УХВАЛА

5 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 363/2424/15

провадження № 61-13736св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - судді Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: Вишгородська міська рада Київської області, Вишгородська районна рада Київської області,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Київської області від 6 квітня 2016 року, постановлену колегією у складі суддів: Антоненко В. І., Кулішенка Ю. М., Поліщука М. А.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся з уточненим під час розгляду справи позовом до Вишгородської міської ради Київської області, Вишгородської районної ради Київської області про визнання незаконними рішення та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Позов мотивовано тим, що 3 вересня 2002 року між ним та ВАТ «Домобудваний комбінат № 4» в особі АКБ «АРКАДА» укладено інвестиційний контракт № 34929, за умовами якого ТОВ «Домобудівний комбінат № 4» в особі АКБ «АРКАДА» зобов'язалось своїми силами і засобами, за рахунок коштів довірителя, збудувати і передати довірителю конкретну квартиру (об'єкт інвестування), а довіритель зобов'язався забезпечити відповідне інвестування та прийняти його у свою власність.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30 вересня 2003 року йому належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1. У цьому будинку всі 162 квартири належать власникам на підставі отриманих ними свідоцтв про право власності.

Частка загальнодержавної чи комунальної власності у балансовій вартості будинку відсутня.

Вишгородською міською радою Київської області незаконно відчужено право спільної сумісної власності власників багатоповерхівки та передано до комунальної власності міста будинок, а до комунальної власності району - дахову котельню.

Рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради Київської області від 31 липня 2003 року № 341 «Про прийняття у комунальну власність міста та передачу на баланс експлуатуючим організаціям мереж в будинку по АДРЕСА_1» вирішено прийняти безоплатно у комунальну власність територіальної громади м. Вишгорода вказаний житловий будинок.

29 вересня 2011 року Вишгородською міською радою Київської області прийнято рішення № 6/7 «Про передачу до спільної комунальної власності територіальної громади м. Вишгорода», відповідно до якого передано безоплатно з комунальної власності територіальної громади м. Вишгорода у спільну комунальну власність територіальних громад сіл, селища, міста Вишгородського району об'єкт нерухомого майна - дахову котельню, яка розташована на житловому будинку АДРЕСА_1.

2 вересня 2011 року Вишгородською районною радою Київської області винесено рішення «Про погодження прийняття до спільної комунальної власності територіальних громад сіл, селища, міста Вишгородського району об'єктів майна комунальної власності територіальної громади м. Вишгорода».

Згідно з актом приймання-передачі від 14 жовтня 2011 року Комунальне підприємство житлового і комунального господарства Вишгородської міської ради передало, а Вишгородське районне комунальне підприємство «Вишгородтепломережа» прийняло дахову котельню у АДРЕСА_1. Таким чином, відбулось протизаконне відчуження дахової котельні на користь Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа».

Позивач просив визнати незаконним рішення Виконавчого комітету Вишгородської міської ради Київської області від 31 липня 2003 року № 341 з моменту його прийняття, визнати незаконним рішення Вишгородської міської ради Київської області від 29 вересня 2011 року № 6/7 «Про передачу до спільної комунальної власності територіальної громади м. Вишгорода» з моменту його прийняття, визнати незаконним рішення Вишгородської районної ради Київської області від 2 вересня 2011 року № 130-10-VI «Про погодження прийняття до спільної комунальної власності територіальних громад сіл, селища, міста Вишгородського району об'єктів майна комунальної власності територіальної громади м. Вишгорода» та витребувати це майно.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 15 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради Київської області від 31 липня 2003 року № 341. Визнано незаконним рішення Вишгородської міської ради Київської області від 29 вересня 2011 року № 6/7 «Про передачу до спільної комунальної власності територіальних громад, сіл, селища, міста Вишгородського району об'єктів майна комунальної власності територіальної громади Вишгорода». Визнано незаконним рішення Вишгородської районної ради Київської області від 2 вересня 2011 № 130-10-У1 «Про погодження прийняття до спільної комунальної власності територіальних громад сіл, селища, міста, Вишгородського району об'єктів майна комунальної власності територіальної громади м. Вишгорода».

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із доведеності позовних вимог та того, що правовідносини, які вникли між сторонами, є цивільно-правовими, а позовні вимоги - частково обґрунтованими і доведеними.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 6 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано частково. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 лютого 2016 року скасовано в частині визнання незаконним рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради Київської області від 31 липня 2003 року № 341, визнання незаконним рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради Київської області від 29 вересня 2011 року № 6/7 «Про передачу до спільної комунальної власності територіальних громад, сіл, селища, міста Вишгородського району об'єктів майна комунальної власності територіальної громади міста Вишгорода», визнання незаконним рішення виконавчого комітету Вишгородської районної ради Київської області від 2 вересня 2011 року № 130-10-У1 «Про погодження прийняття до спільної комунальної власності територіальних громад, сіл, селища, міста Вишгородського району об'єктів майна комунальної власності територіальної громади міста Вишгорода» та закрито в цій частині провадження у справі. У іншій частині рішення суду залишено без змін.

Апеляційний суд дійшов висновку, що спір виник із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, за позовом до органу владних повноважень - Вишгородської міської ради Київської області, Вишгородської районної ради Київської області про визнання незаконними рішень, тому вказаний спір відповідно до положень статті 17 КАС України (у редакції, чинній на час перегляду справи в апеляційній інстанції) підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, зокрема, зазначає, що даний позов повинен розглядатись в порядку цивільного судочинства, оскільки правовідносини стосуються захисту цивільного права - спільної власності.

На касаційну скаргу поданий відзив Вишгородським районним комунальним підприємством «Вишгородтепломережа», в якому підприємство вважає, що ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 вересня 2016 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою і ухвалою цього ж суду від 20 березня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд .

У 2018 році справу передано до Верховного Суду.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у частині шостій статті 403 цього Кодексу.

Ураховуючи, що ОСОБА_4 оскаржує ухвалуапеляційного суду Київської області від 6 квітня 2016 року з підстав порушення правил предметної юрисдикції, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись статтями 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_4 до Вишгородської міської ради Київської області, Вишгородської районної ради Київської області про визнання незаконними рішення та витребування майна із чужого незаконного володіння передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В. А. Стрільчук С. О. Карпенко В. О. Кузнєцов О. В. Ступак Г. І. Усик