Справа № 463/5609/17 Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І.
Провадження № 22-ц/783/437/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Мікуш Ю.Р.,

суддів: Павлишина О.Ф., Ніткевича А.В.

секретар Бохонко Е.Р.

З участю: представника позивача ОСОБА_2, представника ПАТ НАК «Нафтогаз України» Конопліцького І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 02 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» про визнання протиправними та скасування рішення зборів, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2017 року до Личаківського районного суду м.Львова подав позов ОСОБА_4

Просить визнати протиправним та скасувати рішення загальних зборів учасників ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» від 10.07.2014 року №1/2014 в частині відсторонення від виконання обов'язків голови правління ОСОБА_4, визнати протиправним та скасувати рішення загальних зборів учасників ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» від 29.08.2014 року №4/2014 в частині припинення повноважень голови правління ОСОБА_4,зобов'язати ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» поновити ОСОБА_4 на посаді голови правління та стягнути середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Льичаківського районного суду м.Львова від 02 січня 2018 року відкрито провадження у справі.

Ухвалу оскаржив Голова правління Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» Нєжнов С.В. В апеляційній скарзі зазначає, що вважає ухвалу такою, що постановлена з порушеннмя норм процесуального права. Стверджує, що подаючи позовну заяву за місцем свого проживання, позивач не надав суду належних доказів, які це підтверджують. Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази про те, що позивач проживає на території Личаківського району м.Львова. Зазначає, що позивач проживає в м.Києві, оскільки неодноразово особисто на це вказував у листах та в контракті. Крім цього, це підтверджується тим, що на даресу АДРЕСА_1 йому направлялись рекомендовані листи та такі ним були отримані. Відтак постановляючи ухвалу про відкриття провадження, суд порушив вимоги ЦПК щодо підсудності справи, тому просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ НАК «Нафтогаз України»Конопліцького І.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Відповідно до ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ч.1 ст.19 ЦПК).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Матеріалами справи встановлено, що спір виник з трудових правовідносин.

Згідно з ч.1 ст.28 ЦПК позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Дана стаття встановлює випадки альтернативної підсудності, за якої позов за вибором позивача може бути пред'явлений в одному з двох і більше судів. Суд не має права обмежувати вибір позивача для розгляду справи у конкретному суді.

Оскільки позов пред'явлений за правилами альтернативної підсудності за місцем проживання позивача, що є його правом, суд дійшов правильного висновку про відкриття провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не надав суду доказів про те, що він проживає на території Личаківського району м.Львова не приймаються судом до уваги, оскільки до позовної заяви додана копія паспорта позивача, згідно з якою місце проживання позивача зареєстровано за адресою АДРЕСА_2. (а.с.11).

Крім цього, з відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГДМСУ України у Львівській області наданих на запит суду, встановлено, що місце проживання ОСОБА_4 зареєстровано за адресою АДРЕСА_2 (а.с.43 зворот).

Вказана адреса територіально належить до Личаківського району м.Львова.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що позивач проживає за адресою АДРЕСА_1, оскільки така адреса зазначена в контракті та за цією адресою позивач отримує кореспонденцію не приймаються колегією суддів до уваги у зв'язку з наступним.

Згідно з ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Пунктом 9 Правил реєстрації місця проживання затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207 передбачено, що відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Відтак,враховуючи те, що місце проживання позивача зареєстровано у Личаківському районі м.Львова та підтверджене належними доказами, а саме копією паспорта та довідкою ГДМСУ у Львівській області, доводи апеляційної скарги колегія суддів визнає такими, що не дають підстав для скасування ухвали, яка постановлена з додержанням норм процесуального права.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.374 ч.1 п.1,375,383,384,391 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» залишити без задоволення.

Ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 02 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному ст.389 -391 ЦПК України.

Повний текст постанови складений:11.07.2018 року.

Головуючий: Ю.Р.Мікуш

Судді: А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин