Справа № 2/1519/7751/11
Провадження № 6/521/361/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2018 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйок І.А.,

секретаря судового засідання - Богуш М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

16.08.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, посилаючись на такі обставини.

17 жовтня 2014 року Малиновським районним судом м. Одеси (суддя Целух А.П.) було постановлено ухвалу в цивільній справі № 2/1519/7751/11 за поданням з Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, якою було тимчасово обмежено громадянку України ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею обов'язків, які покладені на неї рішенням суду.

Такі вимоги державний виконавець обґрунтував тим, що на примусовому виконанні у Другому Малиновському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-6223/08, виданого 14.06.2010 р. Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь АТ «Про Кредит Банк» у розмірі 20 274,34 грн., виконавчого листа № 1519/02-7751/11, виданого 28.02.2013 р. Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 105 724,15 грн., на загальну суму 125 998,49 грн.

Боржник ОСОБА_1, як було зазначено в поданні, ухилялась від сплати заборгованості, що унеможливлювало виконання рішень суду, призводило до порушень прав та законних інтересів Стягувачів.

Заявниці відомо, що постановою Малиновського ВДВС ОМУЮ від 16.11.2016 р. виконавчий документ, а саме виконавчий лист № 2-6223/08 від 14.06.2010 р., було повернуто Стягувачу; постановою Малиновського ВДВС ОМУЮ від 30.11.2016 р. виконавчий документ, а саме виконавчий лист № 1519/02-7751/11 від 28.02.2013 р. також було повернуто Стягувачу, та в подальшому більше виконавчі документи не пред'являлися до виконання.

2016 року в процесі виконавчого провадження № у Київському ВДВС ОМУЮ ОСОБА_1 було погашено заборгованість перед Пенсійним фондом України в розмірі 674,16 грн.

Таким чином, на теперішній час у провадженні державної виконавчої служби не перебувають виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів. Це дозволяє вважати, що достатніх підстав для застосування до неї обмеження у вигляді заборони виїзду за межі України немає.

При цьому Боржник не заперечує проти свого обов'язку виконати рішення суду та має намір вживати з цією метою всіх належних заходів.

Одночасно проситть суд взяти до уваги, що на території України на ім'я Боржника одноосібно зареєстровано нерухоме майно - двокімнатну квартиру загальною площею - 45,4 кв. м, житловою площею - 40,0 кв. м за адресою: АДРЕСА_1.

Заявниця звертає увагу суду на ту обставину, що вона народилась у місті Криулень Республіки Молдова, що її мати та більшість її рідних та близьких людей проживають на території Молдови.

Батько заявниці - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та похований у місті Криулень. Мати ОСОБА_1 - ОСОБА_4, 1948 року народження, постійно проживає в АДРЕСА_2, страждає на кілька хронічних захворювань.

Після смерті батька Боржниця отримала 21 серпня 2009 року разом із матір'ю свідоцтво про право на спадщину щодо житлового будинку за вказаною вище адресою та присадибну ділянку.

Крім того, у м. Кишинів Республіки Молдова, за ОСОБА_1 зареєстроване товариство з обмеженою відповідальністю «ARTOLA», яке займається, головним чином, роздрібною торгівлею одягом.

Застосовані на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2014 року заходи забезпечення виконання рішення істотним чином обмежують права Боржника як людини, що охороняються як національним, так і міжнародним законодавством.

Із 2014 року ОСОБА_1 полишена можливості відвідувати хвору матір та надавати їй певну матеріальну та іншу допомогу, не може побувати на могилі батька. Внаслідок заборони виїзду за межі України вона втратила можливість належним чином керувати своїм майном на території Молдови. Для нормальної організації роботи TOB «ARTOLA» необхідна її періодична присутність у компетентних органах Молдови та за місцем розташування конкретних об'єктів торгівлі. Внаслідок відсутності такої можливості значно знизились доходи, які Заявниця отримувала в Молдові, та які є для неї основними. Це, в свою чергу, не дає їй можливості хоча б частково проводити погашення заборгованості перед банками за судовими рішеннями. Внаслідок цього органи ДВС трактують фізичну неможливість Боржника погашати заборгованість як свідоме ухилення від виконання рішень суду.

Заявниця у судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, що самостійно себе представляти не може, а представник знаходиться у іншому процесі і просила відкласти розгляд справи на іншу дату.

Представник Другого Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином причини неявки суду не повідомив.

Представник АТ «Прокредит Банк» у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином причини неявки суду не повідомив.

Представник ПАТ «Дельта Банк» у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином причини неявки суду не повідомив.

Суд дослідивши матеріали справи та заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України вважає, що у її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 12.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України стосовно особи знімається в разі винесення державним виконавцем постанови про: повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), на підставі ч. 1 ст. 48 Закону «Про виконавче провадження»; закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1-6, 8-9, 11-14 ч. 1 ст. 49 Закону «Про виконавче провадження»; скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України в разі належного виконання особою зобов'язань щодо сплати періодичних платежів.

У постанові вказуються номер та дата винесення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Постанова затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і протягом трьох робочих днів надсилається до ГЦОСІ ДПС.

У разі виконання боржником відповідних зобов'язань, а також у зв'язку із закінченням виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 (повна сплата боргу за виконавчим документом) Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить відповідну постанову, копія якої підлягає обов'язковому направленню до Адміністрації ДПС для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю.

ОСОБА_1 до суду не надано, жодного доказу щодо того, що вона зверталась до державної виконавчої служби для того, щоб державний виконавець звернувся до суду з вимогою про скасування тимчасового обмеження її у праві виїзду за межі України.

Суд роз'яснює ОСОБА_1, що скасування (зняття) тимчасового обмеження у праві виїзду громадян за межі України на підставі заяв сторін виконавчого провадження або державного виконавця є неправильним, цим правом наділені органи ДВС, які повинні винести постанову про закінчення виконавчого провадження та на підставі ч. 1 ст. 48, ч. 2 і ч. 3 ст. 49 Закону «Про виконавче провадження» надіслати її до суду або іншого органу (посадовій особі), який її видав.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 48, 49 Закону України «Про виконавче провадження», п. 12.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5, ст.ст. 258, 260, 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ:

22.08.18