Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/2319/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
04 жовтня 2018 року м. Овруч
Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Гришковець А. Л.
з секретарем Павленко Л. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -
Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік.
Одночасно Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин договору.
При порушенні строків платежу по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.
Взяті на себе зобовязання відповідач не виконує і тому заборгованість по кредиту станом на 31.05.2018 становить вищевказану суму.
Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження.
З листа акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" №Е.65.0.0.0/3-365676 від 07.07.2018 вбачається, що публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" змінило назву на акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк".
Дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до кредитного договору без номера від 31.08.2013 (підписана заява 31.08.2013 відповідачем разом з «Памяткою клієнта», «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, посилання в заяві ОСОБА_1 на «Правила користування платіжною карткою» про що зазначає банк в позовній заяві, відсутні) було надано відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Згідно п.1.1.3.2.3 Умов сторони погодили право банку проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше, ніж за сім днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно п.1.1.3.1.9 цього договору.
Відповідно ж до п.1.1.3.1.9 цього договору банк зобовязаний не рідше одного разу в місяць способом, зазначеним в заяві, надавати клієнту виписки про стан картрахунку та про проведені за минулий місяць операції по картрахунках.
З п.1.1.5.25 умов вбачається, що за несвоєчасну сплату послуг, передбачених даним договором, умовами та правилами клієнт сплачує банку по кожному випадку порушення пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості, але не вище подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який платиться пеня за кожен день просрочки.
При порушенні строків платежу по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій, що передбачено Тарифами, п.1.1.5.20 Умов.
Згідно зі ст. 526 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач, користуючись кредитними коштами, сплачував заборгованість з урахуванням пені і загальна сума погашення за наданим кредитом склала 2040 грн. 97 коп., що вбачається з даних розрахунку.
За таких обставин, оскільки, ОСОБА_1 не вживаються заходи щодо добровільного погашення заборгованості по кредитному договору без номера від 31.08.2013, суд вважає за необхідне стягнути з нього суму заборгованості.
Проте, вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, суд звертає увагу на наступне.
Банк просить одночасно стягнути пеню та штраф, не враховуючи при цьому, що цивільно-правова відповідальність - це покладання на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Покладання на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Відтак, зважаючи, що банк не врахував вищевикладеного та не звернув увагу, що за умовами даного кредитного договору штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення, а тому суд відмовляє банку в стягненні штрафу, тобто як його фіксованої частини у розмірі 500 грн., так і його процентної складової у розмірі 4766 грн. 99 коп..
Крім того, досліджуючи наданий банком розрахунок суми забогованості, суд дійшов висновку, що він суперечить умовам договору та не узгоджується з вимогами законодавства, оскільки нарахування банком відсотків в даному випадку здійснювалось на тіло кредиту та відсотки. Вказану обставину було встановлено і при розгляді апеляційним судом Житомирської області цивільної справи за аналогічним позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» №286/352/17 ( рішення від 10.07.2017, яке набрало законної сили), про що свідчать дані з Єдиного державного реєстру, і відповідно вказана обставина є загальновідомою.
Відповідно до положень ч.4 ст.1056-1 ЦК України кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка.
Матеріали справи свідчать, що з 1 вересня 2014 року банком була збільшена відсоткова ставка із 30% до 34,80 % річних, а з 01.04.2015 із 34,80%до 43,20%. Проте, докази належного повідомлення боржника про зміну відсоткової стави, суду не надані.
Таким чином, заборгованість зі сплати відсотків станом на 31.05.2018, буде становити, виходячи із відсоткової ставки за рік у період з 30.09.2013 по 31.05.2018 в розмірі 30%: (1757,04х30%х4)+(1757,04х30%:12х8)= (2108,45+351,41)=2459,86 грн..
Відповідно до ч.1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.
Згідно п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Як вбачається з розрахунку (а. с. 5-6) заборгованість по пені в сумі 5220 грн. 03 коп. нарахована за період з 01.11.2013 по 31.05.2018.
Позивач звернувся до суду 10.07.2018. Оскільки, позовна давність до вимог про стягнення пені застосовується в один рік, розмір заборгованості за пенею має бути обрахований за період з липня 2017 року по травень 2018 року. Відповідно за вказаний період (дані з розрахунку позивача шляхом сумування) заборгованість по пені становить 1100 грн. 00 коп..
Таким чином, аналізуючи та оцінюючи правовідносини, що склалися, норми права, що їх регулюють, всі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором б/н від 31.08.2013 в сумі 5316 грн. 90 коп., із них: 1757 грн. 04 коп. заборгованості за кредитом, 2459 грн. 86 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом та 1100 грн. 00 коп. заборгованості по пені.
Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1762 грн.00 коп., який відповідно до ст.141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі (1762х14,66%)=93 грн. 03 коп..
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 282, підпунктом 15.5 пункту 15 ч.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд -
Позов задовольнити частково.
В задоволенні решти вимог відмовити за безпідставністю.
Про перегляд заочного рішення може бути подана заява протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення на заочне рішення до апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: ОСОБА_2