КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 520/3316/18
Провадження № 2/520/4170/18
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Петренка В.С.
за участю секретаря Шевчук В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
третя особа Київський районний відділ у місті ОСОБА_1 Державної міграційної служби України
про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
21.03.2018року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа Київський районний відділ у місті ОСОБА_1 Державної міграційної служби України, в якій просить суд визнати ОСОБА_3таким, що втратив право користування житловою площею у квартирі АДРЕСА_1, зобовязати Київський районний відділ у місті ОСОБА_1 Державної міграційної служби України зняти з реєстрації місця проживання (перебування) ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_2, а також стягнути з ОСОБА_3 судові витрати.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_3 у місті
Позивач вказує, що у зазначеній квартирі проживає також її донька ОСОБА_4 та її онуки ОСОБА_5, 2000року народження, ОСОБА_6, 2007року народження та ОСОБА_7, 2012року народження.
Позивач зазначає, що у зазначеній квартирі також зареєстрований відповідач - ОСОБА_3, який є колишнім чоловіком її доньки - ОСОБА_4, шлюб з яким було розірвано рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07 травня 2014року, тобто її колишній зять.
Однак, як вказує позивач, відповідач - ОСОБА_3 вже більше пяти років не мешкає у зазначеній квартирі, тривалий час мешкає за іншою адресою з іншою жінкою, з якою офіційно одружений, однак добровільно знятися з місця своєї реєстрації він не бажає, чим завдає власнику квартири матеріальних збитків, а також і суттєвої моральної шкоди, що й стало причиною звернення з позовом до суду.
Позивач вказує, що факт перебування відповідача на реєстраційному обліку за даною адресою погіршує її матеріальний стан, оскільки розрахунок експлуатаційних платежів здійснюється виходячи з кількості зареєстрованих за адресою осіб, а вона є пенсіонером за віком і окрім пенсії інших доходів не отримує, а також перешкоджає їй у розпорядженні його власністю.
З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 звернулася до суду із відповідним позовом.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 26.03.2018рокубуло прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Київський районний відділ у місті ОСОБА_1 Державної міграційної служби України про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.Призначено підготовче засідання.
У підготовчому засіданні 17.05.2018року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання 05.07.2018року позивач не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, однак представник позивача надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач - ОСОБА_3про час та місце підготовчого та судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві та довідці з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, у підготовче та судові засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надала.
При цьому суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до п.4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Приймаючи до уваги, що судові відправлення були повернуті поштою із відміткою «за закінченням терміну зберігання», суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами.
Представник третьої особи Київського районного відділу у місті ОСОБА_1 Державної міграційної служби України про час та місце підготовчого та судових засідань повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які наявні у матеріалах справи, у підготовче та судові засідання не зявився, письмові пояснення на позовну заяву не надав.
Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача, Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Право власності на зазначену квартиру було зареєстровано 01.06.2017року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 20771914, державний реєстратор приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу - ОСОБА_8 (а.с. 24).
Судовим розглядом встановлено, що відповідач - ОСОБА_3 був чоловіком доньки позивача ОСОБА_4.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07.05.2014року, яке набрало законної сили 19.05.2014року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано (а.с. 19).

З довідки (виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію) від 15.02.2018року за №77, виданої ОСББ «Корольова 65» вбачається, що у квартирі АДРЕСА_4, зареєстровані: ОСОБА_2 відповідальний, ОСОБА_7 онук, ОСОБА_6 онук, ОСОБА_4 донька, ОСОБА_5 онука, та ОСОБА_3 Михалйрвич зять (а.с. 9).

З акту мешканців будинку ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 від 14 лютого 2018року, посвідченого головою ОСББ «Корольова 65», вбачається, що ОСОБА_3, 10.05.1977року народження, не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, з жовтня 2012року, його особистих речей у квартирі не виявлено, спальних місць та інших ознак, які вказують на фактичне місце проживання за даною адресою не виявлено. ОСОБА_1 його знаходження невідомо (а.с. 11).

Положеннями статей 317, 319, 321 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом було встановлено, що ОСОБА_3 був чоловіком доньки позивача - ОСОБА_2, тобто членом сімї власника вищевказаної квартири.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України, відповідно до якої, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Згідно ст. 6 зазначеного закону України громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

При викладених обставинах, з урахуванням заочного розгляду справи, відсутності обґрунтованих заперечень відповідача позов ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_3таким, що втратив право користування квартирою №90 у будинку №65 по вулиці Академіка Корольова у місті Одесі, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Разом із тим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в частині вимог про зобовязання Київський районний відділ у місті ОСОБА_1 Державної міграційної служби України зняти з реєстрації місця проживання (перебування) ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_2, адже зазначені позовні вимоги є передчасними, оскільки відсутня відмова Київського районного відділу у місті ОСОБА_1 Державної міграційної служби України у знятті з реєстраційного обліку відповідача.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Київський районний відділ у місті ОСОБА_1 Державної міграційної служби України про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3(10.05.1977року народження, зареєстрований за адресою: 65122, АДРЕСА_5, паспорт серії ОН 793032, виданий 10 квітня 1998року Жовтневим РУ ГУ МВС України в місті Києві) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №90 у будинку №65 по вулиці Академіка Корольова у місті Одесі.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3(10.05.1977року народження, зареєстрований за адресою: 65122, АДРЕСА_5, паспорт серії ОН 793032, виданий 10 квітня 1998року Жовтневим РУ ГУ МВС України в місті Києві) на користь ОСОБА_2 (30.04.1950року народження, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: 65122, АДРЕСА_5, паспорт серії КЕ 112639, виданий 22 листопада 1995року Київським РВ УМВС України в Одеській області) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 13.07.2018року.

Суддя Петренко В. С.