№2/263/618/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2018 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненка В.О.,

при секретарі Турчиній Н.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом про звільнення з-під арешту квартири АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі біржового контракту від 15.11.2000 року. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 25 вересня 2015 року, вказаний біржовий контракт було визнано дійсним. На підставі рішення суду нею було зареєстровано право власності на вказану квартиру, але згодом було зясовано, що на квартиру накладений арешт 24.07.2003 року на підставі постанови Приморського ВДВС, згідно якої накладено арешт на все майно яке належить ОСОБА_2, яка була попереднім власником спірної квартири. Оскільки ОСОБА_2 є колишнім власником квартири та не має ніякого відношення до її квартири, просить звільнити нерухоме майно з-під арешту.

Під час розгляду справи позивачка подала заяву про забезпечення позову шляхом зняття арешту з квартири, оскільки, як власника вказаного нерухомого майна, на яке безпідставно накладений арешт, тривалий час порушуються її права.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини.

Згідно заочного рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 25 вересня 2015 року, визнано біржовий контракт №3-17 (договір купівлі-продажу) квартири АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений 15.11.2000 року Універсальною товарною біржею «Гарант-Україна», зареєстрований 04.12.2000 року за реєстровим №448 Міським комунальним підприємством «Маріупольське бюро технічної інвентаризації», дійсним.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №48196158 від 23.11.2015 року, ОСОБА_1, є власником квартири №5 у будинку №5 по вулицю Коцюбинського у місті Маріуполі.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №79275667 від 31.01.2017 року, постановою АА390374 виданого 24.07.2003 року Управлінням юстиції Приморського району міста Маріуполя, накладено арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 (реєстратор 18.07.2005 року Четверта маріупольська державна нотаріальна контора).

Згідно листа Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного ТУЮ у Донецькій області від 11.04.2018 року, надати суду вичерпні документи на підставі яких було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3 (АА390374 від 24.07.2003 року), не мають можливості, у звязку із тим, що строки зберігання виконавчих проваджень становить 1 рік, після чого підлягає знищенню.

Таким чином, з наданих документів вбачається, що постановою державного виконавця від 24.07.2003 року було накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_2, а саме на квартиру АДРЕСА_1, в той час, коли остання вже не була власником вказаного житла відповідно до біржового контракту №3-17 від 15.11.2000 року.

Відповідно до положень ст.149, ст.150 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Позов забезпечується, у тому числі, заходами, необхідними для ефективного захисту або поновлених чи оспорюваних прав та інтересів.

З урахуванням вищенаведеного, з урахуванням часу дії арешту майна понад 15 (пятнадцять) років, суд вважає, що наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки відмова в їх застосуванні може ускладнити виконання рішення суду. При цьому суд зазначає, що позовні вимоги та вимоги про забезпечення позову не є тотожними.

Керуючись ст.ст.149, ст.150, ст.152, ст.153, ст.353 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Зняти арешт, накладений постановою АА390374 виданого 24.07.2003 року Управлінням юстиції Приморського району міста Маріуполя, з квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1).

Копії ухвали, яка є обовязковою для виконання, направити сторонам, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Юридичного департаменту Маріупольської міської ради (пр. Миру, 114, м. Маріуполь, 87500).

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя В.О. Ковтуненко