Провадження № 2/727/1972/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді: Чебан В.М.

при секретарі: Меренчук Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, посилаючись на те, що квартира під №29, яка розташована в будинку під №13-б по вулиці О.Щербанюка (колишня назва вул.Чапаева) в м.Чернівці, яка складається з двох житлових кімнат загальною площею 42,2 кв.м., в тому числі жилою площею 27,7 кв.м., належить їй на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право на власності на квартиру від 17.06.2002 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 04.06.2002 року №95/3.

У вказаній квартирі, окрім позивачки значаться зареєстрованими в якості членів сімї її син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, невістка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, і онуки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується відповідною довідкою №29 від 08.10.2018 року, виданою ЖБК №9. Однак, вказує, що в зазначеній квартирі фактично проживаєвона одна, а відповідачі з літа 2003 року в ній не проживають, про що свідчать акти обстеження квартири від 18.04.2017 року і від 08.10.2018 року, складені представниками ЖБК №9 та сусідами.

Стверджує, що на початку червня 2003 року її син ОСОБА_2 разом з дружиною ОСОБА_3 та синами ОСОБА_4 і ОСОБА_5 виїхали в пошуках роботи за межі України і більше в м.Чернівці не поверталися. Син періодично спілкується з позивачкою по телефону і з його слів останній відомо, що він зі своєю сімєю перебуває в Болгарії, всі вони мають там роботу і вже придбали дві квартири - в одній проживає він з дружиною, а в другій - їх сини, на підтвердження чого син позивачки надав довідки від 17.08,2018 року про адресу постійного проживання всіх членів його сімї.

Зазначає, що відповідачі в належній їй на праві власності квартирі не проживають з 2003 року і не користується нею без поважних причин та з власної ініціативи. Ніяких особистих речей відповідачів в квартирі немає, участі в оплаті експлуатаційних та комунальних платежів за квартиру вони не приймають. Жодних спроб вселитися в дане жиле приміщення з 2003 року і до цього часу вони не здійснювали і зробити це наміру не мають, оскільки проживають в іншій країні, де забезпечені роботою і житлом. Перешкод в користуванні квартирою позивачка відповідачам не чинила. Домовленості про збереження за ними права користування квартирою на час їх відсутності між сторонами не було. Таке право їм не надано і діючим цивільним чи житловим законодавством. За таких умов вони можуть бути в судовому порядку визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням, в якому не проживають понад один рік.

Позивач звертає увагу суду на те, що наявність у відповідачів реєстрації місця проживання в належній їй на праві власності квартирі перешкоджає перепризначенню субсидії, яку позивач раніше отримувала на фактичну кількість проживаючих в квартирі осіб, тобто тільки на себе, через що виникла необхідність у тому, щоб відповідачів визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Вказує, що на даний час вона позбавлена можливості вирішити з відповідачами в добровільному порядку питання про зняття їх з реєстрації місця проживання в належній їй на праві приватної власності квартирі, оскільки вони в Україні не проживають і в силу ряду обставин не мають можливості приїхати в м.Чернівці для вирішення питання про зняття з реєстрації.

На основі викладеного, позивач просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою під №29, що розташована в будинку №13-Б по вулиці О.Щербанюка в м.Чернівці.

Позивач в судове засідання не зявилась, однак до початку розгляду судом справи від неї надійшла заява, згідно якої просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо винесення заочного рішення суду.

Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча були повідомлені про час та місце розгляду даної справи в суді в передбаченому законом порядку, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності та постановити заочне рішення.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири №29, яка розташована в будинку під №13-б по вулиці О.Щербанюка (колишня назва вул.Чапаева) в м.Чернівці, яка складається з двох житлових кімнат загальною площею 42,2 кв.м., в тому числі жилою площею 27,7 кв.м., відповідно до свідоцтва про право на власності на квартиру від 17.06.2002 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 04.06.2002 року №95/3 (а.с.7) та згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №143384547 від 31.10.2018 року (а.с.37).

Відповідно до довідки ЖБК №9 від 08.10.2018 року за №29 у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрованими значаться ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.8).

Відповідно до акту ЖБК №29 від 08.10.2018 року (а.с.9-10) ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_8, але не проживають за вказаною адресою з літа 2003 року.

Також, як вбачається з довідок про місце проживання (а.с.12-27) ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, та ОСОБА_5 зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_9.

Згідно зі ст. 71 ЖК Української PCP, жиле приміщення за наймачем або членами його сімї зберігається протягом шести місяців.

Статтею 72 ЖК Української PCP встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За ч.1 ст.321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно до ст.391 ЦК України - власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, відповідно до зазначених вимог Закону відповідачі є особами, які втратили право на користування спірним житлом.

За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 141, 263, 265, 268, 273, 282, 284, 289, 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Винести заочне рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою під №29, що розташована в будинку №13-Б по вулиці О.Щербанюка в м.Чернівці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Дане заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

З повним текстом рішення суду учасники справи можуть ознайомитись 27 грудня 2018 року.

СУДДЯ: