Провадження № 2/263/408/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2018 року Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Кулика С.В., при секретарі Ребеко О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Іллічівська» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом в якому просив стягнути з відповідача на його користь вартість завданої йому дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди у розмірі 18501,69 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обгрунтування своїх позовних вимог посилався на наступне.

28.02.2017 року у м.Маріуполі біля перехрестя вул.Карпінського та вул.Кальміуської сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 217030-110-013 НГ», державний номер АН 318814 ОС, під керуванням позивача та автомобілем «ВАЗ», державний номер НОМЕР_1, під керуванням відповідача ОСОБА_2

Постановою Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 20.03.2017 року встановлено, що особою винною у скоєнні данної дорожньо-транспортної пригоди є відповідач ОСОБА_2

Відповідно до звіту СПД ОСОБА_3 №171 від 05.03.2017 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ 217030-110-013 НГ, державний номер НОМЕР_2, внаслідок пошкоджень транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди становить 18501,69 грн.

Просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 встановлену відповідним звітом вартість матеріального збитку.

В судове засідання позивач не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, однак в попередніх судових засіданнях наполягав на задоволенні своїх позовних вимог та зазначив, що після ДТП своє авто відремонтував сам, але підтверджуючих документів не має. Квитанцій на купівлю запасних частин не зберіг, а ремонтні роботи йому допомогали здійснювати друзі та родичі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, також надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в попередніх судових засіданнях не заперечував факту вчинення дорожньо-транспортної пригоди та своєї вини в ній. Однак заперечував проти задоволення позовних вимог позивача, так як належних доказів на підтвердження вартості проведеного ним відновлювального ремонту останнім не надано. Окрім того вказував, що оскільки його цивільно-правова відповідальність була застрахована, то відповідне відшкодування завданої матеріальної шкоди повинна здійснювати страхова компанія.

Представник ТДВ «Страхова компанія «Іллічівська» в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином, в передбаченому законом порядку. Про причини своєї неявки суду не повідомив.

Фіксація судового процессу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Враховуючи думку сторін, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, що закріплено у положеннях статті 5 ЦПК України.

Відповідно до норм ч. ч. 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно постанови Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 20.03.2017 року відповідач ОСОБА_2 28.02.2017 року о 08 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись біля перехрестя вул. Карпінського та вул. Кальміуської в м. Маріуполі, по другорядній дорозі, не надав перевагу у русі автомобілю ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, що рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 16.11 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Зазначеною постановою Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 20.03.2017 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Вказана постанова набрала законної сили.

Відповідно до ч.5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 відповідача ОСОБА_2 була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Іллічівська».

Згідно звіту № 171, СПД «ОСОБА_3І.» по експертній оцінці колісного транспортного засобу від 05.03.2017 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ВАЗ 217030-110-013 НГ», державний номер АН 318814 ОС, в наслідок дорожно-транспортної пригоди складає 18501, 69 грн.

На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Цивільним процесуальним кодексом України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, які мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2ст. 78 ЦПК України). За положеннями статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до частини статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Дослідивши заперечення відповідача, враховуючи вимоги закону, суд вважає, що позивач вправі обирати, до кого йому пред'являти позов до страхової компанії, або до безпосереднього особи винуватої у вчиненні пригоди.Тому в цій частині заперечення відповідача суд вважає непереконливими.

Аналізуючи надані суду докази по справі, суд враховує, що на підтвердження розміру завданої шкоди позивачем надано тільки звіт експертної оцінки колісного транспортного засобу від 05.03.2017 року. Проте у вказаному звіті відомості щодо необхідності заміни відповідних частин транспортного засобу та проведення певних робіт, зокрема по фарбуванню, носять рекомендаційний характер. На час розгляду справи позивач в судовому засіданні вказав, що ним було відремонтовано пошкоджений у ДТП транспортний засіб. Проте на підтвердження цього не надав жодної квитанції по придбанню запасних частин та здійсненню ремонтних робіт, що було б підтвердженням того, які саме ремонтні роботи було виконано зазначивши що вони в нього не зберіглися.

З урахуванням наведеного, в судовому засіданні не встановлено, чи дійсно позивач при проведенні відновлювально-ремонтних робіт належного йому транспортного засобу виконав рекомендації в повному обсязі по заміні всіх відповідних агрегатів автомобіля та провів перелічені у звіті ремонтні роботи, в наслідок чого витратив кошти, саме у зазначеному у звіті розмірі в сумі 18501,69 грн. Враховуючи, той факт, що за твердженнями позивача, ремонтні роботи йому допомогали здійснювати друзі та родичі.

З урахуванням вказаного, оскільки відповідно до вимог закону відшкодуванню підлягає розмір фактично завданої шкоди, сторони в судовому засіданні не заявляли клопотання по проведенню відповідної експертизи, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено в передбаченому законом порядку її розмір під час судового розгляду.

Тому, з урахуванням всіх обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у звязку із недоведеністю розміру фактично завданої позивачу матеріальної шкоди.

Керуючись статтями 1166, 1187 Цивільного кодексу України, статтями 76-82,89,95,258-259,263-265,267,280, 352,354,355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Іллічівська» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди- відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги , відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Донецької області в строк протягом 30 днів, який обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: С.В. Кулик