Справа №345/2506/18
Провадження № 2/345/1197/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2018 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Мигович О.М.

секретаря судового засідання Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в залі суду в м. Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брикетна фабрика» про стягнення суми нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд -

встановив:

що ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом мотивуючи його тим, що згідно наказу № 17-к від 17.07.2017 він був призначений на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Брикетна фабрика». Наказом № 46-к від 14.02.2018 його було звільнено з даної посади. Однак, при звільненні відповідачем не було проведено остаточного розрахунку і, тому станом на 26.06.2018 існує заборгованість по заробітній платі за період часу, а саме за грудень 2017 по січень 2018 на загальну суму 31 658,11грн. На неодноразові усні звернення, відповідач так і не виплатив позивачу належні йому кошти, чим ставить його у скрутне матеріальне становище. З наведених підстав позивач просить позов задоволити та стягнути з відповідача 31 658,11 грн. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з 01.12.2017 по 14.02.2018 та 58 406,25 грн. середнього заробітку за час затримки при розрахунку при звільненні за період з 15.02.2018 по 26.06.2018, а всього загальну суму 90 064,36 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує та просить суд розглядати справу в його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання не зявився з невідомих суду причин та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи, повідомлявся в установленому ч.7 ст.128 ЦПК України порядку шляхом направлення судової повістки за місцем знаходження.

Суд, за згодою представника позивача та, враховуючи вимоги ст.ст.280-282 ЦПК України, вважає, що справу слід розглянути заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи та аналізувавши спірні правовідносини, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, згідно копії наказу № 17-к від 17.07.2017 року, ОСОБА_1 був призначений на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Брикетна фабрика»(а.с. 11).

Згідно копії наказу № 46-к від 14.06.2018, ОСОБА_1 звільнено з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Брикетна фабрика»згідно ст. 36 п. 1 КЗпП України (а.с.12).

Згідно ст. 116 КЗпП України, при звiльненнi працiвника виплата всiх сум, що належать йому вiд пiдприємства, установи, органiзацiї, провадиться в день звiльнення. Якщо працiвник в день звiльнення не працював, то зазначенi суми мають бути виплаченi не пiзнiше наступного дня пiсля пред'явлення звiльненим працiвником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разi спору про розмiр сум, належних працiвниковi при звiльненнi, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цiй статтi строк виплатити не оспорювану ним суму.

За змістом статті 117 КЗпП України, в разi невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звiльненому працiвниковi сум у строки, зазначенi в статтi 116 цього Кодексу, при вiдсутностi спору про їх розмiр пiдприємство, установа, органiзацiя повиннi виплатити працiвниковi його середнiй заробiток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявностi спору про розмiри належних звiльненому працiвниковi сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цiй статтi вiдшкодування в тому разi, коли спiр вирiшено на користь працiвника. Якщо спiр вирiшено на користь працiвника частково, то розмiр вiдшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рiшення по сутi спору.

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оплату праці», порядок обчислення середньої заробітної плати працівників у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 встановлено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати проводиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного, (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком (пункт 8 постанови).

Правову позицію щодо розрахунку середньої зарплати за час вимушеного прогулу сформульовано Верховним Судом України в Постанові від 14.09.2016 року у справі №6-419цс16.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком.

З урахуванням цих норм, зокрема аб. 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до п. 5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац 3 пункту 8 Порядку).

Крім того, положеннями розділу ІІІ Порядку передбачені виплати, які підлягають і не підлягають урахуванню (зокрема, одноразові виплати, соціальні виплати, окремі види премій тощо) при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу.

Згідно копії довідки про доходи від 28.03.2018 заробітна плата позивача за грудень 2017, становить 13 750,08грн., за січень 2018, становить 12 500,00грн., що всього складає у сумі 26 250,08грн., сума податку з доходів фізичних осіб становить 4 725,01 (а.с. 10). Також, у матеріалах справи наявні копії табелів обліку робочого часу за грудень 2017 та січень 2018 (а.с. 13, 14).

Таким чином, сума нарахованої але не виплаченої заробітної плати за період з 01.12.2017 року по 14.02.2018 року буде становити 31 658,11 грн., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Середнiй заробiток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.02.2018 по 26.06.2018 року буде становити 58 406,25 грн. (середньомісячний заробіток позивача становить 656,25 грн., кількість робочих днів за період 15.02.2018 по 26.06.2018 року становить 89 днів, відповідно 656,25*89=58 406,25).

З відповідача слід стягнути в дохід Державної судової Адміністрації України судовий збір у розмірі 900,64 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 36, 116, 117 КЗпП України, Закону України «Про оплату праці», п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

рішив:

позов задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Брикетна фабрика» (інд. код.: 40491127) на користь ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_1, нараховану але не виплачену заробітну плату за період з 11.12.2017 по 14.02.2018 в сумі 31 658,11 грн. та середнiй заробiток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.02.2018 по 26.06.2018 у сумі 58 406,25 грн., а всього разом 90 064,36 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Брикетна фабрика» (інд. код.: 40491127) 900,64 грн. судового збору в дохід Державної судової адміністрації України

Заочне рішення може бути переглянуте Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: