Справа № 214/5191/18
2/214/2588/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 грудня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Улятовській М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитором спадкодавця,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 16 березня 2006 року в розмірі 5600 грн. 15 коп., судовий збір 1762 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову зазначає наступне. Відповідно до укладеного договору №б/н від 16 березня 2006 року ОСОБА_2 (далі позичальник) отримала кредит в розмірі 8000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом згідно умов договору. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Так, 1 листопада 2014 року позичальник ОСОБА_2 померла.

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.608, 1218, 1219 ЦК України, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм, у разі смерті фізичної особи, божника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців: таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК України, кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від наслання строку вимоги. На виконання вимог вищезазначеної норми закону позивачем 29 березня 2015 року була направлена претензія кредитора до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори. 7 березня 2018 року позивачем було отримано відповідь з нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлої ОСОБА_2, який звернувся із заявою про прийняття спадщини є ОСОБА_1. 14 травня 2018 року до спадкоємця, ОСОБА_1, було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред'явив свої вимоги, але ніякий дій спадкоємцем не було виконано. Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині.

Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 16 березня 2006 року становить 5600 грн. 15 коп. та включає: заборгованість за кредитом 5462 грн. 95 коп., по процентам 137 грн. 20 коп.

У судове засідання представник позивача не зявилася, згідно клопотання, долученого до позову, предявлені вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, у зв'язку з чим на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: розрахунок заборгованості (а.с.3-7), заява (а.с.8), умови та правила надання банківських послуг (а.с.9-14), свідоцтво про смерть ОСОБА_2 (а.с.18), реєстри (а.с.19-21), претензія кредитора (а.с.22), відповідь нотаріальної контори (а.с.23), лист-претензія (а.с.24), реєстр (а.с.25-33), відомості з реєстру (а.с.34), банківська ліцензія (а.с.36), виписка (а.с.37), статут (а.с.38-39).

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: заяву (а.с.8), умови та правила надання банківських послуг (а.с.9-14), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме укладення кредитного договору ОСОБА_2, умови надання кредиту та порядок його погашення.

Суд вважає належними доказами: відомості з реєстру (а.с.34), банківську ліцензію (а.с.36), виписку (а.с.37), статут (а.с.38-39), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме підстави здійснення позивачем діяльності щодо надання банківських послуг.

Суд вважає належним доказом: розрахунок заборгованості (а.с.3-7), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме обґрунтовують суму заборгованості за кредитним договором.

Суд вважає належними доказами: свідоцтво про смерть ОСОБА_2 (а.с.18), реєстри (а.с.19-21), претензія кредитора (а.с.22), відповідь нотаріальної контори (а.с.23), лист-претензія (а.с.24), реєстр (а.с.25-33), так як ці докази містять інформацію, що стосується предмету доказування, а саме смерть позичальника, прийняття спадщини після її смерті ОСОБА_1, а відтак виникнення між ним та банком зобовязань з повернення боргу як кредиторові спадкодавця, включених до обсягу спадкової маси.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст.80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

16 березня 2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №б/н, за умовами якого позичальник отримала кредит в розмірі 8000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом згідно умов договору.

Заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приватбанк разом з памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг.

З 21 травня 2018 року найменування ПАТ КБ «Приватбанк» змінено на АТ КБ «Приватбанк», що не є перетворенням юридичної особи.

1 листопада 2014 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с.18). За життя позичальник в повному обсязі взяті на себе грошові зобов'язання за кредитним договором №б/н від 16 березня 2006 року не виконала, внаслідок чого розмір нарахованої банком заборгованості склав 5600 грн. 15 коп., з яких: заборгованість за кредитом 5462 грн. 95 коп., заборгованість по процентам 137 грн. 20 коп. Вказані обставини встановлені з розрахунку заборгованості (а.с.3-7).

З доводів позовної заяви не вбачається, що укладений між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 кредитний договір припинив свою дію на момент смерті позичальника з огляду на положення п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг. Крім того, в рахунок погашення заборгованості позичальником востаннє вносились кошти в розмірі 300 грн. 8 жовтня 2014 року (а.с.7), що суд розцінює як свідчення дії кредитних зобовязань до моменту її смерті.

В березня 2015 року АТ КБ «Приватбанк» направило до Криворізької Сьомої державної нотаріальної контори претензію кредитора з проханням повідомити, чи заводилась спадкова справа після смерті позичальника ОСОБА_2, включити його кредиторські вимоги на заборгованість в розмірі 5600 грн. 54 коп. в спадкову масу, повідомити інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від її прийняття після смерті позичальника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину (а.с.22).

Листом від 26 січня 2018 року Сьома Криворізька державна нотаріальна контора повідомила позивача, що після смерті ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом отримав ОСОБА_1. Провадження по спадковій справі №194/2015 закінчено 26 січня 2018 року (а.с.23).

16 березня 2018 року АТ КБ «Приватбанк» направило лист-претензію про погашення заборгованості за кредитним договором на адресу спадкоємця ОСОБА_1 (а.с.24), однак претензія залишилась без задоволення, у звязку з чим у позивача виникло право на звернення до суду із даним позовом.

Вказані факти й обставини встановлені судом на підставі письмових доказів: розрахунку заборгованості (а.с.3-7), заяви (а.с.8), умов та правила надання банківських послуг (а.с.9-14), свідоцтва про смерть ОСОБА_2 (а.с.18), реєстрів (а.с.19-21), претензії кредитора (а.с.22), відповіді нотаріальної контори (а.с.23), листа-претензії (а.с.24), реєстру (а.с.25-33), відомостей з реєстру (а.с.34), банківської ліцензії (а.с.36), виписки (а.с.37), статуту (а.с.38-39).

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та позичальником ОСОБА_2 було укладено, передбачений ст.1054 ЦК України, кредитний договір. На момент смерті кредитні зобовязання ОСОБА_2 не були виконані.

Згідно з ч.1 ст.608 ЦК України, зобовязання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязаним з його особою і у звязку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав i обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права i обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов'язків, що зазначені у ст.1219 ЦК України.

Оскільки кредитні зобовязання не включені до визначеного ст.1219 ЦК України переліку зобов'язань, які не входять до складу спадщини, тому вони спадкуються спадкоємцями померлого позичальника спадкодавця в загальному порядку.

Частинами 1,3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6-місячного строку з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

В ході судового розгляду доведеним є факт прийняття спадщини після смерті позичальника ОСОБА_2 її спадкоємцем ОСОБА_1, який отримав свідоцтво про право на спадщину за законом.

Відповідно до ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом 6 місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно вiд настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав i не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року вiд настання строку вимоги.

Так, кредитор в межах визначеного ст.1281 ЦК України строку реалізував своє субєктивне право на виконання спадкоємцем боргових зобовязань померлого позичальника. При цьому, заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо, а через нотаріуса не суперечить ч.2 ст.1281 ЦК України та здійснене в строк. На відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобовязаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один зі спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі.

Приймаючи до уваги, що оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, тому умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст.1282 ЦК України.

Згідно ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Таким чином, з огляду на доведеність заборгованості за кредитним договором №б/н від 16 березня 2006 року в розмірі 5600 грн. 15 коп., своєчасність предявлення кредитором вимоги до спадкоємця позичальника, відсутність доказів її задоволення в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. При цьому заборгованість підлягає стягненню зі спадкоємця відповідача по справі в межах вартості успадкованого майна. Відтак суд вважає, що позивач обґрунтовано, у відповідності до ст.ст.15, 16 ЦК України звернувся за захистом своїх прав до суду.

На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст.15, 16, 525, 526, 546, 549, 608, 631, 1049, 1050, 1054, 1216, 1219, 1268-1270, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст.2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 223, 228, 258-260, 263-265, 274, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитором спадкодавця задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, юридична адреса: вул. Грушевського 1-д, м. Київ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 16 березня 2006 року в розмірі 5600 грн. 15 коп. але виключно в межах вартості успадкованого ним майна після смерті позичальника ОСОБА_2, померлої 1 листопада 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (код , юридична адреса: вул. Грушевського 1-д, м. Київ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн. 00 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 17 грудня 2018 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов