Справа № 305/2154/16
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 липня 2018 року м. Ужгород

апеляційний суд Закарпатської області у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Мацунича М.В.

суддів: Куштана Б.П., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря судового засідання: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду, ухваленого 18 вересня 2017 року головуючим суддею Тулик І.І. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

встановила:

ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернулося у суд із позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позов вмотивовано тим, що 24.10.2007 року між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №1865, відповідно до умов якого, Банк надав Боржнику кредит у сумі 35 000 грн., а відповідач зобов'язалася повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. Однак, відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушила істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 16.11.2016 року має прострочену заборгованість в сумі 38 201,59 грн., з яких за кредитом - 24694,68 грн.; по відсотках - 7704,93 грн. та пені - 5801,98 грн.

На забезпечення умов виконання кредитного договору з ОСОБА_1 був укладений договір поруки №1865 від 24.10.2007 року, згідно якого остання поручилася за виконання боржником умов кредитного договору власними коштами.

17.12.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" та Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" відступило ТзОВ "Кредитні ініціативи" права вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та фізичними особами. Згідно вищезазначеного договору відбулося відступлення Права вимоги і за Кредитним договором №1865 від 24.10.2007 року, що був укладений між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ОСОБА_2 на користь ТОВ "Кредитні ініціативи".

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у сумі 38 201,59 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн.

Рішенням Рахівського районного суду від 18.09.2017 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТзОВ "Кредитні ініціативи" заборгованість у розмірі 38 201,59 грн., з яких: за кредитом - 24694,68 грн., по відсотках - 7704,93 грн. та пені - 5801,98 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТзОВ "Кредитні ініціативи" судовий збір в розмірі по 689 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати в частині стягнення з неї суми боргу. Зокрема зазначає, що позивачем не надано належних доказів, що підтверджують наявність між сторонами будь-яких правовідносин, а додані копії договорів, графіка та розрахунків надані без підпису банку, яким би засвідчувалась справжність таких. Позивачем не надано оригіналу кредитної справи з якої би можливо встановити правильність нарахування заборгованості по кредиту, відсоткам та пені. Крім того зазначає, що судом не досліджено обставин щодо укладення 17.12.2012 року договору відступлення права вимоги, обставин належного повідомлення сторін, обставин щодо наявності згоди поручителя на зміну зобов'язань, в тому числі, ймовірної умови збільшення обсягу відповідальності за вказаним договором саме поручителем.

ОСОБА_2 рішення суду не оскаржив, а тому таке переглядається судом апеляційної інстанції в частині вимог до відповідача ОСОБА_1

ТзОВ "Кредитні ініціативи" подало відзив на апеляційну скаргу в якому зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом з дотриманням норм процесуального та матеріального права та підстав для його скасування не має, а тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції чинній з 15 грудня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що 24.10.2007 року між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №1865, відповідно до умов якого, Банк надав Боржнику кредит у сумі 35 000 грн., зі сплатою 21% річних за користування кредитом, строком до 23.10.2022 року.

На забезпечення умов виконання кредитного договору з відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір поруки №1865 від 24.10.2007 року, згідно якого остання поручилася за виконання боржником умов кредитного договору власними коштами.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 взятих на себе обов'язків щодо повернення кредитних коштів, у останньої виникла заборгованість, яка станом на 16.11.2016 року становить загальну суму 38 201,59 грн., з яких за кредитом - 24 694,68 грн.; по відсотках - 7704,93 грн. та пені - 5801,98 грн.

17.12.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" та Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" відступило ТОВ "Кредитні ініціативи" права вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та фізичними особами. Згідно вищезазначеного договору відбулося відступлення Права вимоги і за Кредитним договором №1865 від 24.10.2007 року, що був укладений між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ОСОБА_2 на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" (а.с. 23-42).

У зв'язку з тим, що зобов'язання боржником ОСОБА_2 не виконувались належним чином, позивач 20.12.2016 року направляв вимогу №РІВ-КІ-1145/16 як боржнику так і поручителю щодо погашення заборгованості на протязі 3 днів з моменту отримання такої (а.с. 44-45).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з його доведеності та обґрунтованості та стягнув солідарно суму боргу з боржника та поручителя.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, оскільки такий підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апелянта про те, що позивачем не було повідомлено поручителя про укладення 17.12.2012 року між ТОВ "Кредитні ініціативи" та ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" Договору відступлення прав вимоги за кредитним договором, обставин щодо наявності згоди поручителя на зміну зобов'язань, в тому числі ймовірної умови збільшення обсягу відповідальності за договором саме поручителя, не беруться до уваги колегією суддів, оскільки вказаним договором відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №1865 від 24.10.2007 року, що був укладений між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ОСОБА_2 на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" а не збільшувався обсяг відповідальності поручителя.

Також посилання апелянта на те, що в матеріалах справи містяться неналежно завірені копії документів, які підтверджують правовідносини між сторонами, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки сторонами, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 64 ЦПК України (в редакції чинній на момент ухвалення рішення), не подавалося клопотання про витребування оригіналів таких документів та апелянт не зверталася до суду з вимогами про визнання договору поруки недійсним чи припиненим.

Не погоджуючись з розрахунком заборгованості, який надав позивач, натомість відповідачка не надає свого контррозрахунку, який би підтверджував її доводи, що саме по собі не може свідчити про неправильність наданого позивачем розрахунку заборгованості, який розраховано на підставі вимог кредитного договору.

Інші обставини, на які посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Таким чином доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, що відповідно до ст. 375 ЦПК України, є підставою для залишення без задоволення апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи наведене та керуючись нормами статей 367, 374, 375, 381, 382 і 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1, залишити без задоволення.

Рішення Рахівського районного суду від 18 вересня 2017 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 23 липня 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді