Єдиний унікальний номер 722/489/18
Номер провадження 2/722/208/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(з а о ч н е)

03 жовтня 2018 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого - судді Римлянської Г.О.

при секретарі Сімак О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сокиряни Чернівецької області цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» від імені якого на підставі довіреності діє ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Представник АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 13.04.2018 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Посилається на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 21.08.2015 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 9635,37 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «01» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов і правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якій іншій заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи невиконаних зобовязань перед банком.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

У звязку з порушеннями відповідачем умов кредитного договору станом на 27.03.2018 року виникла заборгованість у сумі 67647,12 грн., у т.ч.: 9635,40 грн. - заборгованість за кредитом; 2,54 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 11176,89 грн. заборгованість за пенею та комісією, 46832,29 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди.

Просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 21.08.2015 року у розмірі 67647,12 грн., а також судові витрати у розмірі 1762,00 грн.

Представником позивача ОСОБА_3 подано письмову заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, у випадку неявки відповідача не заперечувала щодо заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином та завчасно повідомлявся про час та місце розгляду справи за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Ст.211 ч.3 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Передбачених ч.4 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст.247 ч.3 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі досліджених у судовому засіданні письмових доказів судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 21.08.2015 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 9635,37 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Позивач свої зобовязання по вищезазначеному договору виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитну картку.

Згідно наданого представником позивача розрахунку, а також Умов та правил надання банківських послуг у звязку з порушеннями відповідачем умов зазначеного договору станом на 27.03.2018 року виникла заборгованість у сумі 67647,12 грн., у т.ч.: 9635,40 грн. заборгованість за кредитом; 2,54 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 11176,89 грн. заборгованість за пенею та комісією; 46832,29 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди.

Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046-1053 цього Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 ОСОБА_4 71 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 9635,40 грн. заборгованості за кредитом; 2,54 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом; 46832,29 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення пені, судом встановлено наступні правовідносини.

Відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт при порушенні позичальником строків платежів передбачених Генеральною угодою. В умовах та правилах, більше ніж на 31 день по зобовязаннях строк яких не настав, сторони погодили, що строк повернення кредиту рахується 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення, рахується простроченою. Боржник сплачує банку штраф у розмірі 46832,29 грн.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України.

Статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статі 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Таким чином, представником позивача в порушення ст.61 Конституції України неправомірно застосовано два види однієї цивільно-правової відповідальності за порушення умов кредитного договору у звязку з порушенням строків виконання грошових зобовязань, відповідно суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за пенею, слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1462,46 грн.

Як встановлено із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 14.06.2018 року до установчих документів юридичної особи позивача внесено зміни в частині повного та скороченого найменування, зокрема повним найменуванням позивача є «Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», а скороченим «АТ КБ «ПриватБанк». Організаційно-правовою формою позивача є «Приватне акціонерне товариство».

На підставі ст. 61 Конституції України та керуючись ст.ст.141, 263, 265, 268, 273, 282, 284, 287 ч.4, 288 ч.2, 289, 354, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, буд. 08 Сокирянського району Чернівецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь АТ КБ «ПриватБанк (р/р №3111, , МФО 305299) заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 21.08.2015 року у розмірі 56470 (пятдесят шість тисяч чотириста сімдесят) гривень 23 копійки, у т.ч. 9635,40 грн. заборгованість за кредитом; 2,54 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 46832,29 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди та в відшкодування понесених судових витрат суму 1462 (одна тисяча чотириста шістдесят дві) гривні 46 копійок.

У задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за пенею та комісією за кредитним договором відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду Чернівецької області.

Суддя Сокирянського

районного суду ОСОБА_4