26.09.2018 Справа № 756/7479/18
№756/7479/18
№2/756/4417/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Тітова М.Ю.,

за участю секретаря - Лісовенка О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3, за участю Органу опіки та піклування Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. У вказаній квартирі зареєстровані відповідач ОСОБА_2, який являється сином позивача, а також його малолітня дочка ОСОБА_3. Позивач вказує, що відповідач та його дочка вже довгий час в даній квартирі не проживають, жодної участі в утриманні квартири відповідач не приймає, комунальні послуги не сплачує. У серпні 2016 року відповідач разом зі своєю сім'єю виїхали на постійне проживання до Сполучених Штатів Америки та, як стало відомо позивачу, наміру повертатися в Україну в найближчому майбутньому не мають.

Посилаючись на наведене, просить визнати ОСОБА_2, 1987 року народження, та ОСОБА_3, 2013 року народження, такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

Від позивача та її представника ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Відповідач направив на адресу суду відзив, в якому просив розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Підтвердив, що з серпня 2016 року він разом з дружиною та малолітньою донькою проживають на території Сполучених Штатів Америки, наміру повертатися на територію України в найближчий час не мають.

Орган опіки та піклування Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 26).

Згідно з витягом з Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні станом на 22.05.2018 у вказаній квартирі зареєстровано дві особи: відповідач ОСОБА_2 та його малолітня донька ОСОБА_3 (а.с. 35).

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до частини 4 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 та його малолітня дочка ОСОБА_3 зареєстровані в АДРЕСА_1, однак фактично проживають на території Сполучених Штатів Америки.

У відповідності до акту про не проживання осіб за місцем реєстрації від 02.06.2018, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_2, 1987 року народження, та його донька ОСОБА_3, 2013 року народження, не проживають у АДРЕСА_1, починаючи з вересня 2016 року.

За таких обставин, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та малолітня ОСОБА_3 не проживають у вказаній квартирі понад рік, що підтверджено належними засобами доказування.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, враховуючи, що відповідач та його малолітня дочка у спірній квартирі не проживають, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1409,60 грн.

З викладеного, керуючись ст.ст. 1-19, 23,76-113, 128-132, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2), який діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, відомості про ідентифікаційний номер відсутні), про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1409,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ю. Тітов