УХВАЛА

19 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 381/3359/17

провадження № 61-16015св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,
представник заявника ОСОБА_2 ,

заінтересована особа Фастівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області,

представник заінтересованої особи Заграничний Дмитро Андрійович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Київської області від 08 лютого 2018 рокуу складі колегії суддів: Верланова С. М., Савченка С. І., Сліпченка О. І.,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання у визначеному місці.

Заява мотивована тим, що з листопада 1985 року він разом з родиною свого батька ОСОБА_3 були зареєстровані по АДРЕСА_1 , а фактично проживали по АДРЕСА_2 . 28 листопада

1985 року він був взятий на військовий облік у Фастівському військовому комісаріаті, а 27 січня 1986 року, згідно з рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради, його, як мешканця м. Фастова, було взято на квартирний облік на пільгову чергу. 24 жовтня 1986 року його було зараховано до очної аспірантури Обчислювального Центру Сибірського відділення АН СРСР у м. Красноярську. За час перебування в аспірантурі, а саме: до 20 листопада

1986 року, він працював у м. Києві в Обчислювальному центрі Українського республіканського управління по гідрометеорології та контролю природного середовища. 07 лютого 1989 року він отримав квартиру, розташовану по

АДРЕСА_3 де з 24 березня 1989 року зареєстрований із своєю родиною. 28 серпня 2017 року він звернувся до Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі Фастівське об`єднане УПФУ Київської області) із заявою про призначення йому пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте 08 вересня 2017 року він отримав відповідь про те, що станом на 01 січня 1993 року період його проживання в зоні посиленого радіологічного контролю у м. Фастові складає 03 роки 09 місяців

04 дні і право на пенсію у нього виникне лише у 60 років. Вважав, що Фастівське об`єднане УПФУ Київської області невірно визначило період його проживання в зоні посиленого радіологічного контролю.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просив суд встановити факт постійного проживання в зоні посиленого радіологічного контролю у м. Фастові Київської області, а саме в період з 28 листопада 1985 року по

ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_2 , а в період з 27 березня 1989 року по 01 січня 1993 року по АДРЕСА_3 .

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_1 в період з 28 листопада 1985 року по

23 березня 1989 року постійно проживав по АДРЕСА_2 , а з 27 березня 1989 року по 01 січня 1993 року постійно проживав по

АДРЕСА_3 .

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з її обґрунтованості, а обставини, на які посилається заявник, доведеними належними доказами.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 08 лютого 2018 року рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня

2017 року скасовано, провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання у визначеному місці закрито.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У березні 2018 рокуОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанцій та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, а висновки суду апеляційної інстанції не відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційне провадження у справі № 381/3359/17 передано до Касаційного цивільного суду.

Ухвалою Верховного Суду від 13 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали цивільної справи з суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 17 вересня 2018 року дану справу призначено до розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 21 листопада 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 569/7589/17 за заявою

ОСОБА_4 , заінтересовані особи: Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, Департамент соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Рівненської області

від 08 серпня 2018 року.

Аналіз ухвали Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі

№ 569/7589/17 свідчить, що колегія суддів вирішила, що обставини цієї справи дають підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду згідно з частиною п`ятою статті 403 ЦПК України.

Отже, вбачається, що оскаржуване судове рішення у цій справі та оскаржуване рішення, яке передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки справа № 569/7589/17передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 381/3359/17.
Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Зупинити касаційне провадження у справі № 381/3359/17 зазаявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Фастівське об`єднання управління Пенсійного фонду України Київської області, про встановлення факту постійного проживання у визначеному місці, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Київської області від 08 лютого 2018 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 569/7589/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Головуючий М. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко
В. М. Коротун
В. І. Крат
В. П. Курило