Провадження № 2/331/55/2018
Справа № 331/879/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі :

головуючого - судді - Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі - Постарнак М.М.,

за участю:

відповідача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ( місцезнаходження : 01014, м. Київ, вул. Дружби Народів, 38) до ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання : 69000, АДРЕСА_1) про стягнення заборгованості за кредитною лінією № 006-07505-120313,

В С Т А Н О В И В:

6.02.2017 р. ПАТ « Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитною лінією на загальну суму 68 861, 67 грн., яка складається з : тіло кредиту 0,00 грн., прострочене тіло кредиту 46 756, 57 грн., заборгованість за відсотками 22 105, 10 грн., заборгованість за комісіями : 0,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 12 березня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 006-07505-120313, відповідно до умов якого позивач надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 50000,00 грн., шляхом зарахування грошових коштів на картковий рахунок.

Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши ОСОБА_1 кредит, шляхом відкриття рахунку № 4925 та видачі ОСОБА_1 кредитної картки з пін-кодом до картки.

В порушення умов виконання кредитного договору № 006-07505-120313 від 12 березня 2013 року у ОСОБА_1, станом на 11 січня 2017 року, утворилась заборгованість в сумі 68861 гривень 67 копійок, з яких: 0 гривень 0 копійок заборгованість за кредитом, 46756 гривень 57 копійок прострочене тіло кредиту, 22105 гривень 10 копійок заборгованість за відсоткам.

На підставі викладеного, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 006-07505-120313 від 12 березня 2013 року станом на 11 січня 2017 року в сумі 68861 гривень 67 копійок, з яких: 0 гривень 0 копійок заборгованість за кредитом, 46756 гривень 57 копійок прострочене тіло кредиту, 22105 гривень 10 копійок заборгованість за відсоткам, а також судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не зявився, проте в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника банківської установи, із зазначенням, що банківська установа позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник, кожен в окремості, у судовому засіданні проти задоволення позову з підстав, наведених у письмових запереченнях на позовну заяву, заперечували та просили суд у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2017 року провадження у справі відкрито (а.с. 12).

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2017 року позов ПАТ « Дельта Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ « Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 006-07505-120313 від 12.03.2013 р., станом на 11.01.2017 р. на загальну суму 68 861, 67 грн., яка складається з : тіло кредиту 0,00 грн., прострочене тіло кредиту 46 756, 57 грн., заборгованість за відсотками 22 105, 10 грн., заборгованість за комісіями : 0,00 грн та судовий збір в розмірі 1 600, 00 грн. (а.с. 38-39)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2017 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2017 року скасовано, справу призначено в судове засідання (а.с. 66-67).

24.05.2017 р. від відповідача по справі до суду надійшли письмові заперечення проти позову (а.с. 77-81).

В липні 2017 р. представником позивача надані суду письмові пояснення до позовної заяви та заперечень відповідача, з доданими до них копіями документів (а.с.95-96, 97-103).

13.12.2017 р. представником відповідача надані суду письмові додаткові пояснення до заперечень на позовну заяву , з копіями доданих до них документів (а.с. 137-142, 143-161).

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п. 9 п. 1 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувався за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

29.01.2018 р. від відповідача по справі до суду надійшли письмові пояснення до позовної заяви та заперечень відповідача. (а.с. 165-195)

Ухвалою суду від 30 січня 2018 року зазначена справа призначена до розгляду у підготовче судове засідання. (а.с. 196-197)

Ухвалою суду від 28 лютого 2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с. 207)

Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги письмові заперечення відповідача, пояснення сторін, надані в судових засіланнях, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

У ч.2 ст. 509 ЦК України зазначено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до заяви/договору, підписаної клієнтом встановлено, що заява № 006-07505-120313 відповідно до Правил надання банківських послуг при здійсненні кредитування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради Директорів ОСОБА_3 від 18 липня 2012р. протокол № 392 і ОСОБА_3, зазначені у п. 2.6 частини 2 цієї пропозиції, становлять між клієнтом та банком договір про надання банківських послуг, прийняття даних умов підтверджується підписом клієнта у заяві, на підставі якого в подальшому і була надана карта клієнту.

Така форма оформлення кредитного договору не суперечить діючому законодавству, оскільки укладання договору здійснюється за принципом укладання між банком і клієнтом договору приєднання (ст. 634 ЦК України). Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умовами та Тарифами.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

При оформленні кредиту, заява на отримання кредиту підписується повнолітньою, дієздатною особою (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання ч. 2 п.1 ст.30 ЦК України), яким підтверджується, що позичальник ознайомлений з Правилами надання банківських послуг при здійсненні кредитування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради Директорів ОСОБА_3 від 18 липня 2012р. протокол № 392 та Тарифами, позичальник підтвердив свою згоду на те, що заява, Правила та тарифи складають між ним і банком договір про надання банківських послуг.

Крім того, банком на виконання відповідних положень Закону України «Про захист прав споживачів» надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Враховуючи, що законодавчо не встановлений обов'язок кредитора на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією, доказом наявності факту виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» є положення ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією (отримання кредиту боржником та сплата ним періодичних платежів).

Тобто, в даному випадку, зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Правил надання банківських послуг при здійсненні кредитування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради Директорів ОСОБА_3 від 18 липня 2012р. протокол № 392 та тарифах. Таким чином, між банком та позичальником укладається договір у письмовій формі.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Належною формою кредитного договору на підставі ч. 1 ст. 1055 ЦК України є письмова форма.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Матеріалами справи встановлено, що 12 березня 2013 року шляхом акцептування ПАТ «Дельта Банк» пропозиції ОСОБА_1 укладена кредитна угода відповідно до умов заяви.

Згідно з пунктами 2.1-2.5 частини 2 договору банк відкрив ОСОБА_1 картковий рахунок в гривнях та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 50 000,00 грн. зі строком ліміту кредитної лінії - 364 календарні дні.

Тарифами на обслуговування платіжних карток тарифний пакет «Кредитна картка № 1 Еволюція Лояльна» визначено, що тип картки - MC World, валюта рахунку - гривня, частка обов'язкового погашення тіла кредиту - 2,00 % від суми використаних коштів станом на день розрахунку, пільговий період для погашення заборгованості за кредитнлю лінією - до 55 днів. В умовах тарифного пакету зазначено, що держатель зобов'язаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, який складається із частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредитом, процентів за недозволений овердрафт, штрафу за прострочену заборгованість та суми заборгованостей минулих періодів. Процентні ставки становлять процент за користування відновлювальною кредитною лінією для здійснення операцій в торгово-сервісній мережі 0,0001 % річних, процент за користування відновлювальною кредитною лінією після закінчення пільгового періоду та для здійснення операцій з видачі готівки з карткового рахунку у банкоматах та або касах банків становить 4,00 % на місяць, процент на позитивний залишок становить 10,00 % річних, процент за недозволений овердрафт становить 48,00 % річних.

Плата за обслуговування карткового рахунку становить 9,90 грн, штраф за прострочену заборгованість обов'язкового мінімального платежу становить 0,01 %, але не менше та /або не більше 75,00 грн за кожен факт прострочення.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

ПАТ «ПельтаБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав позичальнику кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов'язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509. 526. 1054 ЦК України, ОСОБА_1 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим у останньої, станом на 11.01.2017р., утворилась заборгованість в розмірі 68861,67 грн, з яких: заборгованість за простроченим тілом кредиту 46756,57 грн, заборгованість за відсотками 22105,00 грн, заборгованість за пенею - 0,00 грн.. (а.с. 5)

Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає умовам договору, розміру встановлених процентів, комісій, відповідальності за неналежне виконання зобов'язань.

Дослідивши письмові докази сторін по справі та перевіривши їх відповідність вимогам ЦПК України, взявши до уваги пояснення відповідача та її представника, письмові пояснення представника позивача, письмові заперечення відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитною лінією на загальну суму 68 861, 67 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст.. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами.

Так, в даному випадку відповідач та представник відповідача, кожен в окремості, заперечують проти позовних вимог, виходячи з того, що заборгованість за кредитом утворилась від незалежних від відповідача причин. Так, на підставі постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року №150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» №51 від 02.03.2015 року, згідно з яким з 03 березня 2015 року в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію строком до 02 червня 2015 року включно. Постановою Правління Національного банку України №664 від 02 жовтня 2015 року відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «Дельта Банк». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №181 від 02.10.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» з 05 жовтня 2015 року по жовтня 2017 року включно.

З початку процедури ліквідації ОСОБА_3 ОСОБА_1 жодним чином не мала змоги вносити платежі та виконувати розрахунково-касові операції з кредитною картою по відкритому на її ім'я точному рахунку. Після введення у ПАТ «Дельта Банк» тимчасової адміністрація, нові керівники одразу ж розірвали зв'язки з іншими банками, а також з УДППЗ «Укрпошта». відділення ОСОБА_3 були закриті, розрахунково-касові операції не здійснювались, банкомати не працювали. Провадити операції через банкомати інших банків вона не мала змогу ще й тому, що за відкритою на її ім'я за кредитним договором картою для здійснення операцій в грудні 2015 року закінчився термін дії. Перевипуск платіжної карти ОСОБА_3 та надання її Клієнту, всупереч умов говору, а саме п. 4.13.11.1. Правил, не здійснювався. Реквізити рахунку для погашення заборгованості були змінені з початку процедури ліквідації ОСОБА_3, і в порушення вимог кредитної угоди (договору) їй не повідомлялися. Вважає, що зазначені обставини є підставами для звільнення її від відповідальності, що передбачено ст.. 614 ЦК України.

Аналізуючи зазначені відповідачем та його представником підстави їх заперечень проти позову та надані суду докази, суд приходить до наступного.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року №150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» №51 від 02.03.2015 року, згідно з яким з 03 березня 2015 року в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію строком до 02 червня 2015 року включно.

Постановою Правління Національного банку України №664 від 02 жовтня 2015 року відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «Дельта Банк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №181 від 02.10.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» з 05 жовтня 2015 року по жовтня 2017 року включно.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором з березня 2015 року до грудня 2015 року ОСОБА_1 було внесено платежі на загальну суму 300,00 грн. (09.04.2015р, 15.10.2015р., 30.11.2015р.), тобто вже мало місце порушення умов договору та його не виконання в повному обсязі.

Надалі, як вбачається з роздруківки з офіційного сайту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (www.fg.gov.ua), останнім 14 грудня 2015 року на своєму офіційному сайті було повідомлено споживачів банківських послуг АТ «Дельта Банк» про зміну накопичувального рахунку, який використовується для погашення заборгованості у національній валюті через інші банки, що свою чергу спростовує посилання ОСОБА_1 на неможливість сплати коштів за зобовязанням, а також не можливість здійснення таких платежів за простроченою карткою, оскільки остання слугувала платіжним інструментом лише у АТ «Дельта Банк», в той час наявність останньої при погашенні кредитної заборгованості через інші банківські установи з 14 грудня 2015 року відпала.

Крім того, гідно ч. 1 ст. 537 ЦК України боржник має право виконати свій обов'язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі: 1) відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов'язання; 2) ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; 3) відсутності представника недієздатного кредитора.

Проте, в порушення зазначеної норми матеріального права, ОСОБА_1, яка відповідно до своїх пояснень в суді, бажала виконувати умови договору, у визначений законодавцем спосіб його не виконала.

Аналізуючи викладене, суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на неможливість виконання зобовязання за кредитним договором внаслідок запровадження у ПАТ «Дельта Банк» тимчасової адміністрації, відкликання ліцензії банківської установи та порушення ліквідаційної процедури, оскільки вважає їх неспроможними та такими, що не відповідають обставинам, встановленим в суді.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позовної заяви до суду позивач по справі ПАТ «ДельтаБанк» сплатило судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 1600 грн. (а.с. 2), а тому суд приходить до висновку, що зазначений судовий збір також підлягає стягненню з ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст.. 526, 530, 1048, 1049, 1054 ЦК України, суд

В И Р І ШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ( місцезнаходження : 01014, м. Київ, вул. Дружби Народів, 38) задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2, (ІПН: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства ДельтаБанк(01014, м. Київ, вул.. Дружби народів, буд. № 38, , р/р № 1026, ОСОБА_4 отримувача: Національний банк України; МФО № 300001; Отримувач АТ «ОСОБА_4 в стані припинення) заборгованість за кредитним договором № 006-07505-120313 від 12 березня 2013 року, станом на 11 січня 2017 року, на загальну суму 68861 (шістдесят вісім тисяч вісімсот шістдесят одна) гривень 67 копійок, з яких: 0 гривень 00 копійок заборгованість за кредитом, 46756 гривень 57 копійок прострочене тіло кредиту, 22105 гривень 10 копійок заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2, (ІПН: НОМЕР_1), на користь Публічного акціонерного товариства ДельтаБанк(01014, м. Київ, вул.. Дружби народів, буд. № 38, ) судовий збір за подання позову майнового характеру в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок

Повне рішення суду складено 10 липня 2018 року

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

04.07.2018