АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 липня 2018 року

м.Харків

справа № 640/1098/18

провадження № 22-ц/790/379318

Апеляційний суд Харківської області у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Хорошевського О.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м.Харкова від 27 квітня 2018 року, постановлене під головуванням судді Зуб Г.А., в залі суду в місті Харкові, -

в с т а н о в и в:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 27 квітня 2018 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 104 920 грн. як 4-кратний розмір часткової попередньої оплати відповідно до пункту 4 попереднього договору від 19.08.2017 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в розмірі 1049,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з ОСОБА_2 1000 доларів США, що є попередньою оплатою (авансом) за договором від 19.08.2017 року; в інших позовних вимогах просив суд відмовити.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що за попереднім договором купівлі-продажу від 19.08.2017 року він зобов'язався квартиру АДРЕСА_1, яка буде належати відповідачу у майбутньому, не пізніше 10 робочих днів з моменту реєстрації на себе права власності укласти основний договір купівлі-продажу вказаної квартири із позивачем. Квартира реалізовувалась на публічних торгах. ОСОБА_2 приймав участь у даних торгах, проте переможцем торгів стала інша особа. Таким чином, укладення основного договору стало неможливим через перемогу в електронних торгах іншої особи. Погоджується, що він має повернути позивачу за попереднім договором 1000 доларів США, що є попередньою оплатою (авансом). Проте не визнає позов в іншій частині, оскільки вважає, що зобов'язання за попереднім договором припинилися через те, що жодна зі сторін договору не направила другій стороні пропозицію про укладення основного договору купівлі-продажу квартири. Стягнення суми за пунктом 2.6. попереднього договору є безпідставним, оскільки підготування документів для нотаріального посвідчення договору стало неможливим через неотримання ОСОБА_2 права власності на квартиру на електронних торгах.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. Зазначив, що сторони в попередньому договорі не обумовлювали підстави для звільнення відповідача від відповідальності, зокрема через неможливість придбання квартири з торгів. Відповідач, уклавши попередній договір та отримавши попередню оплату, був впевнений у власній спроможності з виконання його умов.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не набув права власності на квартиру, а тому не в змозі був в майбутньому укласти договір купівлі-продажу, оскільки об'єкт договору відсутній. Разом з тим сторони передбачили, що у випадку невиконання договору ОСОБА_2 повертає ОСОБА_1 4-кратний розмір часткової попередньої оплати, що становитиме еквівалент суми 4 000 доларів США за курсом НБУ на момент такого повернення.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що 19 серпня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Пунктом 1 Попереднього договору сторони погодили, що вони зобов'язуються в майбутньому, в строк до 18.00 год. 18.12.2017 року, але не пізніше 10 робочих днів з моменту реєстрації за ОСОБА_2 права власності на вищезазначену квартиру, укласти основний договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, яка у майбутньому буде належати ОСОБА_2 на праві власності. Загальна ціна об'єкту визначається сторонами у розмірі 1 554 200 грн., що є еквівалентом 58 320 доларів США за курсом НБУ. ОСОБА_1 видав ОСОБА_2 часткову попередню оплату у сумі 26 000 грн., що є еквівалентом 1000 доларів США з курсом НБУ у рахунок сплати належної з нього суми 1 554 200 грн.

Основний договір купівлі-продажу квартири сторонами укладений не був.

Як на підставу позовних вимог про стягнення коштів, ОСОБА_1 посилався на те, що відповідно до п. 4 попереднього договору від 19.08.2017 року одностороння відмова від виконання зобов'язань за цим договором не допускається. У випадку невиконання договору (відмови від укладення договору купівлі-продажу, наявності зареєстрованих осіб, несплати комунальних платежів, наявності заборони відчуження на об'єкті чи податкової застави, порушень вимог п. 2.6 цього договору) ОСОБА_2 повертає ОСОБА_1 4-кратний розмір часткової попередньої оплати, що становитиме еквівалент суми 4000 доларів США за курсом НБУ на момент такого повернення. З урахуванням того, що основний договір купівлі-продажу укладено не було, а також відповідач не зареєстрував за собою право власності на вказану квартиру, тобто не підготував документи, що підтверджують його право власності на квартиру, а тим самим порушив своє зобов'язання, - ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача на його користь 115 461,47 грн., як 4-кратний розмір часткової попередньої оплати, що становитиме еквівалент суми 4000 доларів США за курсом НБУ на момент такого повернення.

Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Матеріали справи свідчать про те, що у пункті 3 та 4 Попереднього договору, укладеного між сторонами, передбачено, що сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення основного договору, повинна відшкодувати іншій стороні збитки, завдані простроченням. Одностороння відмова від виконання зобов'язань за цим договором не допускається. У випадку невиконання договору (відмови від укладення договору купівлі-продажу, наявності зареєстрованих осіб, несплати комунальних платежів, наявності заборони відчуження на об'єкті чи податкової застави, порушень вимог п. 2.6 цього договору) ОСОБА_2 повертає ОСОБА_1 4-кратний розмір часткової попередньої оплати, що становитиме еквівалент суми 4000 доларів США за курсом НБУ на момент такого повернення.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із вимогами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтями 626 та 627 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Сторонами не заперечується, що основний договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 укладений не був у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 не набув право власності на вказану квартиру.

Таким чином, має місце невиконання ОСОБА_2 умов Попереднього договору від 19.08.2017 року, що є підставою для застосування пункту 4 вказаного договору.

Разом з тим колегія суддів зазначає, що ОСОБА_2 на час укладення попереднього договору був обізнаний про те, що квартира, щодо якої укладено попередній договір, йому не належить. Участь в електронних торгах не тягне за собою обов'язкового набуття квартири у власність. Тобто розумів наявність ризиків ненабуття квартири у власність. Проте погодився на умови попереднього договору щодо повернення чотирьохкратного розміру часткової попередньої оплати.

Тому доводи апелянта про відсутність підстав для задоволення позову у зв'язку із неможливістю укладення основного договору через неотримання квартири у власність за результатами електронних торгів, є безпідставними.

Висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог відповідає вимогам закону з урахуванням курсу долара на час ухвалення рішення судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки договір є обов'язковим для виконання сторонами на підставі ст. 629 ЦК України.

Рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 27 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.М. Хорошевський