Провадження № 2/537/832/2018
Справа № 537/2642/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2018 р. м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Маханькова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Скічко Н.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Крюківського районного суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій формі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій прохала суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000,00грн. щомісяця , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, з дня предявлення позову до суду.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ у Полтавській області від 23 квітня 2016 року серії І-КЕ №138901.

Від сумісного шлюбу 11 листопада 2016 року народився син ОСОБА_3.

Наразі за взаємною згодою ініційовано подання до Крюківського районного суду заяви про розірвання шлюбу. Згідно з договору про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні син буде проживати разом із ОСОБА_1

ОСОБА_2 близько семи місяців фактично проживає окремо від сімї, офіційно не працевлаштований, проте має регулярний заробіток працює вантажником у торгівельній мережі. Після припинення спільного проживання на утримання сина почав надавати близько 1000-1200 грн, цих коштів не вистачає для утримання дорослої жінки та маленької дитини, тому після досягнення дитиною року ОСОБА_1 вимушена була вийти на роботу, оператором ВТК на ПАТ «КСЗ». Враховуючи вищевикладене, вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні з позовом погоджується.

Визнавши подані позивачем докази достатніми для встановлення фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору, суд вважає за можливим проведення розгляду справи.

Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи.

Судом встановлено, що 23 квітня 2016 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ у Полтавській області серії І-КЕ №138901.

11 листопада 2016 року народився ОСОБА_3, батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серія І-КЕ № 254163 від 15 листопада 2016 року виданим 13.06.2000 року Кременчуцьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Як встановлено судом на підставі ст. 188 Сімейного кодексу України ОСОБА_2 від обовязку утримувати сина не звільнений, між сторонами не укладено угоди про сплату аліментів, згідно ст.189 Сімейного кодексу України, чи про припинення права на аліменти, згідно ст.190 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Частина 1 ст. 18 Конвенції про права дитини визначає принцип загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини та декларує, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст..ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 відповідно до ст. 187 Сімейного кодексу України, заяву за місцем роботи про відрахування аліментів на дитину сина ОСОБА_3 з його заробітної плати не подавав,надає кошти на утримання дитини не регулярно, в порядку ст..188 Сімейного Кодексу України від обов'язку утримувати сина ОСОБА_2Є не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст.189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ненадання регулярної та належної матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини є порушенням обов'язку ОСОБА_2 піклуватися про свою дитину, а тому суд приходить до висновку, що наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина .

Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 після досягнення сином одного року була вимушена вийти на роботу, на даний час офіційно працевлаштована оператором оператором ВТК на ПАТ «КСЗ».

Як достовірно встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами по справі, ОСОБА_2 на даний час офіційно не працевлаштований, проте має регулярний заробіток - працює вантажником у торгівельній мережі, інших дітей на утриманні не має , не має витрат на утримання чи найм нерухомого майна,так як проживає разом із своєю родиною, стягнення за іншими виконавчими документами з нього не проводяться.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

ОСОБА_2 суду не надано жодного належного доказу, тобто не доведено відсутність у нього можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, в свою чергу, ОСОБА_1 доведено необхідність стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ,а саме у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на наведене, врахувавши матеріальний стан сторін, а також стан їх здоровя, наявність утриманців, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання сина ОСОБА_4 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти щомісячно у розмірі 2000 грн., але не менше 50 (пятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з стягувати з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною трьох років.

Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 84, 180, 181, 182,183,184 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій формі - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ідентифікаційний №) аліменти на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний № НОМЕР_1), на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2000,00 грн. щомісяця, але не менше 50 (пятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 19.06.2018 р. і до досягнення дитиною трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ідентифікаційний №) на користь держави судові витрати в розмірі 704/сімсот чотири/ грн. 80коп. судового збору в прибуток держави.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення в повному обсязі.

Суддя О.В. Маханьков

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 16 липня 2018 р.