23.08.2018 Провадження по справі № 2/380/296/18
Справа № 380/650/18
Рішення

Іменем України

23 серпня 2018 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Лісовенка П.І.

при секретарі : Романовській Л.І.

з участю адвоката: Романішіна Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до фермерського господарства «АННА-АГРО-ПЛЮС» про розірвання договорів оренди земельних ділянок та стягнення заборгованості по орендній платі,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати договори оренди земельних ділянок, укладені 20.01.2016 року між нею та фермерським господарством «АННА-АГРО-ПЛЮС», зареєстровані Реєстраційною службою Тетіївського районного управління юстиції Київської області за № 13183421 та № 13183660, стягнути з ФГ «АННА-АГРО-ПЛЮС» заборгованість по виплаті орендної плати в сумі 10416 гривень та зобов?язати відповідача повернути належні їй земельні ділянки. Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником двох земельних ділянок площею 2,6164, кадастровий номер НОМЕР_1 та площею 2,6141, кадастровий номер НОМЕР_2, які розташовані на території Кошівської сільської ради Тетіївського району Київської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 20.01.2016 року вказані земельні ділянки вона передала в оренду ФГ «АННА-АГРО-ПЛЮС» строком на сім років з виплатою орендної плати в сумі 1930,20 гривень з урахуванням (чи без урахування) індексу інфляції з виплатою в строк не пізніше 31 грудня кожного року. Проте відповідач порушив умови укладених договорів та не виплатив їй орендної плати за землю за 2016-2017 року, а тому ОСОБА_2 просить дані договори розірвати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що 20.01.2016 року вона уклала два договори оренди належних їй земельних ділянок з представником ФГ «АННА-АГРО-ПЛЮС» І.Сіренком. Він пообіцяв їй виплачувати орендну плату в передбаченому розмірі з доставкою коштів за місцем проживання. Проте на протязі 2016-2017 років вказаних коштів жодного разу не привіз. До ФГ «АННА-АГРО-ПЛЮС» з вимогою чи проханням виплатити орендну плату вона не зверталася. Грошові перекази, які надійши їй 12.07.2018 року та 12.08.2018 року як оплата орендної плати за землю і так само кошти від представника ФГ «АННА-АГРО-ПЛЮС» Романішіна Є.В. вона брати відмовилася, оскільки її адвокат сказав дані кошти не брати і підписів своїх ніде не ставити, оскільки тоді неможливо буде достроково розірвати укладені договори.

Представник відповідача адвокат Романішін Є.В. позовних вимог не визнав, посилаючись на наданий відзив на позовну заяву. Суду пояснив, що позивач в 2016 та в 2017 роках повідомлялася про час та місце виплати орендної плати за землю, проте жодного разу за отриманням коштів не прибула. В 2018 році від отримання орендної плати за весь період дії договорів відмовилася, а тому невиплата орендної плати за землю за договорами оренди земельних ділянок площею 2,6164, кадастровий номер НОМЕР_1 та площею 2,6141, кадастровий номер НОМЕР_2, сталася не з вини відповідача ФГ «АННА-АГРО-ПЛЮС».

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником двох земельних ділянок площею 2,6164, кадастровий номер НОМЕР_1 та площею 2,6141, кадастровий номер НОМЕР_2, які розташовані на території Кошівської сільської ради Тетіївського району Київської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копіями свідоцтв про право власності на нерухоме майно (а.с.17,18). 20.01.2016 року між позивачем та відповідачем ФГ «АННА-АГРО-ПЛЮС» було укладено договори оренди даних земельних ділянок строком на 7 років - а.с.9-12, 13-14 (далі Договори). Дані договори зареєстровані Реєстраційною службою Тетіївського районного управління юстиції Київської області за № 13183421 та № 13183660 (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта - а.с.15-16).

Відповідно до п.п. 8-10 Договорів, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1930,20 гривень. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням (без урахування) індексів інфляції та вноситься після збору урожаю, але не пізніше ніж до 31 грудня поточного року. Проте на протязі 2016-2017 років орендна плата позивачу виплачена не була.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно із ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно до ч.ч.3, 4 ст.31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Разом з тим, Верховний Суд України у своїй постанові від 11.10.2017 року в справі № 9-1449цс17 зазначив, що враховуючи врегулювання відносин, пов'язаних з орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

Так, відповідно до ч. 2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до п.п.38,39 Договорів, за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Сторона, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 06.12.2016 року ФГ «АННА-АГРО-ПЛЮС» на адресу позивача було направлено лист-пропозицію з проханням прибути на територію тракторної бригади в с. Погреби, вул. Ювілейна для отримання орендної плати за 2016 рік за земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2. Лист був відправлений цінним листом та прийнятий відділом поштового зв'язку Погреби 06.12.2016 року (а.с.37, 38). Аналогічний лист-пропозицію було відправлено і в 2017 році - 04.12.2017 року (а.с.39, 40). Проте позивач жодного разу за отриманням коштів не прибула.

23.04.2018 року на адресу позивача було повторно направлено лист-пропозицію з проханням прибути на територію тракторної бригади в с. Погреби, вул. Ювілейна для отримання орендної плати за 2016 та 2017 роки, який повернувся за закінченням терміну зберігання (а.с.46,47).

Твердження позивача про те, що вона даних листів не отримувала, не підтверджують її позицію про умисну невиплату відповідачем орендної плати, оскільки в судовому засіданні позивач сама підтвердила те, що вона до ФГ «АННА-АГРО-ПЛЮС» з вимогою чи проханням виплатити орендну плату жодного разу не зверталася, банківських реквізитів для перерахування коштів в безготівковій формі не надавала.

Крім того, із довідок про доходи позивача ОСОБА_2 вбачається, що останній в 2016 році було нараховано 8000 гривень орендної плати за землю за укладеними Договорами, в 2017 році - 10000 гривень, з яких утримано податок з доходів фізичних осіб та військовий збір, які було зараховано на реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача (а.с.41-45).

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд вважає, що дії відповідача не містять істотного порушення умов Договорів у вигляді систематичної несплати орендної плати, оскільки пасивна поведінка позивача протягом 2016-2017 років щодо отримання орендної плати та активна відмова від отримання коштів за весь період в 2018 році шляхом відмови від отримання грошових переказів та коштів в наявності, свідчить про навмисні дії позивача для дострокового розірвання Договорів оренди в односторонньому порядку, що суперечить вимогам ст. 31 ЗУ «Про оренду землі».

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовна вимога щодо розірвання договорів оренди землі, укладених між сторонами не підлягає задоволенню, оскільки відсутня правова підстава для розірвання цих договорів - систематична несплата орендної плати з вини орендаря.

Зобов?язання відповідача повернути належні позивачу земельні ділянки площею 2,6164, кадастровий номер НОМЕР_1 та площею 2,6141, кадастровий номер НОМЕР_2, які розташовані на території Кошівської сільської ради Тетіївського району Київської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є похідною позовною вимогою від вимоги про розірвання договорів оренди земельних ділянок, укладених 20.01.2016 року між сторонами, а тому також задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.21 ЗУ «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Відповідно до ст. 24ЗУ «Про оренду землі» та п. 27 укладених Договорів, орендодавець має право вимагати своєчасного внесення орендної плати за землю.

Оскільки позивач ОСОБА_2 протягом 2016-2017 років не скористалася своїм правом вимагати своєчасного внесення орендної плати за землю за Договорами, а в 2018 році відмовилася від її отримання в повному обсязі, що підтвердила своїми поясненнями в судовому засіданні, суд вважає, що вини відповідача в неотриманні позивачем орендної плати за землю немає, а отже немає і спору з приводу стягнення заборгованості по ній за 2016-2017 роки, так як позивач сама відмовляється від її отримання. При бажанні позивач може в будь-який час отримати свої кошти в добровільному порядку.

Крім того, наданий позивачем розрахунок суми орендної плати, яка підлягає стягненню з відповідача за 2016-2017 роки, не підтверджує суми фактичної заборгованості, оскільки суперечить доходу позивача, з якого були сплачені соціальні внески.

З огляду на це, вимога позивача про стягненняз ФГ «АННА-АГРО-ПЛЮС» заборгованості по виплаті орендної плати в сумі 10416 гривень не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258,259,263-265,268,273,354 ЦПК України,ст.ст. 21,24,31,32 ЗУ «Про оренду землі», ст. 141 ЗК України, ст.651 ЦК України, суд

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до фермерського господарства «АННА-АГРО-ПЛЮС» про розірвання договорів оренди земельних ділянок та стягнення заборгованості по орендній платі - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного рішення: 31.08.2018 року.

Суддя: П.І.Лісовенко