Справа № 629/3534/17
Провадження № 6/629/89/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря судового засідання - Котяй А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лозова подання державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова про примусове проникнення до житла боржника, -

в с т а н о в и в:

06.07.2018 року державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова звернулась до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 за адресою: Харківська область, м.Лозова, м- н 2, буд.68, нежитлове приміщення №2, з метою проведення перевірки майнового стану боржника та виявлення майна, яке підлягає опису й арешту для подальшої реалізації в рахунок погашення боргу за судовим наказом №629/3534/178 від 01.12.2017 року Лозівського міськрайонного суду Харківської області про стягнення боргу 45 068, 86 грн.

В обґрунтування подання зазначено, що в провадженні державного виконавця знаходиться виконавче провадження № 55722753 з виконання виконавчого листа, виданого 24.10.2017 року та постановою від 06.02.2018 року накладено арешт на вбудовані прибудовані нежитлові приміщення зі сходами за адресою: Харківська область, м.Лозова, м- н 2, буд.68, нежитлове приміщення №1, 2. Згідно актів державного виконавця Погрібна К.А. відсутня за місцем знаходження майна.

Згідно з ч. 2 ст. 439 ЦПК України, суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

В судове засідання державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова не зявилася, про час, місце та дату була повідомлена належним чином, про причини не явки не повідовила.

Суд, перевіривши матеріали справи та надані для огляду матеріали виконавчого провадження, вважає подання таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

24.10.2017 року судовим наказом стягнуто 44 268, 86 грн. за комунальні послуги та судовий збір з ОСОБА_1А.(а.с.3).

Постановою державного виконавця від 06.02.2018 року на підставі вказаного судового наказу відкрито виконавче провадження ВП № 55722753(а.с.4).

Постановою державного виконавця від 06.02.2018 року на підставі вказаного судового наказу накладено арешт на майно в рамках виконавчого провадження ВП № 55722753(а.с.7).

Обов'язковість виконання рішення суду, яке набрало законної сили, закріплено в ст. 129-1 Конституції України, ст. 18 ЦПК України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються нормами спеціального закону, яким є Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до пунктів 4, 13, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Отже, Закон України "Про виконавче провадження" передбачає право державного виконавця на звернення до суду із поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

У відповідності до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Отже, як вбачається з аналізу ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 439 ЦПК України, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Стаття 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, у тому числі якщо боржник володіє ним спільно з іншими особами.

При цьому, з метою недопущення порушень прав співвласників майна, стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження»закріпила, що у разі, якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Подання державного виконавця містить докази того, що боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження та повідомлявся про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна.

Також, суд враховує суму заборгованості, яку стягнуто рішенням суду у розмірі 45 068, 86 грн. та те, що боржником рішення суду в добровільному порядку не виконується.

Відповідно до чинного законодавства України державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно та повно.

Отже, за змістом наведених норм слід дійти висновку, що станом на час порушення питання про необхідність входження у житлове приміщення боржника на підставі рішення суду, уповноважена особа органу примусового виконання зобов'язана дотриматись встановленого законодавством порядку проведення виконавчих дій від часу відкриття провадження, як це визначено нормами Закону України «Про виконавче провадження», що має місце вданому випадку.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, однак боржник є власником житлового приміщення - за адресою: Харківська область, м.Лозова, м- н 2, буд.68, нежитлове приміщення №2, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника, оскільки, державним виконавцем надано достатньо доказів, які свідчать про необхідність надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника як можливого способу виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 1, 10, 18, 48 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 258-260, 261, 439 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Подання державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова про примусове проникнення до житла боржника - задовольнити.

Надати дозвіл Міжрайонному відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова на примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника ОСОБА_1 за адресою: Харківська область, м.Лозова, м- н 2, буд.68, нежитлове приміщення №2, з метою проведення перевірки майнового стану боржника та виявлення майна, яке підлягає опису й арешту для подальшої реалізації в рахунок погашення боргу за судовим наказом №629/3534/17 від 01.12.2017 року Лозівського міськрайонного суду Харківської області про стягнення боргу 45 068, 86 грн. з гр. ОСОБА_1 на користь КП «ЖУК» Лозівської міської ради Харківської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Лозівський міськрайонний суд Харківської області.

Суддя Т.О.Каращук