Провадження№2/235/1915/18
Справа №235/4970/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2018 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Величко О.В.

при секретарі - Лебеденко В.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з 21.08.2004 року він перебуває з відповідачкою у шлюбі. Від спільного життя мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Одруження позивача з відповідачем виявилося невдалим, в них виникли непорозуміння у вирішенні питань щодо побуту, розподілу сумісного бюджету, виховання дитини, в зв»язку з чим виникали сварки, фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені з лютого 2018 році, спільне господарство не ведеться. Примирення між ними неможливе. Спору про місце проживання дитини та про розподіл майна немає. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем.

В підготовче судове засідання позивач надав суду заяву, де наполягає на позові, просить розірвати шлюб, просить розглядати справу без його участі (а.с.20).

В підготовче судове засідання відповідачка надала суду заяву, де визнає позов та просить розглядати справу без її участі.(а.с.21).

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що з 21.08.2004 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №247. (а.с.12)

Від спільного життя мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13)

Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені з лютого 2018 році, спільне господарство не ведеться.

Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами не було порозуміння у вирішенні питань щодо побуту, розподілу сумісного бюджету, виховання дитини, відсутнє почуття взаємної любові, поваги та взаємодопомоги, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач з цим згодна, примирення не бажає.

Примирення позивача з відповідачем неможливе. Спору про місце проживання дитини та про розподіл майна між сторонами немає.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, за винятком якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно розяснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд вважає, що позов в частині, визнаній відповідачем, підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 110, 112 СК України, ст. ст. 3, 5, 7, 8, 18, 200, 206, 229, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 85300 Донецька обл.. Покровський район, с.Зверево, вул.Коротка, буд.20; та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІН НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: 85300, Донецька обл.., м.Покровськ, вул.Примакова,3/48, що зареєстрований 21.08.2004 року Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №247.

Після реєстрації розірвання шлюбу залишити прізвище відповідачки - ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: