Ухвала

18 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 148/1923/16-ц

провадження № 61-21009св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А. (суддя-доповідач),

суддів: Карпенко С. О., Кузнєцова В. О., Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Кредитна спілка «Альянс Україна»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 03 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Сала Т. Б., Копаничук С. Г., Марчук В. С.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року Кредитна спілка «Альянс Україна» (далі - КС «Альянс Україна») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на спадкове майно, яке є предметом іпотеки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, КС «Альянс Україна» посилалася на те, що 21 серпня 2013 року Тульчинським районним судом Вінницької області на підставі рішення Апеляційного суду Вінницької області від 25 червня 2013 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС «Альянс Україна» заборгованості за кредитним договором від 07 вересня 2007 року № 1048-07к у розмірі 868 506 грн 81 коп., витрат по сплаті судового збору у розмірі 438 грн 60 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 38 грн 96 коп., всього - 868 976 грн 37 коп. Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції (далі - ВДВС Тульчинського РУЮ) від 09 вересня 2013 року відкрито виконавче провадження на підставі вищевказаного виконавчого листа. 22 жовтня 2013 року Вінницький міський суд Вінницької області на підставі рішення Апеляційного суду Вінницької області від 18 вересня 2013 року видав виконавчі листи про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь КС «Альянс Україна» заборгованості за кредитним договором від 14 листопада 2008 року № 1045-08к у розмірі 309 349 грн 20 коп., витрат по сплаті судового збору в розмірі 1 700 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 14 листопада 2008 року № 1045-08к того ж дня між КС «Альянс Україна» і ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_2 передала в іпотеку банку житловий будинок по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 добровільно повернула частину коштів на погашення боргу і станом на 16 вересня 2016 року його залишок за виконавчими листами становив 123 169 грн 20 коп. За повідомленням ВДВС Тульчинського РУЮ ОСОБА_2 померла. 22 квітня 2016 року нотаріальна контора повідомила КС «Альянс Україна» про те, що 13 квітня 2016 року надійшла заява від ОСОБА_1 про прийняття спадщини за заповітом. 19 травня 2016 року КС «Альянс Україна» направила спадкоємцю письмову вимогу про сплату в десятиденний строк загальної заборгованості в сумі 992 145 грн 57 коп., яку повинна була сплатити боржник ОСОБА_2 Однак вказана вимога залишилася без виконання. Прийнявши спадщину, відповідач набув обов'язок іпотекодавця незалежно від отримання свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи викладене, КС «Альянс Україна» просила в рахунок погашення боргу ОСОБА_2 перед кредитною спілкою за кредитним договором від 14 листопада 2008 року № 1045-08к у розмірі 123 169 грн 20 коп. та за кредитним договором від 07 вересня 2007 року № 1048-07к у розмірі 868 976 грн 37 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 183,5 кв. м, житловою площею 59,5 кв. м, що належав ОСОБА_2, спадкоємцем якої є ОСОБА_1, встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною 649 040 грн на день продажу.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2016 року у складі судді Карнауха А. П. в задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що кредитний договір від 07 вересня 2007 року № 1048-07к іпотекою не забезпечувався, тому звернення стягнення на предмет іпотеки за цим договором неможливе, так як його виконання було забезпечено іншими договірними відносинами - договором поруки. Неможливим є також звернення стягнення на предмет іпотеки для забезпечення стягнення боргу за кредитним договором від 14 листопада 2008 року № 1045-08к, оскільки таке стягнення здійснюється в порядку примусового виконання судового рішення.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 03 квітня 2017 року апеляційну скаргу КС «Альянс Україна» задоволено частково. Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 14 листопада 2008 року № 1045-08к у розмірі 123 169 грн 20 коп., з яких: тіло кредиту - 106 142 грн 34 коп., проценти - 17 026 грн 86 коп., звернено стягнення на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки від 14 листопада 2008 року на двоповерховий житловий будинок літера «А» з мансардою літера «А1» загальною площею 183,5 кв. м, житловою площею 59,5 кв. м, що розташований по АДРЕСА_1, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження. Встановлено початкову ціну предмета іпотеки на підставі Звіту про оцінку майна, виконаного Товариством з обмеженою відповідальністю «Подільський експертний центр», у розмірі 649 040 грн.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов'язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов'язанням одночасно із зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов'язанням, оскільки відсутня домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов'язанням. До спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон України «Про іпотеку» у зв'язку з тим, що в позичальника наявна заборгованість, яка не погашена після ухвалення судом рішення про її стягнення.

У травні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 03 квітня 2017 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що позов до відповідача як до спадкоємця пред'явлено на підставі статті 1281 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Проте Верховний Суд України у постанові від 17 лютого 2016 року у справі № 6-31цс16 зазначив, що правила статті 1281 ЦК України регулюють порядок пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців щодо виконання зобов'язань спадкодавця перед своїм кредитором, а не порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, Верховний Суд України зобов'язав суди при вирішенні спорів про звернення стягнення на спадкове майно, яке є предметом іпотеки, керуватися не положеннями статті 1281 ЦК України, а нормами про загальну позовну давність. Апеляційний суд не звернув уваги на умови договору іпотеки, згідно з якими строк повернення кредиту сплив ще 14 листопада 2010 року. Тому позовна давність як за основним так і за забезпечувальним зобов'язанням - звернення стягнення на предмет іпотеки - спливла у листопаді 2013 року. Проте з указаним позовом КС «Альянс Україна» звернулася до суду у вересні 2016 року, тобто з пропуском загальної позовної давності. Звіт про оцінку майна, на підставі якого було встановлено початкову ціну предмета іпотеки, є недійсним з 01 липня 2015 року, а визначена ним вартість предмета іпотеки не є актуальною на дату ухвалення рішення. Матеріали справи не містять доказів невиконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором та неповернення суми боргу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі, а ухвалою від 09 листопада 2017 року справу призначено до судового розгляду.

У липні 2017 року КС «Альянс Україна» подала заперечення на касаційну скаргу, в якому просила її відхилити, посилаючись на те, що позов подано в межах загальної позовної давності, оскільки у 2010 році кредитна спілка зверталася до Ленінського районного суду міста Вінниці з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 14 листопада 2008 року № 1045-08к. Заочним рішення Ленінського районного суду міста Вінниці від 08 червня 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь КС «Альянс Україна» заборгованість за вказаним кредитним договором. Зазначене судове рішення набрало законної сили 18 вересня 2013 року, про що вказано у виконавчому листі. З цим позовом кредитна спілка звернулася до суду 06 вересня 2016 року, тобто в межах загальної позовної давності. Посилання ОСОБА_1 на те, що в матеріалах справи відсутні докази невиконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості, є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 за вказаним судовим рішенням є солідарним боржником, при розгляді цієї справи в суді апеляційної інстанції надавав розрахунки суми боргу, в яких були зазначені всі погашення кредитної заборгованості, здійснені боржниками. Тобто своїми діями відповідач підтвердив факт наявності заборгованості.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

25 квітня 2018 року справу № 148/1923/16-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2018 року з підстав, передбачених частиною п'ятою статті 403 ЦПК України, на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу № 344/16760/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 травня 2017 року.

Згідно із встановленими судом у справі 344/16760/14-ц обставинами позивач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 98 978,61 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме нежитлові приміщення та виселити мешканців із цих приміщень, посилаючись на те, що позичальник не виконує своїх зобов'язань за кредитним договором, укладеним 29 березня 2006 року між ним та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «Кей-Колект», у зв'язку з чим утворилася заборгованість.

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважала за необхідне передати вказану справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду для формування єдиної правозастосовчої практики у питанні про те, з якого моменту починається перебіг позовної давності для пред'явлення кредитором позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, коли раніше кредитор звертався до суду з позовом до позичальника про стягнення заборгованості і такий позов був вирішений судом. Вказане питання містить виключну правову проблему для забезпечення передбачуваності судової практики та сталого розвитку права.

Оскаржуване судове рішення у цій справі, та рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах, а правовий висновок щодо початку перебігу позовної давності за наведених вище обставин має визначальне значення для правильного вирішення спору.

За змістом пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Виходячи з викладеного, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про необхідність зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 344/16760/14-ц.

Керуючись статтями 252, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 148/1923/16-ц за позовом Кредитної спілки «Альянс Україна» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на спадкове майно, яке є предметом іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 03 квітня 2017 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 344/16760/14-ц.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук

Судді:С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов

О. В. Ступак Г. І. Усик