Апеляційний суд Житомирської області
Справа №286/4105/15-ц Головуючий у 1-й інст. Кулініч Я. В.
Категорія 81 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Борисюка Р.М.,

з участю секретаря судового засідання Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №286/4105/15-ц за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від 05 квітня 2018 року, постановлену під головуванням судді Кулініча Я.В. в м. Овручі,

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною скаргою. Просив визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Овруцького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_2 від 28 лютого 2018 року, якою його тимчасово обмежено у праві керування транспортними засобами, винесену у виконавчому провадженні №50899480. В обґрунтування скарги посилався на те, що рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 26 січня 2016 року з нього на користь ОСОБА_3 стягнуті щомісячні аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, у розмірі ? частини від його заробітку (доходу). Старшим державним виконавцем Овруцького районного відділу ДВС ГТУЮ 28 лютого 2018 року винесено постанову, якою його до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі обмежено у праві керування транспортними засобами. Вважає, що постанова винесена без урахування положень частини 10 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки обмеження може позбавити його основного джерела засобів для існування. Крім того, у нього на утриманні знаходяться неповнолітня донька його дружини та їхній спільний малолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Також він доглядає за матірю - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка є людиною похилого віку, яка часто хворіє та потребує постійного стороннього догляду. Він доставляє їй на автомобілі ліки та їжу.

.

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 05 квітня 2018 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити його скаргу. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги його майновий стан, наявність на утриманні неповнолітнього сина та догляд за матірю похилого віку. Також йому не розяснена можливість розстрочення або відстрочення сплати аліментів. Крім того, від сплати аліментів він не ухиляється. Сплачує аліменти у меншій сумі ніж визначено судом через скрутний матеріальний стан.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень ст.367 ЦПК України, апеляційний суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що Овруцьким районним відділом ДВС ГТУЮ у Житомирській області відкрито виконавче провадження №50899480 з виконання виконавчого листа №286/4105/15-ц, виданого 15 березня 2016 року Овруцьким районним судом Житомирської області, про стягнення з ОСОБА_1 (боржник) на користь ОСОБА_3 (стягувач) аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 07 грудня 2015 року і до досягнення донькою 23 років за умов продовження нею навчання, але не більше строку навчання.

Відповідно до положень пункту другого частини девятої ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Згідно довідки-розрахунку державного виконавця заборгованість за аліментами станом на 01 березня 2018 року становила 29 101, 50 грн. У апеляційній скарзі боржник визнає ту обставину, що сплачував аліменти не у повному обсязі. У матеріалах справи також відсутні докази того, що мав місце спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів, який би вирішувався судом за заявою ОСОБА_1 у порядку, встановленому законом, а тому обчислений державною виконавчою службою розмір заборгованості з аліментів сумніву не викликає. Отже, сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів значно перевищує суму платежів за шість місяців.

Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії (ст.15 Закону України «Про дорожній рух). Право на керування ОСОБА_1 транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія серії АМВ №029246 (а.с.35).

При примусовому виконанні виконавчого листа про стягнення аліментів постановою старшого державного виконавця Овруцького районного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_2 від 28 лютого 2018 року ОСОБА_1 тимчасово до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі обмежений у праві керування транспортними засобами (а.с.8).

За таких обставин ОСОБА_1 заборонено керування транспортними засобами, оскільки до нього державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно з частиною десятою ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами не може бути застосовано в разі: 1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; 2) використання боржником транспортного засобу у звязку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю І, ІІ групи, визначеної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; 3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції; 4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

ОСОБА_1 одружений із ОСОБА_7 з 11 вересня 2012 року (а.с.29). Легковий автомобіль ВАЗ 21013 зареєстрований на праві власності на його дружину з 27 вересня 2016 року, що доводиться свідоцтвом СХО 573019 (а.с.13). У апеляційній скарзі боржник підтверджує той факт, що дружина автомобілем не керує.

Відповідно до копій сторінок із трудової книжки, які приєднані до скарги ОСОБА_1, останній раніше працював у різних установах електрогазозварювальником, а у 2014-2015 роках перебував на обліку в Овруцькому районному центрі зайнятості (а.с.23-26). Із довідки Овруцького РУПСЗН убачається, що боржник як працездатна особа, що не працює та здійснює догляд за особою, яка досягла 80 років, отримує компенсаційну виплату (а.с.21), а із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - у першому кварталі 2015 року та у 2016-2017 роках відсутня інформація про доходи ОСОБА_1

За таких обставин належними та допустимими доказами ОСОБА_1 не довів, що право керування транспортними засобами приносило йому законне (офіційне) джерело засобів для існування і таке джерело було для нього та його сім'ї основним, а тому доводи апеляційної скарги з цього приводу безпідставні та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №832 «Про підвищення розмірів державної допомоги окремим категоріям громадян» щомісячні компенсаційні виплати призначаються непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за інвалідом І групи або за особою, яка досягла 80-річного віку.

Матеріалами справи доводиться, що ОСОБА_1 доглядає за матірю ОСОБА_6, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.17,18,28). Мати боржника отримує пенсію за віком при повному стажі (а.с.14,19), а тому довідка лікаря від 27 березня 2018 року про те, що остання потребує постійної сторонньої допомоги (а.с.16) не має правового значення для розгляду даної справи, оскільки щомісячні компенсаційні виплати призначені по догляду за особою, яка досягла 80-річного віку, а не за інвалідом І групи, що підтверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення від 27 березня 2018 року №632 (а.с.17). У матеріалах справи також відсутні докази того, що мати боржника є інвалідом 1-ої або 2- ї групи, а тому положення пункту 2 частини 10 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» також не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що на утриманні ОСОБА_1 знаходиться малолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та батько дітей перебуває у скрутному матеріальному становищі належать до предмету доказування у справі про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, рішення у якій ухвалено судом у 2016 році (а.с.30,31,28).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не ухиляється від сплати аліментів також не має правового значення для розгляду даної справи, оскільки йдеться про тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом, а не про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України та має правове значення при зверненні стягувача до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів.

Питання розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами регулюються ст.435 ЦПК України та вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції за заявою сторони, тобто у тому числі відповідача або боржника.

Із огляду на вищевикладене, суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують наявність заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 березня 2018 року, сукупний розмір якої не перевищував б суми платежів за шість місяців, а відтак апеляційний суд залишає ухвалу суду першої інстанції без змін, що відповідає приписам ст.375 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від 05 квітня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 09 липня 2018 року.