АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 761/6898/17

провадження № 22-ц/796/5047/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
суддів за участю секретаря Кулікової С.В., Вербової І.М., Потапьонок К.В.,
учасників справи: позивача ОСОБА_5,

представника відповідача ВойтухаО.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Голови правління Публічного акціонерного товариства «Європейський промисловий банк» Філенкової Зої Юріївни на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 року /суддя Макаренко І.О. /

у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Європейський промисловий банк» про стягнення пені, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вимогами до ПАТ «Європейський промисловий банк»про стягнення пені у сумі 15 491, 48 дол. США /а.с. 5, т.1/

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 року позовні вимоги задоволено. /а.с. 74-79, т. 1/

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 квітня 2018 року заяву відповідача Публічного акціонерного товариства «Європейський промисловий банк» про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 року залишено без задоволення /а.с. 49-50, т. 2/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалася на неправильне встановлення судом першої інстанції обставин по справі та, відповідно, невірне визначення характеру спірних правовідносин. Зазначала про те, що вартість послуги за договором банківського вкладу - це розмір процентів, які банк має сплатити за користування коштами вкладника, тому пеня має бути нарахована саме на вартість послуги - банківські проценти, а не на всю суму вкладу, що виходячи з розрахунків ПАТ «Європейський промисловий банк» складає лише 444, 28 дол. США. Крім того, пеню у вищевказаному розмірі може бути нараховано лише у разі, якщо інше не передбачено законодавством, у той час як відповідно до п. 32.2 ст. 32 ЗУ «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ, цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0.1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними. Отже, при застосуванні такої норми ЗУ «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» пеня становить 196, 43 дол. США. Вказує також на те, що судом не надано оцінки тому, що у період з 22.02.2016 року по 05.02.2017 року ОСОБА_5 подавались касові документи для отримання готівкових коштів зі свого поточного рахунку у доларах США лише на суму 1000,00 дол. США - 13.07.2016 року, 1000,00 дол. США - 26.10.2016 року , 363,95 дол. США - 06.02.2017 року, які і були отримані ним у вказані дні у касі Банку. Докази того, що ОСОБА_5 ініціювалися інші платежі, відсутні, що спростовує посилання на порушення відповідачем прав позивача на отримання коштів та безпідставність вимог про виплату пені. Зауважив, що у відповідності до чинного законодавства жодні штрафні санкції не можуть бути стягнуті у іноземній валюті, а вимоги про застосування заходів відповідальності за порушення грошових зобов'язань, визначених в іноземній валюті, мають пред'являтися в національній валюті України /гривні/ за офіційним курсом НБУ на день заявлення такої вимоги.

ОСОБА_5 звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, в якому зазначив про обґрунтованість рішення суду першої інстанції та стягнення пені в іноземній валюті, що підтверджується численними правовими позиціями Верховного Суду України від 25.12.2013 по справі №6-140цс13 про те, що зобов'язання з повернення вкладу вважається виконаним, коли вкладнику буде надана реальна можливість отримати та розпорядитися вкладом. В частині стягнення пені в іноземній валюті, вказував на правову позицію від 11.07.2018 р. у справі №562/2238/15-ц та від 18.07.2018 р. у справі №335/556/15-ц

У відповіді на відзив, ПАТ «Європейський промисловий банк» посилалось на те, що пеня повинна нараховуватись саме на вартість послуги - банківські проценти, а не на всю суму вкладу, як вважає позивач. Також вказує на те, що грошові кошти на поточному рахунку були доступні позивачу, більш того, він частково їх отримував, а тому нарахування 3% від суми вкладу, який вже знаходиться на поточному рахунку є неправомірною вигодою позивача.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, ч. 6 ст. 147 ЗУ &q?нь;Про судоустрій і статус суддів&qu;П;, п. 3 Розділу XII Перехідних положень ЗУ &q?ді;Про судоустрій і статус суддів&qu;П; до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що між ПАТ «Європейський промисловий банк» та ОСОБА_5 був укладений договір банківського вкладу №0255 від 03.12.2013 р. На виконання договору позивач вніс на вкладний рахунок 8424,21 доларів США з умовою виплати процентів в розмірі 8% річних і повернення вкладу до 06.09.2014 року /т. 1 а.с. 6-8/.

27.02.2014 року позивач подав до ПАТ «Європейський промисловий банк» заяву про припинення договору та дострокове повернення грошей з нарахованими процентами /т. а.с. 10/.

