею 15 Закону України «Про національні меншини в Україні» передбачено, що громадяни, які належать до національних меншин, національні громадські об'єднання мають право у встановленому в Україні порядку вільно встановлювати і підтримувати зв'язки з особами своєї національності та їх громадськими об'єднаннями за межами України, одержувати від них допомогу для задоволення мовних, культурних, духовних потреб, брати участь у діяльності міжнародних неурядових організацій.

Історичні та загальновідомі факти не потребують доведення, адже загальновідомо, що поляки були римо-католиками, а українці греко-католиками. Міжнародна організація до справ міграції, що утворена в 1951 році, в склад якої входить 149 держав, в тому числі і ОСОБА_6, з 1992 року, роз'яснює, що документами, які підтверджують польське походження є польські посвідчення особи, акти цивільного стану або витяги з них, метрики про хрещення, шкільні свідоцтва. Професор Вроцлавського унівеситету у своїй праці « ОСОБА_15 і польська діаспора в пострадянських країнах» зазначає «...Власне обряд окреслював національну приналежність даної особи згідно схемами : римо-католик - поляк, греко-католик-українець .... Польськість і католицизм утворювали нерозривну цілісність. Зважаючи на цей зв"язок в суспільній свідомості виступає як " Костел польський» , тоді ж віросповідання римо - католицьке,"віра католицька " була і є рівнозначна поняттю «польська віра».

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за N 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (Зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України N 15 від 25.05.98 року, зазначено: «Суд може встановлювати факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав» (Пункт зі змінами,внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України№15 від 25.05.98) . Крім того, вважаю, що відповідно до Закону "Про ОСОБА_15", прийнятого парламентом ОСОБА_6 07 вересня 2007 року, особи польського походження мають право на отримання ОСОБА_15 та мають право на території ОСОБА_6 користуватись пільгами безкоштовно у ОСОБА_6 здобувати освіту, право на працевлаштування в ОСОБА_6, отримувати знижки на проїзд тощо, тобто встановлення факту приналежності до національності "поляк" тягне за собою юридичні наслідки, описані вище, в тому числі, і впливає на немайнові права, передбачені законодавством іншої держави.

Судом враховано, що в позасудовому порядку визнати неповноту запису в акті громадянського стану неможливо, а встановлення приналежності до польської національності пращурів заявниці, ОСОБА_2 дасть можливість відновити польське походження своєї родини, частіше відвідувати у ОСОБА_6 родичів та юридично підтвердити польське походження свого роду, відновити історичне коріння роду та привести у порядок документи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.258,259,264,265,273,293,315,352,354 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Заяву ОСОБА_2, зацікавлена особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Корецького районного управління юстиції у Рівненській області про встановлення факту, що має юридичне значення- задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є прабабою для ОСОБА_2 по лінії батька ОСОБА_4.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Самостріли Корецького району, Рівненської області за національністю є полькою по лінії своєї матері ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Рівненського апеляційного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г.Кучина