Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2018 року

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

при секретарі судового засідання Гавриленко В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради Луганської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_2, який помер 13.01.2018 р.

Позивач у наданій суду письмовій заяві позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача у письмовій заяві позов визнав, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив розглядати за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 10 січня 1995 р. померла бабуся позивача ОСОБА_3, яка за родинними відносинами є матірю матері позивача ОСОБА_4, яка померла 08.12.2017 р.

13.01.2018 р. помер батько позивача ОСОБА_2.

За життя рідних позивача, ОСОБА_2 (батько), ОСОБА_4 (матір), ОСОБА_3 (бабуся), приватизували та набули у приватну власність квартиру АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 69 від 10.12.1993 р. Згідно цього свідоцтва вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, (батько), ОСОБА_4 (матір), ОСОБА_3 (бабуся) по 1/3 частини кожному.

Також, матір, батько та бабуся позивача, на час смерті проживали однією сімєю та вели спільне господарство і були зареєстровані за однією адресою: м. Лисичанськ, вул. Севастопольська, 2/18.

Після смерті бабусі - ОСОБА_3 (10.01.1995 р.), відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3. Оскільки матір позивача - ОСОБА_4, була єдиним спадкоємцем після своєї матері і бабусі позивача - ОСОБА_3, і за законом відносилася до першої черги спадкування, матір позивача будучи зареєстрованою та фактично мешкаючи за цієї адресою, фактично вступила в управління спадковим майном після своєї матері відповідно до статті 549 ЦК УРСР.

Але за життя, матір позивача не встигла оформити свої спадкові права на 1/3 частину вказаної квартири.

Як зазначалося вище, що 08.12.2017 р. померла матір позивача. Після смерті матері, відкрилася спадщина на 2/3 частини вказаної квартири, яка складається з 1/3 частини ОСОБА_3 (бабусі) та 1/3 частини матері позивача.

Батько позивача, будучи чоловіком матері, та мешкаючи разом з нею за однією адресою, прийняв спадщину, тобто 2/3 частини вказаної квартири.

13 січня 2018 р. помер батько позивача. Після смерті батька, відкрилася спадщина на 1/1 частину квартири, яка складається з 2/3 частини, яку батько успадкував після своєї дружини та 1/3 частини, яка належала йому на праві власності (приватизована частина).

Оскільки єдиним спадкоємцем після свого батька, залишився тільки позивач, то він звернувся до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав на вищевказану квартиру.

23.07.2018 р. нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частини квартири, а на решту 1/3 частини, нотаріус повідомив, що йому необхідно отримати деяку інформацію зі Спадкового реєстру.

При перевірці нотаріусом за даними Спадкового реєстру, було встановлено, що після померлої бабусі позивача, відсутня спадкова справа. Тому нотаріусом було здійснено запит до Луганського обласного державного нотаріального архіву, на який отримано відповідь про неможливість надання інформації у звязку з відсутністю алфавітної книги обліку спадкових справ, так як вона знаходиться в місті Луганську, тобто на тимчасово окупованій території.

У звязку з тим, що фактично спадкове майно (спадщина), зокрема 1/3 частина квартири АДРЕСА_4, що належала його бабусі, належить йог матері, а після її смерті, 2/3 частини успадкував батько позивача, і після його смерті відкрилась спадщина на 1/1 частину квартири, але у звязку з неможливістю отримати від архіву документів про спадкові справи, позивач юридично не має змоги оформити право власності на це майно.

Згідно ст. 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив.

Згідно ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з ОСОБА_5 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „Про судову практику у справах про спадкування вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців.

Суд вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову представником відповідача слід прийняти.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 12, 206, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 до Лисичанської міської ради Луганської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_2, який помер 13 січня 2018 р.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: