Провадження № 2/641/1446/2018 Справа № 641/3021/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Колодяжної І.М.

за участю секретаря судового засідання - Ягодіній М.С.,

справа №641/3021/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 та неповнолітнього ОСОБА_4 та Служби у справах дітей по Слобідському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР , третя особа: Відділ реєстрації місця проживання у Слобідському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням , скасування обтяження та зняття з реєстраційного обліку ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом , з урахуванням його уточнень, в якому просить: визнати малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 з дня їх вибуття з 18 липня 2016 року ; скасувати обтяження в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно , відносно спірної квартири; зняти з реєстраційного обліку малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у спірній квартирі.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що рішенням ХМР №560 від 22.08.2016 року за малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, закріплено право на проживання , користування житловою площею у АДРЕСА_1 . Діти є онуками позивача , які народжені її донькою ОСОБА_6, яка за рішенням суду позбавлена батьківських прав. Діти проживали за іншою адресою: АДРЕСА_2. Рішенням ХМР №54 від 10.02.2016 року діти були відібрані у матері ОСОБА_6 Розпорядженням №373 від 18.07.2016 року Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області діти направлені на виховання та спільне проживання до прийомної матері ОСОБА_2 Спірна квартира належить позивачу на праві приватної власності, вона бажає її продати та придбати будинок у Харківській області , але для цього їй необхідно зняти обтяження на зазначену квартиру з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач вважає, що рішення ХМР про закріплення права проживання за дітьми у спірній квартирі суперечить чинному законодавству , оскільки ця квартира належить позивачу на праві приватної власності , з боку позивача над дітьми не встановлена опіка та ХМР не мала повноважень на винесення такого рішення .

15 червня 2018 року до суд надійшов відзив від представника Служби у справах дітей по Слобідському району Департаменту Служб у справах дітей ХМР , в якому представник зазначила, що діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , залишилися без піклування батьків , в зв,язку з позбавлення матері батьківських прав . В квартирі АДРЕСА_1 станом на 29.04.2016 року були зареєстровані та проживали ОСОБА_1 позивач; ОСОБА_6 її донька , мати дітей;онуки позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.05.2016 року ОСОБА_6 позбавлена батьківських праві відносно дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. Відомості про батька дітей внесені до актового запису відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Рішенням ВК ХМР від 06.07.2016 року №433 дітям надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Розпорядженням №373 від 18.07.2016 року Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області діти направлені на виховання та спільне проживання до прийомної сім,ї ОСОБА_2 Отже , на час отримання статусу дітей позбавлених батьківського піклування діти були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1. Виконавчий комітет ХМР вирішив закріпити за малолітніми дітьми право на проживання , користування спірною житловою площею , де діти зареєстровані (рішення ВК ХМР №560 від 22.08.2016).Таким чином, представник служби у справах дітей проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, позивач надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності та відсутності її представника , заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 та неповнолітнього ОСОБА_4 в судове засідання не з,явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Представник відповідача Служби у справах дітей по Слобідському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР , в судове засідання не з,явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності , проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі.

Представник третьої особи Відділу реєстрації місця проживання у Слобідському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради в судове засідання не з,явився.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено , що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 , відповідно до договору купівлі- продажу р. №13955 від 20.12.2003 року , посвідченого ПН ХМНО Костенко С.А.

Як вбачається з свідоцтва про народження дитини ОСОБА_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6, виданого ВДРАЦС Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова від 21.07.2006 року , його батьками вказані: батько ОСОБА_8 , мати - ОСОБА_6.

Як вбачається з свідоцтва про народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, виданого ВДРАЦС по м. Харкову ХМУЮ від 15.02.2012 року , його батьками вказані: батько ОСОБА_9 , мати - ОСОБА_6.

Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради №54 від 10.02.2016 року діти : ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, відібрані у матері ОСОБА_6

Відповідно до розпорядження №373 від 18.07.2016 року Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області діти : ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, направлені на виховання та спільне проживання до прийомної сім,ї ОСОБА_2 з 20.07.2016 року.

Як вбачається з довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця №22 , станом на 19 липня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані: позивач ОСОБА_1, її донька ОСОБА_6., онуки позивача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Згідно рішення виконавчого комітету ХМР від 22.08.2016 року за №560 , за дітьми: ОСОБА_4, 28.05.2004 р.р., та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, закріплено право проживання , користування житловою площею за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло виданого Виконавчим комітетом ХМР від 10.12.1999 року р.№ 8-99-198662 квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , державного реєстру Іпотек , єдиного реєстру заборон відчуження об,єктів нерухомого майна від 22.08.2017 року , Службою у справах дітей накладено заборону на квартиру АДРЕСА_1 .

Як вбачається з копії листа Управління служб у справах дітей від 29.11.2017 року за №3148/0/202-17 позивачу відмовлено у продажі квартири АДРЕСА_1 , при умові попереднього оформлення на ім,я дітей договору дарування по ? частці квартири АДРЕСА_2 , в зв,язку з відсутністю згоди законного представника дітей.

Згідно довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова станом на 05.06.2018 року за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані: позивач ОСОБА_1, онуки позивача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідно до ч.4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Згідно ч.5 ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

До суду представником служби у справах дітей письмового висновку не надано, але надані письмові заперечення відповідно до яких, служба у справах дітей згідно чинного законодавства та враховуючи висновок Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету ХМР , заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних мотивів.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч.1 ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Основними засадами державної політики щодо соціального захисту дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, є: зокрема захист майнових, житлових та інших прав та інтересів таких дітей.

Статтею 11 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» дітям гарантоване збереження права на житло, а саме держава забезпечує дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, а також особам з їх числа, які до передачі під опіку чи піклування мали впорядковане житло, що зберігалося за ними, невідкладне вселення їх у ці приміщення і повернення їм майна, що знаходилося в цих приміщеннях на день передачі дітей під опіку та піклування.

Тобто, таке право користування житловим приміщенням, у якому дитина проживала до встановлення опіки, та збереженням його за дитиною - сиротою беззаперечно закріплено законодавством, незалежно від фактичного проживання та влаштування дитини.

Таким чином, діти, які внаслідок позбавлення батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, мають право на особливий захист з боку держави.

У відповідності до ст. 15 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» до груп ризику щодо втрати житла або права на його використання належать, зокрема діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, а також особи з їх числа.

Згідно ч.3 ст.25 Закону України «Про охорону дитинства» та ч.3 ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї.

З цієї норми випливає, що, у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування до будинків дитини, дитячих будинків, шкіл-інтернатів, дитячих будинків сімейного типу та прийомних сімей жиле приміщення, в якому вони проживали (право користування), зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячих будинків сімейного типу, прийомних сімей незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї.

Відповідно до ч.1 ст.248 Сімейного кодексу України, дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше поживала.

Відповідно до ч.1 ст.32 ЦК України неповнолітня особа це фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до ч.3 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів).

Згідно ч.2 ст.29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

До реєстрації місця проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 , у спірній квартирі, та до надання їм статусу дитини позбавленої батьківського піклування, місцем їх проживання було місце проживання їх матері за адресою: АДРЕСА_1.

Як встановлено ч.ч.1-4 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Отже, малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, як особи із числа дітей, позбавлених батьківського піклування, зберігають право на житло. Правові підстави для визнання дітей такими, що втратили право користування спірною квартирою на теперішній час позивачем не доведені, проживання на час піклування за місцем проживання піклувальника не позбавляє дітей-сиріт права на житло, в якому проживали до опіки.

Суд не бере до уваги аргументи позивача щодо незаконності, на її думку, реєстрації дітей малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 ,у квартирі позивача, оскільки ОСОБА_11 не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеного факту.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як передбачено ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що у позові відмовляється, судовий збір залишається за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,5,12,13,76-83,141,265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 та неповнолітнього ОСОБА_4 та Служби у справах дітей по Слобідському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР , третя особа: Відділ реєстрації місця проживання у Слобідському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням , скасування обтяження та зняття з реєстраційного обліку - відмовити .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1.

Відповідач : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8, адреса: АДРЕСА_9, інші відомості невідомі.

яка діє в інтересах: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса: АДРЕСА_10, інші відомості невідомі.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса: АДРЕСА_10, інші відомості невідомі.

Відповідач: Служби у справах дітей по Слобідському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР, код 26421130, адреса: м. Харків, вул. Плеханівська, 42.

Третя особа: Відділ реєстрації місця проживання у Слобідському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради , адреса: м. Харків, вул. Плеханівська, 42 , інші відомості невідомі.

Повний текст судового рішення складено 04 жовтня 2018 року.

Суддя: І. М. Колодяжна