Справа № 724/1336/18
Провадження № 4-с/724/8/18
У Х В А Л А

14 вересня 2018 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого-судді: Гураль Л.Л.

секретаря судового засідання: Рижак П.С.

за участю державного виконавця: Сеника І.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хотині Чернівецької області скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Сеник І.Ф., -

В С Т А Н О В И В:

09 серпня 2018 року скаржник ОСОБА_1 звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Сеник І.Ф.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 02.07.2018 року він отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 25.05.2018 року. Вважає дану постанову незаконною та протиправною, оскільки державний виконавець не виконав своїх обовязків, а саме не звернувся до суду із поданнями:

про оголошення в розшук ОСОБА_2;

про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 у звязку із невиконанням договірних зобовязань.

Тому підтримуючи вищевикладене, просить суд визнати дії та бездіяльність державного виконавця Сеник І.Ф. протиправними і незаконними та скасувати постанову про повернення виконавчого документа від 25.05.2018 року.

20.08.2018р. скаржник ОСОБА_1 подав доповнення до скарги, відповідно до якого просив суд зобовязати державного виконавця усунути порушення, а саме:

подати подання до суду щодо: оголошення в розшук боржника; тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України; притягнення до відповідальності за умисне невиконання рішення суду;

накласти штраф на боржника.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, але просив справу слухати у його відсутності, вимоги скарги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Державний виконавець Сеник І.Ф. в судовому засіданні та у відзиві на позов проти скарги заперечує з наступних підстав.

Постановою заступника начальника Відділу від 27.02.2018р. встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, яка направлена на виконання до Державної прикордонної служби України, а боржнику ОСОБА_2 для відома по виконавчому провадженню №40110351 про стягнення аліментів.

Крім того, державний виконавець стверджує, що під час примусового виконання рішення суду ним було здійснено ряд заходів по виявленню рахунків доходів та майна боржника, надіслано запити до ДФС та ПФУ, до Регіонального сервісного центру МВС Управління Держпродспоживслужби у Чернівецькій області, Держгеокастру для виявлення належного на праві власності боржнику майна.

За результатами проведених вищезазначених дій коштів та майна, яке належить боржнику не виявлено. Крім того, перевіркою за адресою, вказаною у виконавчому листі встановлено, що гр. ОСОБА_2 на території с. Колінківці зареєстрований, але в даному населеному пункті не проживає, майна, яке б належало на праві власності та можна звернути стягнення не виявлено, про що складений відповідний акт.

Додатково звертає увагу суду, що 07.08.2018р. за заявою ОСОБА_1 повторно відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №724/1312/16-ц відносно ОСОБА_3

Враховуючи вищенаведене, в задоволенні скарги просить відмовити.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, але був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Постановою державного виконавця від 05.12.2017р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №724/1060/17 від 27.10.2017р.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 04.12.2017р. за ОСОБА_2 не зареєстровано нерухоме майно.

З відповідей Пенсійного фонду України від 05.12.2017р., від 25.01.2018р., від 07.03.2018р., Державної фіскальної служби України від 05.12.2017р., від 26.01.2018р., 12.03.2018р. вбачається відсутність інформації щодо ОСОБА_2

Відповідно до довідки від 20.12.2017р. №31/24-3683 Регіонального сервісного центру в Чернівецькій області транспортні засоби за ОСОБА_2 не зареєстровані.

За довідкою Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області від 28.12.2017р. сільськогосподарська техніка за ОСОБА_2 не зареєстрована.

Вимогою від 02.02.2018р. державний виконавець повідомив начальника територіального сервісного центру 7343 МВС у Чернівецькій області, начальника Головного управління Держпродспоживслужби у Чернівецькій області та начальника відділу Держгеокадастру у Хотинському районі про наявне виконавче провадження по відношенню до ОСОБА_2 та про заборону проводити цивільно-правові операції до повного погашення боргу.

Згідно з довідками Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 09.02.2018р., Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області від 10.02.2018р., ТСЦ 7343 від 13.03.2018р. транспортні засоби та сільськогосподарська техніка не зареєстровані.

Згідно акту державного виконавця від 06.03.2018р. ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 але в даному населеному пункті не проживає. На момент перевірки боржник відсутній, майна, яке б належало йому на праві власності та можна звернути стягнення не має.

Відповідно до відповідей від 07.06.2018р. Пенсійного фонду інформації щодо ОСОБА_2 не знайдено.

Згідно відповідей Державної фіскальної служби від 29.05.2018р. ОСОБА_2 на обліку не перебуває.

Постановою заступника начальника Хотинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 27.02.2018р. у виконавчому провадженні про стягнення аліментів, тимчасово обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Постановою державного виконавця від 07.08.2018р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №724/1060/17 у відношенні боржника ОСОБА_2

За положеннями ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Аналогічні положення містяться в ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи те, що скаржник оскаржувану постанову отримав 06.08.2018р., що підтверджується відомостями про відстеження поштового відправлення Укрпошти, а звернувся зі скаргою 07.08.218р., яка отримана судом 13.08.2018р., то строк на звернення до суду з відповідною скаргою не пропущений.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» Заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобовязаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частино 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII встановлено вичерпний перелік підстав для повернення виконавчого документу стягувачу.

За п.2 ч.1 ст. 37 зазначеного Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

Крім того, відповідно до ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Всупереч вищенаведеним положенням законодавства державний виконавець не звертався до суду з поданням про розшук боржника ОСОБА_2

Крім того, матеріали справи не містять будь-яких належних і допустимих доказів, що підтверджують виконання державним виконавцем вимог ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема щодо проведення перевірки майна боржника не рідше ніж один раз на два тижні щодо виявлення рахунків боржника, та не рідше ніж один раз на три місяці щодо виявлення нерухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Наявні в матеріалах справи копії виконавчого провадження свідчать, що державний виконавець хоча і зробив відповідні запити щодо виявлення коштів та майна боржника, однак без дотримання вимог ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Вищенаведене свідчить, що державним виконавцем не було вжито всіх заходів щодо виявлення майна боржника, на яке можна звернути стягнення і він відповідно до п. 2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» необґрунтовано та передчасно виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

При цьому, звертається увага на те, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, пункт 40). Невід'ємність права сторони на виконання остаточного рішення суду також знайшло своє відображення в рішеннях у справах «Войтенко проти України», «Жовнір проти України», «Шмалько проти України», «Ромашов проти України», «Бакай та інші проти України», «Півень проти України» тощо.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги скарги про визнання протиправною і незаконною бездіяльність державного виконавця Сеника І.Ф. та скасування постанови від 25.05.2018 року про повернення стягувачу виконавчого документа підлягають задоволенню в повному обсязі.

Доводи державного виконавця про відсутній предмет скарги, оскільки 07.08.2018р. повторно відкрито виконавче провадження, судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують доводів наведених в скарзі щодо нездійснення усіх заходів під час примусового виконання рішення суду. Крім того, відповідно до ч.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання.

Разом з цим безпідставними є вимоги скарги про зобовязання подати подання до суду щодо: оголошення в розшук боржника; тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України; притягнення до відповідальності за умисне невиконання рішення суду; накласти штраф на боржниказ наступних підстав.

Виходячи зі змісту п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 07.02.2014, № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 37 - 38 Закону про виконавче провадження, проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення (частина третя статті 39 Закону про виконавче провадження).

Статтею 18 закону України «Про виконавче провадження» визначено обовязки і права виконавців, обовязковість вимог виконавців, згідно з частиною 3 якої Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Отже, звернення до суду із поданням про розшук боржника та обмеження у праві виїзду за межі України, накладення на божника штрафу може здійснюватися лише виконавцем згідно із Законом про виконавче провадження, що позбавляє можливості суд зобовязати виконавця до вчинення таких дій.

У звязку з цим, в задоволенні скарги ОСОБА_1 про зобовязання державного виконавця усунути порушення, а саме: подати подання до суду щодо: оголошення в розшук боржника; тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України; притягнення до відповідальності за умисне невиконання рішення суду; накласти штраф на боржника - відмовити.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 12, 81, 258, 447, 450-451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Хотинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_4, боржник ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Хотинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_4 по винесенню постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 25.05.2018р. у виконавчому провадженні №55302453 неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Хотинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_4 від 25.05.2018р. про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №55302453.

В задоволенні скарги про зобовязання державного виконавця усунути порушення, а саме: подати подання до суду щодо: оголошення в розшук боржника; тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України; притягнення до відповідальності за умисне невиконання рішення суду; накласти штраф на боржника відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Хотинський районний суд, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 14.09.2018р.

Суддя: ОСОБА_5