Ухвала

22 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 695/2808/17-ц

провадження № 61-187св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

третя особа без самостійних вимог - головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції Нечипоренко ВікторіяВікторівна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 13 травня 2016 року у складі колегії суддів: Бородійчука В. Г., Демченка В. А., Подороги В. М.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до

ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що 07 червня 2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Золотоніського МУЮ та який розірвано рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 жовтня 2010 року.

За час перебування у шлюбі, у сторін народилась донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу залишилась проживати разом з ОСОБА_1

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 листопада 2006 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця починаючи з 24 жовтня 2006 року до досягнення донькою повноліття.

16 листопада 2006 року судом видано виконавчий лист № 2-1467/2006, а

22 листопада 2006 року за постановою державного виконавця ДВС у

місті Золотоноша та Золотоніському районі відкрито виконавче провадження.

ОСОБА_2 аліменти на неповнолітню доньку сплачував не регулярно. Заборгованість відповідача утворилася з вересня 2008 року та на час звернення до суду з даними позовними вимогами залишається не погашеною, та розмір неустойки у зв?язку з несплатою аліментів становить 216 334,44 грн.

09 лютого 2016 року Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області вирішив позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 116 867,03 грн неустойки за несвоєчасну сплату аліментів на доньку ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 2 163,34 грн судового збору за подання позову та

121,80 грн судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову залишено в силі до виконання зобов?язань.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що з вини відповідача утворилася заборгованість зі сплати аліментів, на час ухвалення рішення залишається непогашеною, тому позивачка має право на захист свого порушеного права шляхом пред'явлення позову про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Стягуючи розмір неустойки, суд першої інстанції керувався наявними в матеріалах справи розрахунками та розраховував пеню за формулою: сума заборгованості помножена на ставку пені, у відсотках за день прострочення помножено на кількість днів прострочення. Також, у відповідності до статті 88 ЦПК України стягнув суму судового збору, сплаченого позивачкою при розгляді справи.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 13 травня 2016 року рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від

09 лютого 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4 938,05 грн неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з вересня

2008 року по серпень 2015 року включно.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі

493,80 грн, понесених нею під час розгляду справи.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від

09 лютого 2016 року в частині вирішення питання про застосування заходів забезпечення позову до виконання зобов?язань залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що з вини відповідача утворилася заборгованість зі сплати аліментів. Позивачка має право на захист свого порушеного права шляхом пред'явлення позову про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, який розраховується за формулою: заборгованість по аліментах за місяць помножена на 1 % пені та помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальну сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

У касаційній скарзі, поданій у травні 2016 року ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду Черкаської області від 13 травня

2016 року та залишити в силі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09 лютого 2016 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що: при ухваленні рішення судом першої інстанції виконано всі вимоги ЦПК України, справу вирішено згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також застосовані норми витлумачені судом правильно. Судом апеляційної інстанції під час ухвалення рішення порушено не лише норми СК України та ЦК України, а і норми ЦПК України на основі одностороннього та неповного з?ясування всіх обставин справи, що унеможливило встановлення фактичних істотних обставин справи. Остання правова позиція Верховного Суду України, яку застосував суд апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення, викладена в постанові від 25 листопада 2015 року справа

№ 6-2022цс15 зводить нанівець мету з якою взагалі законом передбачена пеня, як засіб спонукання до належного виконання обов?язків. При цьому права дитини на матеріальне утримання її батьками до повноліття порушуються. А тому суд апеляційної інстанції повинен був відступити від правової позиції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 червня 2017 року цивільну справу

№ 695/2808/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Золотоніського міського управління юстиції Нечипоренко В. В., про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У грудні 2017 року касаційна скарга разом із матеріалами цивільної справи надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2018 року зупинено касаційне провадження у справі № 695/2808/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Золотоніського міського управління юстиції Нечипоренко В. В., про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 13 травня 2016 року, до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 572/1762/15-ц.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц касаційну скаргу касаційну скаргу ОСОБА_7 задоволено частково.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 29 жовтня 2015 року та рішення апеляційного суду Рівненської області від 19 жовтня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зазначена постанова оприлюднена на офіційному сайті Державного реєстру судових рішень 16 липня 2018 року.

Статтею 254 ЦПК України встановлено, що провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

З дня поновлення провадження у справі перебіг процесуальних строків продовжується.

Провадження у справі продовжується зі стадії, на якій його було зупинено.

З огляду на викладене, та те, що перестали існувати обставини, які були підставою для зупинення касаційного провадження у справі

№ 695/2808/14-ц Верховний Суд у складі суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне поновити касаційне провадження у справі № 695/2808/14-ц.

Керуючись пунктом 14 частини першої статті 253, статями 254, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити касаційне провадження у справі № 695/2808/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Золотоніського міського управління юстиції Нечипоренко Вікторія Вікторівна, про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 13 травня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко
В. І. Журавель
В. М. Коротун
В. П. Курило