Справа № 476/689/18
Провадження № 2/476/248/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2018 року с.м.т. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Минаєвої Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

В С Т А Н О В И В :

14.08.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що з 22.06.2013 року він з відповідачкою зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Єланецького районного управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Судовим наказом Єланецького районного суду Миколаївської області від 01.08.2018 року з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Посилаючись на те, що на час винесення судового наказу суду не було відомо, що в нього на утриманні є ще неповнолітня донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є дитиною-інвалідом, тому просив зменшити розмір аліментів до 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги визнала повністю.

Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

У ст. 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 22.06.2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Єланецького районного управління юстиції у Миколаївській області.

З матеріалів справи слідує, що відповідач являється батьком неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 15).

Неповнолітній ОСОБА_3 зареєстрований разом з позивачем адресою: с.м.т. Єланець, вул. Широка, 12 Миколаївської області (а. с. 9).

Судовим наказом Єланецького районного суду Миколаївської області від 01.08.2018 року з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 24 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. (а. с. 14).

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, суд враховує, що ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено, що у 2018 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

З матеріалів справи слідує, що позивач ОСОБА_1 знаходиться на диспансерному обліку у лікаря хірурга Єланецької центральної районної лікарні з діагнозом: хронічна венозна недостатність ІІ ст., варикозна хвороба нижніх кінцівок, потребує оперативного втручання (а.с. 10).

Крім того, позивач має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11). Неповнолітня донька ОСОБА_4 є дитиною інвалідом, що підтверджується копією посвідчення серії ААБ № 059590 виданого Єланецьким УПСЗН 06.04.2012 року (а.с. 12).

Як вбачається з копії трудової книжки серії УКР № 2665650 від 20.09.1995 року та відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 07.08.2018 року, позивач ОСОБА_1 з 30.05.2016 року по 21.05.2017 року знаходився на обліку в Єланецькому районному центрі зайнятості і отримував допомогу по безробіттю на загальну суму 13683,44 грн. (а.с. 7-8)

За викладених обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, які сплачує позивач на утримання сина, та визначення їх у частці від заробітку (доходу) батька відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України.

Разом із тим, при визначенні розміру аліментів на дитину, враховує стан здоров'я та матеріальний стан дитини і платника аліментів, а також беручи до уваги те, що позивач на даний час не працює, на обліку в Єланецькому РЦЗ не перебуває, на його утриманні знаходиться неповнолітня донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 11), суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно судового наказу Єланецького районного суду Миколаївської області від 01.08.2018 року, із 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, на 1/6 частину всіх видів доходу позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються згідно судового наказу Єланецького районного суду Миколаївської області від 01.08.2018 року, з ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, із 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, на 1/6 частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В. Чернякова