Провадження № 2/522/30/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2018 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: судді - Бондар В.Я.,
за участю секретаря судового засідання - Грищук В.О.
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -
Позивач 31.08.2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 01.06.2017 року, проценти та пеню у загальному розмірі 170 299,53 грн. та судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 1703 грн. та витрати на надання правової допомоги у розмірі 2702 грн.
Ухвалою суду (суддя Ільченко Н.А.) провадження у справі відкрито.
Ухвалою суду від 03.01.2018 року справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа надійшла до провадження судді Бондаря В.Я.Ухвалою суду від 23.04.2018 року справа прийнята до провадження судді Бондаря В.Я., постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання на 21.05.2018 року.
У підготовче засідання 21.05.2018 року сторони не зявилися, розгляд справи було відкладено на 06.07.2018 року.
Протокольною формою у підготовчому засіданні 06.07.2018 року закрите підготовче засідання, справа призначена до розгляду по суті на 02.10.2018 року.
У судове засідання учасники справи не зявилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 01 червня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 151200 гривень з зобовязанням останнього повернути позову до 02 серпня 2017 року.
Факт отримання ОСОБА_2 коштів у сумі визначеній договором позики підтверджується розпискою ОСОБА_2 від 01.06.2017 року.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно договору позики від 01.06.2017 року грошві кошти мають бути повернені до 02 серпня 2018 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Тобто, зважаючи на те, що відповідач отримав позику та не повернув кошти у встановлені договором строки, вимоги позивачки є обґрунтованими в частині стягнення суми позики з відповідача та підлягають задоволенню.
Пунктом 5 Договору позики від 01.06.2017 року встановлено, що проценти за користування сумою позики складають 40% річних та починають нараховуватися з 23 липня 2017 року та нараховуються до повного повернення позичальником суми позики позикодавцю.
Пунктом 6 договору передбачено, що у разі своєчасного повернення позики у терміни, передбачені п. 4 цього Договору (до 02.08.2017 року). Проценти за користування грошовими коштами не виплачуються.
Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.
Ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій кількості, такого само роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч.1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Пунктом 10 Договору позики від 01.06.2017 року передбачено, що зобовязання позичальника за цим договором забезпечуються неустойкою у вигляді пені, розмір якої становить 1% від не повернутої у строк Суми позики на кожен день прострочення повернення суми позики. За домовленістю сторін, пеня починає нараховуватися з 15-го дня, що відраховується з дати повернення суми позики, встановленої у п. 4 цього Договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за процентами та пенею, заявлені обґрунтовано, так як це передбачено укладеним договором та діючим законодавством, тому підлягають задоволенню.
ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 судові витрати, повязані з розглядом справи, що складаються з судового збору у розмірі 1703 грн. та витрат на надання правової допомоги у розмірі 2702 грн.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, повязаних з розглядом справи.
Згідно ч.1,2 ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Частиною 1 та 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Квитанцією №ПН6420 від 28.08.2017 року підтверджується, що ОСОБА_1 при зверненні до суду оплатила суму судового збору у розмірі 1703 гривні.
Згідно п. 3.1 Договору №25/08-17 від 25.08.2017 року сторони домовились, що за надання правової допомоги у справі в Приморському районному суді м. Одеси за 5 годин роботи адвоката, клієнт сплачує суму в розмірі 2702,00 гривні.
Факт оплати коштів за правничу допомогу позивачем ОСОБА_3 бюро ОСОБА_4 підтверджується квитанцією №ПН 6499 від 28.08.2017 року на суму 2702 гривні.
За таких обставин, зважаючи, що позов підлягає задоволенню, сума судових витрат підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 1, 3, 16, 509, 524, 525, 526, 530, 536, 549, 550-551, 610-612, 625-626, 629, 638, 639, 1048, 1050, 1052 ЦК України ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 274, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_2) судові витрати у розмірі 4 405 (чотири тисячі чотириста пять) гривень, що складаються з: -1703 грн. судовий збір; - 2702 грн. витрати на надання правової допомоги.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 08.10.2018 року.
Суддя В.Я.Бондар