Справа № 265/7932/18
Провадження № 2/265/1807/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновського А. М.,

при секретарі Злидіній Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання особи такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування вимог зазначив, що є власником домоволодіння АДРЕСА_1. Відповідачі є зареєстрованими у квартирі, однак тривалий час не проживають у ній, оскільки виїхали на постійне проживання до Російської Федерації. Наявність реєстрації відповідачів у помешканні створює низку додаткових витрат з оплати житлово-комунальних послуг. Вважаючи, що відповідачі втратили право користування вказаним житлом, просила визнати їх такими.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_2, діючий від свого імені та від імені неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5, у судове засідання не прибули, надавши заяви про визнання пред'явленого позову у повному обсязі, а також низку документів на підтвердження факту постійного проживання на території Російської Федерації.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_1 на праві особистої приватної власності належить позивачеві ОСОБА_1.

Як вбачається з довідки про складі сім'ї, виданої КСН «Дружба» від 03.09.2018 за № 458, у домоволодінні АДРЕСА_1 зареєстровані: власник - ОСОБА_1, дружина - ОСОБА_7, теща - ОСОБА_8, син - ОСОБА_2, донька - ОСОБА_3, онук - ОСОБА_4, онука - ОСОБА_5. При цьому ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за даною адресою фактично не проживають.

Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Згідно ж із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сім'ї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання.

Так, з довідки за № 55, виданої Товариством власників житла «Развитие» від 07.06.2018, вбачається, що ОСОБА_2 спільно із неповнолітніми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані та проживають у АДРЕСА_2.

Згідно із довідкою за № 44, виданою Муніципальним бюджетним загальноосвітнім закладом ліцей № 8 міста Воронежа від 07.06.2018, неповнолітня ОСОБА_5 навчається у даному освітньому закладі з 01.09.2016.

Згідно із довідкою за № 252, виданою Муніципальним бюджетним загальноосвітнім закладом середня загальноосвітня школа № 99 міста Воронежа від 07.06.2018, неповнолітній ОСОБА_4 навчається у даному освітньому закладі. При цьому ОСОБА_4 документовано паспортом громадянина Російської Федерації серії НОМЕР_1 від 20.10.2017.

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_3 у шлюбі із ОСОБА_9, зареєстрованому Орджонікідзевським відділом ДРАЦС Маріупольського МУЮ у Донецькій області від 29.06.2013, актовий запис № 220, набула прізвище «ОСОБА_3».

Згідно із довідкою за № 458, виданою Адміністрацією Краснянського сільського поселення Новохоперського муніципального району Воронезької області від 13.06.2018, ОСОБА_3 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3, з 25 січня 2017 року. При цьому 25 листопада 2016 року її було документовано видом на проживання на території Російської Федерації серії НОМЕР_2, строком дії до 25.11.2021.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі понад встановлені законодавством строки відсутні за місцем реєстрації, постійно проживають на території Російської Федерації, а тому, враховуючи, в тому числі, визнання ними пред'явленого позову, суд вважає можливим постановити рішення про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням, тим самим задовольнивши пред'явлений позов по суті.

Визнання пред'явленого позову відповідачами не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб.

На підставі п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 259, 263-265, 280, 281, 285 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання особи такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.

2. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування жилим приміщенням - домоволодінням АДРЕСА_1.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

4. Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

5. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0538/.

6. Повний текст рішення складено 05 жовтня 2018 року.

Суддя _________________________