ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1454/18
Провадження № 2/210/1108/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"06" липня 2018 р.
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Вікторович Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, без участі сторін, та без фіксування судового засідання звукозаписувальним пристроєм, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів.
В обґрунтування позову зазначив, що відповідач ОСОБА_3 є його донькою. Він в свою чергу є інвалідом третьої групи, терміном до 10 лютого 2019 року. Отримує пенсію по інвалідності у мінімальному розмірі, якої не вистачає на продукти харчування та ліки, тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідачки, яка має можливість її надавати, так як працює, має самостійний дохід. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги не надає. Вона не одружена, особистої сімї не має, аліменти нікому не сплачує. Тому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходу (заробітку) до 10 лютого 2019 року.
Ухвалою суду від 07 травня 2018 року розгляд справи вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.
Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотань до суду не надійшло, відповідач не скористалася правом на відзив.
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом третьої групи, що підтверджено довідкою МСЕК №635470 від 02 березня 2017 року, дата чергового переогляду 10 лютого 2019 року (а.с.5).
Позивач в позовній заяві посилається на те, що відповідач ОСОБА_3 є його донька.
Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов'язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов'язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.
В силу ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не предявлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.
В супереч вище наведеної норми позивачем не надано доказ того, що відповідач ОСОБА_3 є його донькою, зокрема відсутнє свідоцтво про народження дитини.
До позовної заяви позивач надав лише копію довідки МСЕК, яка підтверджує його інвалідність. Про те, відсутні відомості про розмір пенсії, яку отримує ОСОБА_2, оскільки пункт 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» містить розяснення, що обовязок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст.202), не є абсолютним.
Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання матір'ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо.
Позивачем також не надано доказів про те, яке матеріальне становище має ОСОБА_3, про те, що остання дійсно працює, має самостійний дохід, інших утриманців не має. А позивач при цьому отримує доход, який є меншими за прожитковий мінімум.
Частиною 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з положень ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Правова природа оцінки доказів полягає в зобов'язанні суду оцінити кожну обставину з позицій її первинності, тобто яка зі сторін спочатку висунула її в якості підстави для вимоги або заперечення, і, виходячи з цього, відносити до тягаря доказування позивача чи відповідача.
З урахування викладеного, суд приходить висновку про відмову в задоволенні позову в наслідок його недоведеності.
Враховуючи те, що позивач на підставі Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а в задоволені позову було відмовлено, судовий збір з відповідача суд не стягує, та компенсує за рахунок держави.
Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 76- 81, 141, 258, 259, 263-265, 279, 280-282, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.202, 205 СК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивачем рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
- відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Постишева, буд.№18, кв.№1; зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, кв.№2;
Суддя: Н. Ю. Вікторович