Справа № 405/2349/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дерев'янко А.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 14.06.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 11675,45 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач погодився на те, що підписана генеральна угода разом із запропонованими банком умовами та правилами, тарифами складають між ним та позивачем кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

Вказує, що ОСОБА_1 належним чином не виконує взятих на себе зобов'язань, у зв'язку із чим, станом на 02.04.2018 року має заборгованість в розмірі 40986,83 грн., яка складається із наступного: 11529,29 грн. - заборгованість за кредитом, 10033,47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 19369,14 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 54,93 грн. штраф відповідно до п. 2.2 генеральної угоди, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 26.04.2018 року було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Учасникам справи роз'яснено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Копія ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду, з копією позовної заяви та доданими до неї документами були направлені по місцю проживання відповідача зареєстрованому у встановленому законом порядку.

Станом на 26.06.2018 року відзиву на позовну заяву від відповідача ОСОБА_1 до суду не надійшло.

За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 14.06.2013 року з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником ОСОБА_1 зобов'язань за кредитними договорами № SAMDN0223 від 02.06.2006 року та № SAMDN9557 від 10.08.2009 року. Відповідно до п.п. 1.1.2., 1.2.2. цієї угоди заборгованість ОСОБА_1 за цими кредитними договорами складає 12384,45 грн.

Згідно з до п. 2.1. цієї угоди ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 11675,45 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця, відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.

Пунктом 2.2 цієї угоди передбачено, що згідно з ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених у цій угоді, більш ніж на 31 день, по зобов'язанням, строк яких не настав, сторони погодили, що строком повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Боржник сплачує банку штраф у розмірі 1793,26 грн.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом із запропонованими банком Умовами та правилами, тарифами складають між ним та позивачем кредитний договір (а.с. 6).

Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил, відповідач ОСОБА_1 зобов'язувався погашати заборгованість по Кредиту, процентам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Судом встановлено, що позивач взяті на себе зобов'язання за вищезазначеним договором виконав належним чином та у повному обсязі, в той час як відповідач зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів виконував неналежним чином, у зв'язку з чим станом на 02.04.2018 року його заборгованість за кредитним договором становить 40986,83 грн., яка складається із наступного: 11529,29 грн. - заборгованість за кредитом, 10033,47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 19369,14 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 54,93 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 генеральної угоди.

Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується розрахунком заборгованості за договором, в якому відображено рух коштів по рахунку (а.с. 4-5)

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведена обставина порушення відповідачем передбаченого договором обовязку погашення заборгованості, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати повернення позики та сплати процентів, у звязку з чим заборгованість в сумі 40986,83 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. За наведених обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Крім цього, відповідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1762,00 грн. на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, 16.08.1964 року (25006, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1)на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , рахунок № 3111) заборгованість у розмірі 40986грн. 83коп. за кредитним договором № б/н від 14.06.2013 року, а також судові витрати у розмірі 1762 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його оголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний