ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2382/18 Справа № 185/3024/18 Суддя у 1-й інстанції - Гаврилов В.А. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю ТЕЛЕМІСТ на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2018 року по справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю ТЕЛЕМІСТ про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату телекомунікаційних послуг з ОСОБА_1, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю ТЕЛЕМІСТ (ТОВ-ТЕЛЕМІСТ) звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату телекомунікаційних послуг.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2018 року у видачі судового наказу було відмовлено на підставі ч.9 ст.165 ЦПК України.

Не погодившись з такою ухвалою, заявник ТОВ-ТЕЛЕМІСТ звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2018 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що суд безпідставно відмовив їм у видачі судового наказу саме за ч.9 ст.165 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.

Відмовляючи у видачі судового наказу суд першої інстанції виходив з того, що встановити місце проживання боржника не можливо, а тому є підстава для відмови у видачі судового наказу.

У даному випадку колегія суддів не може погодиться з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Частинами 1-3 статті 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

У відповідності до вимог ч.9 ст.165 ЦПК України, У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ-ТЕЛЕМІСТ звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату телекомунікаційних послуг з ОСОБА_1

Боржник ОСОБА_1 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 (Калінінський район) м.Донецьк (а.с.6,16-18).

У відповідності до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року за №2710/38-14 Про визначення територіальної підсудності справ визначено територіальну підсудність цивільних справ підсудних Калінінському районному суду міста Донецька Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Колегія суддів звертає увагу на те, що отримання відповіді з адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про те, що ОСОБА_1 зареєстрованим на території Дніпропетровської області не значиться не є підставою для відмови у видачі судового наказу, саме у звязку з тим, що останнім відомим місцем реєстрації є м.Донецьк.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Проаналізувавши зазначені вище обставини по справі у їх сукупності, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про можливість видачі судового наказу у передбаченому діючим процесуальним законом порядку.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.379 ЦПК України є підстави для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367,374,379,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю ТЕЛЕМІСТ задовольнити.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2018 року скасувати і справу повернути до суду першої інстанції для вирішення питання відповідно до ЦПК України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_2