РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1652/18

2/609/823/2018

"29" грудня 2018 р. Шумський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Ковтуновича О.В.

за участі:

секретаря судового засідання Сандулович О.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

вимоги позивача: про визнання права власності на спадкове майно

учасники справи - не з'явилися

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 виклад позиції позивача.

1. 21 грудня 2018 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом, що залишилося після смерті батька ОСОБА_4

2. Позов обгрунтований тим, що 06.08.2007 року померла мати позивача ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина на належне її майно, що складається із: 1/4 частини домоволодіння у с.Угорськ по вул. Долина, 5 Шумського району Тернопільської області. Дане домоволодіння відноситься до колгоспного двору, померла була членом колгоспного двору.

Після смерті ОСОБА_5 успадкував все спадкове майно її чоловік ОСОБА_4, оскільки він був головою колгоспного двору, однак юридично його не оформив.

06.11.2014 року помер батько позивача ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, що складається із: права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Угорської сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 0,46 га., кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0587, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №020412 виданого 12.04.2006 року Шумською РДА; 2/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями у с.Угорськ по вул. Долина, 5 Шумського району Тернопільської області. Дане домоволодіння відноситься до колгоспного двору, померлий був головою колгоспного двору.

Інші частки колгоспного двору належать позивачу та відповідачу по справі, який відмовляється від своєї частки на користь позивача.

На випадок своєї смерті померлий зробив розпорядження, склавши заповіт, згідно якого призначив позивача спадкоємцем усього належного йому майна.

Позивач звертався у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак отримав усну відмову у якій зазначено, що «у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку», із рекомендацією звернутися до суду.

На підставі викладеного, позивач просить позов задоволити та визнати за ним, право власності на спадкове майно за заповітом, яке залишилося після смерті батька ОСОБА_4

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 21 грудня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 29 грудня 2018 року.

4. У судове засідання сторони не з'явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі із повним підтриманням та визнанням позовних вимог.

5.Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

6. Із повторного свідоцтва про смерть cерії І-ИД № 247484 від 20.12.2018 року, що видане Шумським районним ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області вбачається, що 06.08.2007 року померла мати позивача ОСОБА_5

7. Із свідоцтва про смерть cерії І-ИД № 180735 від 07.11.2014 року, що видане Угорською сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що 06.11.2014 року помер батько позивача ОСОБА_4

8. Померлому належало майно, що складається із: права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Угорської сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 0,46 га., кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0587, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №020412 виданого 12.04.2006 року Шумською РДА; 2/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями у с.Угорськ по вул. Долина, 5 Шумського району Тернопільської області.

9. Із свідоцтва на право особистої власноті на будинковолодіння від 10.12.1989 року вбачається, що домоволодіння, яке знаходиться у с.Угорськ по вул.Долина, буд.5 Шумського району Тернопільської області, належить колгоспному двору, головою якого є померлий ОСОБА_4

10. Згідно архівного витягу №2230 від 18.12.2018 року, із погосподарської книги №3 Угорської сільської ради Шумського району Тернопільської області за 1986-1990 роки слідує, що станом на 01.07.1990 року у домоволодіння, яке розташоване у с.Угорськ Шумського району Тернопільської області, були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4 (голова сімї), ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2 (члени сімї).

11. Померлій ОСОБА_5 належала 1/4 частини домоволодіння у с.Угорськ по вул. Долина, 5 Шумського району Тернопільської області, яку успадкував її чоловік - ОСОБА_4, якому також належа 1/4 частина вищевказаного житлового будинку. Таким чинном, останньому належало 2/4 частини домоволодіння у с.Угорськ по вул.Долина, 5 Шумського району Тернопільської області.

12. Позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_2, також належить по 1/4 частині домоволодіння у с.Угорськ по вул. Долина, 5 Шумського району Тернопільської області, однак остання відмовляються від своєї частки на користь позивача.

13. Із довідки про технічні показники обєкта нерухомого майна №321 виданої 20.12.2018 року КП «Шумське БТІ» вбачається, що житловий будинок 1973 року побудови з господарськими будівлями, який знаходиться у с.Угорськ по вул. Долина, 5 Шумського району Тернопільської області, зареєстрований за померлим ОСОБА_4, на підставі свідоцтва на право особистої власності на будинковолодіння.

14. Судом було встановлено, що позивачем ОСОБА_1 було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться у с.Угорськ по вул. Долина, 5 Шумського району Тернопільської області.

15. Згідно досліджених матеріалів справи судом було встановлено, що померлі ОСОБА_5 та ОСОБА_4, являються батьками позивача ОСОБА_1, що стверджується: свідоцтвом про народження серії ІV-УР № 826923 від 05.09.1961 року.

16. Померлий ОСОБА_4 залишив заповіт, посвідчений секретарем Угорської сільської ради 27.11.2012 року, реєстраційний запис №87, згідно якого заповів все своє спадкове майно позивачу.

17. Згідно довідки №515 від 18.12.2018 року виданої Шумською міською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що позивач ОСОБА_1 проживав разом із померлим ОСОБА_4, який помер 06.11.2014 року, що дає підставу вважати позивача таким, що прийняв спадщину в силу ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем ОСОБА_4

ІV. Оцінка Суду.

18. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав (див. пункт 4), таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

19. У відповідності до ст. 112 ЦК Української РСР, майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

20. Відповідно до ст.120 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

21. За змістом статті 524 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, статей 1216; 1217; 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

22. На підставі статей 1216,1217,1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

23. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

24. Із ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

25. У відповідності до ст.1235 ЦК України Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

26. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

27. Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

28. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

29. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

30. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

31. У зв'язку із чим, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на житловий будинок та земельну ділянку не може, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

32. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на житловий будинок та земельну ділянку не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

33. Позивачем при подачі позову було сплачено 1072 грн. 00 коп. судового збору. Позивач просить не застосовувати до ОСОБА_2 вимоги статті 141 ЦПК, а всі судові витрати покласти на нього.

З цих підстав,

Керуючись статтями 15, 16, 328, 1216-1218, 1233, 1235, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263 - 265 Цивільно процесуального кодексу, ст.ст. 120, 112 ЦК Української РСР суд суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, код: НОМЕР_2) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, жителька с.Угорськ Шумського району, Тернопільської області, НОМЕР_3, код: НОМЕР_4) про визнання права власності на спадкове майно - задоволити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, код: НОМЕР_2) в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Угорської сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 0,46 га., кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0587, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому ОСОБА_4, який помер 06.11.2014 року, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №020412 виданого 12.04.2006 року Шумською РДА.

3. Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_1, код: НОМЕР_2) в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька - ОСОБА_4, який помер 06.11.2014 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями у с.Угорськ по вул. Долина, 5 Шумського району Тернопільської області.

4. Не застосовувати до ОСОБА_2 вимоги статті 141 ЦПК.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шумський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 29 грудня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_6