Також 03.03.2014 року позивач додатково надіслав до ПАТ «Європейський промисловий банк» заяву про повернення грошей з нарахованими процентами в доларах США, яка згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, була отримана банком 11.03.2014 р.

Відповідно Пункту 3.2. Договору сторони мають право ініціювати дострокове розірвання договору, а також порушувати питання щодо зміни умов його виконання. Для дострокового розірвання дії цього договору вкладник зобов'язаний повідомити про це банк шляхом подання заяви не пізніше ніж за 2 робочих дні до дати отримання коштів, зазначеної в заяві.

Листом №001/280 від 13 березня 2014 року ПАТ «Європейський промисловий банк» повідомив позивача, що банк зіткнувся з проблемою ліквідності і, як наслідок, неможливістю своєчасно і в повному обсязі виконувати свої зобов'язання перед вкладниками. Запропонували позивачу, розмістити кошти, що знаходяться на поточних рахунках позивача на депозити на умовах, що є в банку або кошти будуть повертатися частинами, виходячи з можливостей банку, щоденно буде повертатися еквівалент 100,00 доларів США. При зміні ситуації ліміт може бути збільшений, або кошти будуть повернуті у повному обсязі.

20.03.2014 року надав відповідь на лист банку №001/280 від 13 березня 2014 року, в якому зазначив, що не бачить за доцільне повторно укладати договори банківського вкладу та його не влаштовує одержувати кошти в національній валюті, оскільки розміщував вклади в доларах США та Євро.

Згідно виписки по особовому рахунку, банк неналежним чином виконав свій обов'язок, повертав гроші з відсотками з простроченням, а саме повернув гроші: 500,00 доларів США - 08.05.14, 1000,00 доларів США - 15.05.14, 500,00 доларів США - 19.05.14, 500,00 доларів США - 20.05.14, 300 доларів США - 22.05.14, 600,00 доларів США - 07.08.15, 400,00 доларів США - 20.08.15, 500,00 доларів США - 16.09.15, 500,00 доларів США - 18.09.15, 500,00 доларів США - 09.11.15, 500,00 доларів США - 11.12.15, 500,00 доларів США - 18.02.16, 1000,00 доларів США - 13.07.16, 1000,00 доларів США - 26.10.16, 363,95 доларів США - 06.02.17, в сумі - 8663,95 доларів США.

Відповідач виконав свій обов'язок в повному обсязі 06.02.2017р.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ч. 2 ст. 1060 ЦК України, про те, що за договором банківського вкладу на вимогу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника; ст. 526 ЦК України про те, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; ч. 1 ст. 530 ЦК України якою передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); ст. 610 ЦК України про те, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи встановлені обставини справи, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що банком не було виконано зобов'язання по поверненню банківського вкладу позивачу в строк, а відтак вбачається порушення зобов'язань зі сторони відповідача.

Також судом першої інстанції враховано праву позицію, висловлену Верховним Судом України у справі за № 6-37цс16 про те, що вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену частиною п'ятою статті 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», а саме сплату пені у розмірі 3 % вартості послуги за кожний день прострочення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-2558цс15 від 01.06.2016 р.

Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов'язання, яка має на меті окрім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов'язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов'язання.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано встановив обов'язок відповідача сплатити позивачу пеню на користь позивача в сумі 15 491,48 доларів США за період з 22.02.2016 року по день фактичного часткового погашення заборгованості.

Доводи апеляційної скарги про те, що у позивача був вільний доступ до рахунка, колегією суддів не приймаються до уваги та спростовуються матеріалами справи.

Позивачем заявлено про намір повернення суми банківського вкладу та розірвання договору 27.02.2014 р., повторно 03.03.2014 р. /т. 1 а.с. 10, 11/, замість повернення коштів, відповідачем направлено листа про пропозицію розміщення коштів на поточний рахунок, з можливістю повернення еквіваленту 100 доларів США на день /т. 1 а.с. 14/. Надані докази зі сторони відповідача про часткове зняття коштів лише підтверджують неможливість повернення всієї суми вкладу, а не зміну намірів позивача в частині розпорядження вкладом.

Доводи апеляційної скарги в частині щодо валюти стягнення пені - у доларах США, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки вклад був саме в доларах США, виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, то разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й пеню в іноземній валюті.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Голови правління Публічного акціонерного товариства «Європейський промисловий банк» Філенкової Зої Юріївни на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 року - залишити без задоволення.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: