Справа № 462/400/15 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/7541/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Мікуш Ю.Р.,

суддів: Павлишина О.Ф., Приколоти Т.І.

секретар Бохонко Е.Р.

З участю: представника ВДВС Макухіної І.В., боржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Залізничного ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 05 грудня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваною ухвалою скаргу задоволено.

Визнано бездіяльність державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Макухіної Ірини Вікторівни незаконною в організації виконання рішення Залізничного районного суду міста Львова від 07 грудня 2015 року у справі №462/400/15-ц за позовом ОСОБА_4 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Львівське комунальне підприємство «Сяйво», Львівська міська рада про приведення приміщень до попереднього стану, усунення перешкод в користуванні майном, визнання незаконним та скасування розпорядження в частині приведення приміщення загальної вбиральні в будинку № АДРЕСА_1 до попереднього стану.

Зобов'язано державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Макухіну Ірину Вікторівну провести примусове виконання рішення Залізничного районного суду міста Львова від 07 грудня 2015 року у справі №462/400/15-ц за позовом ОСОБА_4 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Львівське комунальне підприємство «Сяйво», Львівська міська рада про приведення приміщень до попереднього стану, усунення перешкод в користуванні майном, визнання незаконним та скасування розпорядження в частині приведення приміщення загальної вбиральні в будинку № АДРЕСА_1 до попереднього стану.

Ухвалу суду оскаржив головний державний виконавець Залізничного ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області Макухіна І.В. В апеляційній скарзі зазначає, що постановляючи ухвалу, суд порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного рішення. Вважає висновок суду про те, що виконавець формально зазначив про неможливість виконання рішення суду без участі боржника, не роз'яснив та не обгрунтував у чому полягають труднощі приведення приміщення загальної вбиральні до попереднього стану незрозумілим. Ствердужє, що ним вжито всіх заходів передбачених законом для виконання рішення, зокрема, відкрито виконавче провадження, надано боржникам строк для добровільного виконання рішення, двічі накладено на боржника штраф за невиконання рішення, скеровано подання про внесення даних про боржників до Єдиного державного реєстру досудового розслідування в правохоронні органи, скеровано до Залізничного районного суду м.Львова подання про встановлення способу і порядку виконання рішення. При винесенні постанов про закінчення виконавчих проваджень державним виконавцем зазначено, що при виході за адресою вказаною у виконавчому документі,складено акт про те, що приміщення загальної вбиральні переобладнано на житлову кімнату, у якій проживають боржник ОСОБА_6 з неповнолітньою дитиною. Виконання рішення не вбачається можливим, оскільки і рішенні зазначено, що приведення приміщення повинно здійснюватись за кошти боржника, що без його участі є неможливим. Звертає увагу, наведені вище обставини виключають можливість стверджувати про невжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення. Відповідно до вимог абз.3 частини 3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провіадження, що і було зроблено. Просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою в задоволенні скарги відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника ВДВС Макухіної І.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 07 грудня 2015 року Залізничним районним судом м.Львова постановлено рішення, яке ухвалою Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 05 квітня 2016 року залишено без змін, набрало законної сили.

Зазначеним рішенням вирішено визнати незаконним та скасувати розпорядження Залізничної РА ЛМР від 16 травня 2013 року № 285 «Про затвердження висновку міжвідомчої комісії ОСОБА_3, гр.ОСОБА_8, гр.ОСОБА_6

Вирішено зобов»язати ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_3 власним коштом привести приміщення загальної вбиральні в будинку АДРЕСА_1 до попереднього стану.

Зобов»язати ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_4 використовувати загальну вбиральню в будинку АДРЕСА_1 за призначенням, надавши доступ ОСОБА_4 до приміщення загальної вбиральні в будинку АДРЕСА_1.

Вирішено питання судових витрат. ( а.с.177-180 т.1).

На виконання зазначеного вище рішення, Залізничнм районним судом м. Львова були видані виконавчі листи № 462/400/15-ц від 18 травня 2016 року відповідно до яких зобов»язано ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_3 власним коштом привести приміщення загальної вбиральні в будинку АДРЕСА_1 до попереднього стану.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно та в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вирішуючи питання визнання дій державного виконавця незаконними, судом перевірено діяльність державного виконавця у відповідність до Закону України «Про виконавче провадження»( далі Закону), надано оцінку діям державного виконавця, які вчинялися поступово у відповідності до вимог Закону та задоволено скаргу ОСОБА_4 з тих причин, що державний виконавець, винісши постанову про закінчення виконавчого провадження від 30 листопада 2017 року не зазначив в чому полягають труднощі приведення приміщення загальної вбиральні в бдинку №16 А на вул.Левандівській у м.Львові до попереднього стану, не відніс виконання за рахунок витрат виконавчого провадження та в подальшому стягнення таких витрат із боржника, чим порушив права боржника, не вжив у повному обсязі заходів примусового виконання рішення.

Із рішенням суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

При винесенні постанов про закінчення виконавчих проваджень, керуючись п.11 ч.1 ст. 39 «Про виконавче провадження» (ВП № 51535619,51536241,51536261, 51536153,51536289, 51535800) від 30.11.2017 року державним виконавцем зазначено: На виконання рішення суду державним виконавцем при виході за адресою, вказаною у виконавчому документі, складено акт державного виконавця про те, що приміщення загальної вбиральні справді переобладнане на житлову кімнату, у якій проживають боржник ОСОБА_6 з неповнолітньою дитиною. Боржника попереджено про обов»язок виконання рішення суду. У зв»язку із невиконанням зобов»язань, покладених на боржника по виконанню рішення суду, державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу та скеровано боржнику на виконання.

При повторному виході за адресою, вказаною у виконавчому документі, складено акт державного виконавця про те, що рішення суду не виконане, у зв»язку з чим державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу та скеровано боржнику до виконання. Виконання виконавчого листа № 462/400/15-ц виданого 18.05.2016 року Залізничним районним судом м.Львова не вбачається можливим, оскільки приведення власним коштом приміщення загальної вбиральні в будинку № АДРЕСА_1 до попереднього стану виключає можливість виконання відповідного рішення без участі боржника відповідно до вимог ч.3 ст. 63 Закону.

З метою повного, своєчасного, неупередженого виконання рішення суду 20.03.2017 року державним виконавцем скеровано до Залізничного районного суду м.Львова клопотання про встановлення (зміну) способу і порядку виконання рішення в порядку ст.33 Закону.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова по справі № 462/400/15-ц від 25.05.2017 року заяву державного виконавця про встановлення (зміну) способу і порядку виконання рішення в порядку ст. 33 Закону повернуто з огляду на те, що заява містить вимогу про зміну резолютивної частини рішення суду, що порушує вимоги ч.2 ст. 218 ЦПК України.

Відтак, колегія суддів зазначає, що суд дійшов помилкового висновку, зазначаючи в ухвалі про невжиття державним виконавцем у повному обсязі заходів примусового виконання рішення.

Щодо зазначеного в ухвалі суду першої інстанції, що державний виконавець не прийняв рішення про приведення приміщення до попереднього стану за рахунок витрат виконавчого провадження, внаслідок чого порушив права скаржника, таке не узгоджується із нормами Закону, виходячи з наступного: відповідно до вимог абз.3 ч.3 ст. 63 Закону у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У суді апеляційної інстанції представник Залізничного ВДВС Макухіна І.В. пояснила, що виконання рішення суду є неможливим, тому що виконавчі листи №1 -№462/400/15-ц від 18.05.2016 року виданий Залізничним районним судом м.Львова, виконавчий лист №2-№462/400/15-ц виданий Залізничним районним судом м.Львова 18.05.2016 року, виконавчий лист №3-№462/400/15-ц виданий Залізничним районним судом м.Львова 18.05.2016 року про зобов»язання ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_3 власним коштом привести приміщення загальної вбиральні в будинку АДРЕСА_1 до попереднього стану не виконані, оскільки приведення власним коштом приміщення загальної вбиральні в будинку АДРЕСА_1 до попереднього стану, не може бути виконано без участі боржника згідно вимог ч.3 ст. 63 Закону .

Враховуючи те, що спосіб виконання рішення суду чітко визначений виконавчим документом на що суд першої інстанції не звернув уваги, відтак виконати рішення суду без участі боржника є неможливо.

За змістом ст. 18 ч.2 п.1 Закону виконавець зобов»язаний здійснювати заходи примусового виконання у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Враховуючи те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду першої інстанції та задоволити апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 376 ч.1 п.3, 4 підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.2 п.2, 376 ч.1 п.п.3,4, 383, 384, 391 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Залізничного ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області задоволити.

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 05 грудня 2017 року скасувати.

Прийняти постанову.

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні її скарги на дії державного виконавця Залізничного ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному стст. 389, 391 ЦПК України..

Повний текст постанови складено 22 червня 2018 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: О.Ф.Павлишин

Т.І.Приколота