Ухвала

18 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 520/14537/14-ц

провадження № 61-9264св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А. (суддя-доповідач),

суддів: Карпенко С. О., Кузнєцова В. О., Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивачі (відповідачі за об'єднаним позовом): фізична особа-підприємець ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідач (позивач за об'єднаним позовом) - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду міста Одеси від 16 лютого 2015 року у складі судді Куриленко О. М. та рішення Апеляційного суду Одеської області від 19 квітня 2016 року у складі колегії суддів: Погорєлової С. О., Цюри Т. В., Сидоренко І. П.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1.) та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, який уточнили в процесі розгляду справи, до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (далі - ТОВ «Укрпромбанк») про визнання кредитного, іпотечного та договору поруки частково недійсними. Обґрунтовуючи позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилалися на те, що 26 лютого 2008 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ФОП ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 04/К-08-АПЗ, за умовами якого ФОП ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 454 500 грн зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,5 % та щоденною комісією за управління кредитом - 0,015 % від фактичної заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 25 лютого 2023 року. Для забезпечення виконання зобов'язання за укладеним кредитним договором між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2 26 лютого 2008 року було укладено договір поруки № 04/Zпор-08-АПЗ-02, за умовами якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором. Цього ж дня між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір 04/К-08-АПЗ-02, за яким ОСОБА_2 передала в іпотеку банку нерухоме майно, що належить їй на праві власності, а саме: квартиру АДРЕСА_1. 21 липня 2008 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір про внесення змін та доповнень № 04/1 до кредитного договору, згідно з яким сторонами було передбачено комісію за управління кредитом у гривні в розмірі 5 % річних. 22 серпня 2008 року між ТОВ «Укрпромбанк» і ФОП ОСОБА_1 було укладено договір про внесення змін та доповнень № 04/02 до кредитного договору, згідно з яким назва договору була змінена на «Договір про відкриття відновлюваної відкличної мультивалютної кредитної лінії» та викладено текст договору в іншій редакції, а саме був змінений предмет договору і зазначено, що банк відкриває позичальнику відновлювану відкличну мультивалютну кредитну лінію та в її межах надає кредитні кошти з лімітом кредитування 441 875,00 грн, що змінюється відповідно до графіка зменшення ліміту кредитування, наведеного в додатку № 1 до цього договору, валюта кредиту - долар США, Євро, гривня, з терміном кредитування - до 25 лютого 2023 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,5 % у гривні, 14 % у Євро, 15 % у доларах США, комісія за відкриття кредитної лінії - 1 % від ліміту кредитування, щоденна комісія за управління кредитною лінією 0,029 % від фактичної заборгованості за кредитом в гривні. 22 серпня 2008 року відповідні зміни та доповнення були внесені до договору поруки та іпотечного договору. 13 листопада 2008 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір про внесення змін та доповнень № 04/03 до кредитного договору, згідно з яким Розділ 1 «Предмет договору» був викладений в наступній редакції: банк відкриває позичальнику відновлювану відкличну мультивалютну кредитну лінію та в її межах надає кредитні кошти, еквівалентні 86 181,20 доларів США, що змінюється згідно з графіком зменшення ліміту кредитування, наведеного в додатку № 1 до цього договору, валюта кредиту - долар США, Євро, гривня, строк кредитування - з 26 лютого 2008 року по 25 лютого 2023 року включно, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлена у розмірі 11,5 % річних у гривні, 14 % річних у Євро, 15 % річних у доларах США, комісія за підготовку та оформлення договору - 150 грн, в тому числі податок на додану вартість - 25 грн, комісія за відкриття кредитної лінії - 1 % від ліміту кредитування, щоденна комісія за управління кредитною лінією 0,029 % від фактичної заборгованості за кредитом в гривні. 13 листопада 2008 року відповідні зміни та доповнення були внесені до договору поруки та іпотечного договору. Договори про внесення змін та доповнень були укладені позичальником через страх втратити житло, передане в іпотеку, оскільки у випадку незгоди на укладання цих договорів, виникав обов'язок дострокового повернення отриманих кредитних коштів, що було неможливо. З власної ініціативи він не укладав би договорів про внесення змін та доповнень, на ці дії його примусив банк, який змінив умови кредитування. Така підприємницька практика банку є агресивною, несправедливою, такою, що фактично містить елементи примусу, що вплинуло на свободу вибору та поведінку позичальника, у зв'язку з чим укладення договорів про внесення змін та доповнень було вчинено під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах. Враховуючи наведене, ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили: визнати недійсним з моменту укладення договір від 21 липня 2008 року № 04/01 про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 26 лютого 2008 року № 04/К-08-АПЗ, укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та ФОП ОСОБА_1; визнати недійсним з моменту укладення договір від 22 серпня 2008 року № 04/02 про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 26 лютого 2008 року № 04/К-08-АПЗ, укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та ФО-П ОСОБА_1; визнати недійсним з моменту укладення договір від 13 листопада 2008 року № 04/03 про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 26 лютого 2008 року № 04/К-08-АПЗ, укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та ФОП ОСОБА_1; зобов'язати ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» здійснити перерахунок за кредитним договором від 20 лютого 2008 року № 04/К-08-АПЗ усіх внесених ФОП ОСОБА_1 за період з 21 липня 2008 року платежів на виконання умов кредитного договору, виходячи з розміру процентної ставки 11,50 % річних у гривні, та зарахувати всі надмірно сплачені кошти ФОП ОСОБА_1 у зазначений період в рахунок погашення отриманого кредиту, процентів за користування кредитом згідно з умовами укладеного кредитного договору; визнати недійсним з моменту укладення договір від 22 серпня 2008 року № 1 про внесення змін та доповнень до іпотечного договору від 26 лютого 2008 року № 04/К-08-АПЗ-02, укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т. Г., реєстровий № 1154; визнати недійсним з моменту укладення договір від 13 листопада 2008 року № 2 про внесення змін та доповнень до іпотечного договору від 26 лютого 2008 року № 04/К-08АПЗ-02, укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т. Г., реєстровий № 1424; визнати недійсним з моменту укладення договір від 22 серпня 2008 року № 04/1 про внесення змін та доповнень до договору поруки від 26 лютого 2008 року № 04/Zпор-08АПЗ-02, укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_1; визнати недійсним з моменту укладення договір від 13 листопада 2008 року № 04/2 про внесення змін та доповнень до договору поруки від 26 лютого 2008 року № 04/Zпор-08АПЗ-02, укладеного між ТОВ «Укрпромбанк», ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1

У липні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ФОП ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ПАТ «Дельта Банк» посилалося на те, що 26 лютого 2008 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ФОП ОСОБА_1 було укладений кредитний договір № 04/К-08-АПЗ за умовами якого ФОП ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 454 500 грн зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,5 % та щоденною комісією за управління кредитом - 0,015 % від фактичної заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 25 лютого 2023 року. Для забезпечення виконання зобов'язання за укладеним кредитним договором між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2 26 лютого 2008 року було укладено договір поруки № 04/Zпор-08-АПЗ-02, за умовами якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором від 26 лютого 2008 року № 04/К-08-АПЗ. До вказаних договорів неодноразово вносилися зміни та доповнення. 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України (далі - НБУ) було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», згідно з яким ТОВ «Укрпромбанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. У зв'язку з невиконанням ФОП ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором станом на 07 липня 2014 року в нього утворилася заборгованість в сумі 62 505,12 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 736 591,90 грн, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 56 061,20 доларів США, що еквівалентно 660 653,49 грн; заборгованість за процентами - 5 966,69 доларів США, що еквівалентно 70 314,49 грн; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 196,97 доларів США, що еквівалентно 2 321,19 грн; пеня за несвоєчасне повернення процентів - 280,26 доларів США, що еквівалентно 3 302,72 грн. Виходячи з викладеного, банк просив стягнути ФОП ОСОБА_1, ОСОБА_2 зазначену заборгованість та понесені судові витрати.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 05 грудня 2014 року зазначені позови об'єднано в одне провадження.

Рішенням Київського районного суду міста. Одеси від 16 лютого 2015 року позов ФОП ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано недійсним договір від 22 серпня 2008 року № 04/02 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 04/К-08-АПЗ від 26 лютого 2008 року, укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та ФОП ОСОБА_1 з моменту укладення. Визнано недійсним договір № 04/03 про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 26 лютого 2008 року № 04/К-08-АПЗ, укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та ФОП ОСОБА_1 13 листопада 2008 року з моменту укладення. Зобов'язано ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» здійснити перерахунок за кредитним договором від 20 лютого 2008 року № 04/К-08-АПЗ, укладеним між ТОВ «Укрпромбанк» та ФОП ОСОБА_1, всіх внесених ФОП ОСОБА_1 за період з 21 липня 2008 року платежів на виконання умов кредитного договору, виходячи з розміру процентної ставки 11,50 % річних у гривні та щомісячної комісії за управління кредитом у гривні в розмірі 5 % річних, та зарахувати всі надмірно сплачені кошти ФОП ОСОБА_1 у зазначений період в рахунок погашення отриманого кредиту, процентів за користування кредитом згідно з умовами укладеного кредитного договору. Визнано недійсним договір від 22 серпня 2008 року № 1 про внесення змін та доповнень до іпотечного договору від 26 лютого 2008 року № 04/К-08-АПЗ-02, укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т. Г., реєстровий № 1154, з моменту укладення. Визнано недійсним договір від 13 листопада 2008 року № 2 про внесення змін та доповнень до іпотечного договору від 26 лютого 2008 року № 04/К-08-АПЗ-02, укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т. Г., реєстровий № 1424, з моменту укладення. Визнано недійсним договір від 22 серпня 2008 року № 04/1 про внесення змін та доповнень до договору поруки від 26 лютого 2008 року 04/Zпор-08-АПЗ-02, укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_1, з моменту укладення. Визнано недійсним договір від 13 листопада 2008 року № 04/2 про внесення змін та доповнень до договору поруки від 26 лютого 2008 року № 04/Zпор-08-АПЗ-02, укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2, ФО-П ОСОБА_1, з моменту укладення. В іншій частині позов залишено без задоволення. У задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що договори про внесення змін до кредитного договору не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, так як на час їх укладання кредитні кошти у розмірі 454 500 грн вже були передані позичальнику, а будь-які інші грошові кошти банком йому не видавалися. Вирішуючи вимоги ПАТ «Дельта Банк», місцевий суд входив з того, що оскільки кредит був наданий в національній валюті, то позичальник зобов'язаний повернути банку таку ж суму грошових коштів у національній валюті та сплатити проценти за користування цими коштами відповідно до умов договору. Тому вимоги банку про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом у доларах США суперечать законодавству та змісту укладеного договору.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 19 квітня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Рішення Київського районного суду міста Одеси від 16 лютого 2015 року скасовано та хвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» про визнання кредитного, іпотечного та договору поруки частково недійсними відмовлено. Позов ПАТ «Дельта Банк» до ФОП ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнено солідарно з ФОП ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 26 лютого 2008 року № 04/К-08-АПЗ станом на 07 липня 2014 року в загальному розмірі 62 505,12 доларів США, що за курсом НБУ на 07 липня 2014 року становить 736 591,90 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом - 56 061,20 доларів США, що еквівалентно 660 653,49 грн; заборгованості за процентами - 5 966,69 доларів США, що еквівалентно 70 314,49 грн; пені за несвоєчасне повернення кредиту - 196,97 доларів США, що еквівалентно 2 321,19 грн; пені за несвоєчасне повернення процентів - 280,26 доларів США, що еквівалентно 3 302,73 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що доказів на підтвердження доводів ФОП ОСОБА_1 про те, що спірні договори були вчинені під впливом тяжкої для нього обставини та на вкрай невигідних умов, матеріали справи не містять. Належних та допустимих доказів неправомірного впливу працівників банку на волевиявлення ФОП ОСОБА_1 суду не надано. Спірні договори укладені в письмовій формі та підписані сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договорів, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. На момент укладення спірних договорів позивач не заявляв додаткових вимог та в подальшому виконував їх. Вирішуючи позов банку про стягнення заборгованості, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідачі не виконали належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню з них на користь банку.

У травні 2017 року ФОП ОСОБА_1, ОСОБА_2 подали до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просили скасувати рішення Київського районного суду міста Одеси від 16 лютого 2015 року і рішення Апеляційного суду Одеської області від 19 квітня 2016 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована неврахуванням апеляційним судом того, що спірні договори були вчиненні з метою зміни валюту кредиту з гривні на долари США, при цьому сторони усвідомлювали, що такі зміни не будуть виконані, оскільки кредитні кошти на час укладення договорів про внесення змін вже були надані позичальнику у гривні, а після цього будь-які кошти йому не передавалися. Стягуючи заборгованість, суд не перевірив правильність її розрахунку з врахуванням того, що вона сплачувалася як у гривнях, так і в іноземній валюті. Для правильного вирішення цієї справи необхідно призначити судово-економічну експертизу, у зв'язку з чим справу потрібно передати до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 червня 2016 року відкрито касаційне провадження у цій справі,

12 жовтня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до суду касаційної інстанції заяви, в яких просили постановити ухвалу про закриття касаційного провадження у справі у зв'язку з їх відмовою від касаційної скарги, мотивуючи це недоцільністю подальшого розгляду справи в касаційному порядку у зв'язку з тим, що вони вважають за можливе виконати рішення суду, яке набрало законної сили.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 жовтня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

12 лютого 2018 року справу 520/14537/14-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

У вересні 2018 року Верховним Судом направлено лист заявникам для з'ясування питання, чи підтримують вони раніше подані заяви про відмову від касаційної скарги.

11 листопада 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до суду касаційної інстанції заяви, в яких повідомили, що підтримують раніше подані заяви про відмову від касаційної скарги та зазначили, що їм зрозумілі наслідки відмови від касаційної скарги, передбачені частиною п'ятою статті 398 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно частин четвертої-шостої статті 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати касаційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження. У разі закриття касаційного провадження у зв'язку з відмовою від касаційної скарги на судові рішення повторне оскарження цих рішень особою, що відмовилася від скарги, не допускається. Суд касаційної інстанції має право не приймати відмову від скарги або її відкликання з підстав, визначених у частині п'ятій статті 206 цього Кодексу.

Згідно з частиною п'ятою статті 206 ЦПК України суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Враховуючи, що заяви про відмову від касаційної скарги подано до закінчення касаційного провадження і відсутні підстави, передбачені частиною п'ятою статті 206 ЦПК України, вказані заяви підлягають задоволенню, а касаційне провадження - закриттю.

Керуючись статтями 396, 398 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відмову від касаційної скарги задовольнити.

Прийняти відмову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ОСОБА_2 від касаційної скарги на рішення Київського районного суду міста Одеси від 16 лютого 2015 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 19 квітня 2016 року.

Касаційне провадження за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду міста Одеси від 16 лютого 2015 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 19 квітня 2016 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання кредитного, іпотечного та договору поруки частково недійсними та за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук
Судді:С. О. Карпенко
В. О. Кузнєцов
О. В. Ступак
Г. І. Усик