Провадження№2/235/1240/18
Справа №235/2586/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 липня 2018 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Величко О.В.

при секретарі - Лебеденко В.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Покровського району Донецької області про визнання права власності на спадок,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради покровського району про визнання права власності на спадок. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 18.07.2002 року помер її батько ОСОБА_3, а 10.02.2017 року помер її рідний брат ОСОБА_4. Після смерті батька відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку та житловий будинок, що розташовані за адресою: с. Новопавлівка, вул.. Виноградна, 16. Брат не встиг прийняти спадщину у звязку зі смертю. До 10.02.2017 року вона доглядала за своїм братом, який проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті брата вона без реєстрації проживала в цьому будинку і доглядала за спорудами. За наявними у виконкомі ОСОБА_2 сільської ради даними земельна ділянка, яка розташована за адресою: с. Новопавлівка Покровського району, вул.. Виноградна, 16 неприватизована. На її звернення до архіву вона отримала відповідь про те, що правовстановлюючі документи на майно відсутнє. Нотаріус відмовилась надати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з пропуском строку прийняття спадщини, а ОСОБА_2 сільська рада не надала довідку про те, що вона проживала разом з братом на момент його смерті. Позивачка просить визнати її як спадкоємця, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, який помер 10.02.2017 року; визнати її власником спадкового майна у вигляді права на земельну ділянку та житловий будинок, що розташовані за адресою: с. Новопавлівка, вул.. Виноградна, 16.

В судове засідання позивачка не зявилась, просила справу слухати без її участі ( а.с.32).

Представник відповідача ОСОБА_2 сільська рада в судове засідання не зявилась, просила справу слухати без їх участі ( а. с. 28).

Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 18.07.2002 року помер батько позивачки ОСОБА_3 ( а. с. 8,10,14), а 10.02.2017 року помер брат позивачки ОСОБА_4 ( а. с. 5,9).

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ст. 67 Закону України « Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обгрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 16 ЦК України встановлено,що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК визнання права є одним із способів цивільних прав та інтересів.

Якщо спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка значиться зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а. с. 6,7).

Згідно листа Другої Покровської держнотконтори від 30.05.2018 року за № 671/01-16 спадщина після смерті ОСОБА_4, який помер 10.02.2017 року, не відкривалась. ( а. с. 24).

Жодного доказу щодо звернення позивачки до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини суду не надано, так само як і не надано доказу , які б свідчили про її фактичне прийняття спадщини.

Частина 1 статті 316 ЦК України передбачає, що правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ч. 1 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності.

У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд вважає їх належними та достатніми для вирішення справи по суті, та такими, що відповідають вимогам статей 76-81 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкодавець також не набуває права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачкою надано технічний паспорт на житловий будинок, що розташований за адресою:с. Новопавлівка, вул.. Виноградна, 16, виготовлений 11.04.2018 року на ОСОБА_1 ( а .с. 11).

Згідно довідки КП БТІ від 12.04.2018 року за № 3/01-02 житловий будинок № 16 по вул.. Виноградна ( колишня вул.. Чапаєва) с. Новопавлівка незареєстрований. ( а. с. 15).

Отже, жодного доказу на підтвердження належності на праві власності спадкодавцеві ОСОБА_4 житлового будинку , що розташований за адресою: с. Новопавлівка, вул.. Виноградна, 16, земельної ділянки, суду не надано.

Отже, жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог, зокрема належності на праві власності житлового будинку що розташований за адресою: с. Новопавлівка, вул.. Виноградна, 16, спадкодавцеві ОСОБА_4 позивачкою не надано.

За таких підстав, враховуючи обставини справи, зокрема недоведеність позивачкою факту звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та неможливістю отримати свідоцтво про право на спадщину , а також у звязку з недоведеністю факту належності спадкового майна, вказаного в позовній заяві, спадкодавцю ОСОБА_4, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1218,1268, 1262, 1269 ЦК України,

Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Покровського району Донецької області про визнання права власності на спадок відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: