Ухвала

Іменем України

21 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 761/30852/18

провадження № 61-48131ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Кузнєцова В. О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного суду від 22 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 липня 2018 року № 1899 про скасування результатів відкритих торгів, проведених 13 червня 2018 року.

21 серпня 2018 року ОСОБА_4 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив заборонити Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Експобанк» (далі - ПАТ КБ «Експобанк») та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вчиняти будь-які дії з проведення електронних торгів та оформлення результатів електронних торгів з продажу активу: нежитлові приміщення з I та IV поверху дванадцятиповерхового корпусу будівлі та IV поверху п'ятиповерхового корпусу будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 1 646,2 кв. м (524,64 перший поверх), в тому числі формувати та підписувати протокол електронних торгів Активу, укладати з переможцем електронних торгів договір купівлі-продажу Активу ПАТ КБ «Експобанк», проводити розрахунки за проданий Актив, приймати платежі, приймати та передавати будь-які документи, пов'язані з Активом, в тому числі їх оригінали.

Заява мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до унеможливлення виконання рішення у цій справі, яке не матиме юридичних наслідків у вигляді реалізації прав позивача в разі задоволення його позовних вимог. Крім того, при проведенні нових торгів у разі оголошення переможця та визнання статусу торгів такими, що відбулися, з новим переможцем буде підписаний протокол електронних торгів та відповідний договір купівлі-продажу. В такому випадку захист та поновлення порушених та оспорюваних прав заявника буде неможливим.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 21 серпня 2018 року заяву задоволено. Заборонено ПАТ КБ «Експобанк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вчиняти будь-які дії з проведення електронних торгів та оформлення результатів електронних торгів з продажу Активу: нежитлові приміщення з I та IV поверху дванадцятиповерхового корпусу будівлі та IV поверху п'ятиповерхового корпусу будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 1 646,2 кв. м (524,64 перший поверх), в тому числі формувати та підписувати протокол електронних торгів Активу, укладати з переможцем електронних торгів договір купівлі-продажу Активу ПАТ КБ «Експобанк», проводити розрахунки за проданий Актив, приймати платежі, приймати та передавати будь-які документи, пов'язані з Активом, в тому числі їх оригінали.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 листопада 2018 року апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволено, ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 21 серпня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що забезпечення позову шляхом заборони Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вчиняти будь-які дії з проведення електронних торгів та оформлення їх результатів суперечить вимогам частини шостої статті 150 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

12 грудня 2018 року ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Київського апеляційного суду від 22 листопада 2018 року та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що заборона на дії з проведення електронних торгів та оформлення результатів електронних торгів з продажу нежитлових приміщень ніяким чином не зачіпає повноваження уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ КБ «Експобанк» або самого відповідача. Апеляційним судом не враховано, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12 березня 2018 року № 709 було затверджено умови продажу активу банку на зазначені нежитлові приміщення, а отже немає жодної перешкоди з проведення нових торгів та підписання протоколу електронних торгів і відповідного договору купівлі-продажу, не з'ясовано фактичні обставини справи. Невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення в разі задоволення його позовних вимог.Крім цього, його незаконно позбавлено можливості подання відзиву на апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки апеляційний суд направив йому ухвалу про відкриття апеляційного провадження та апеляційну скаргу на іншу адресута не надав строку на подання відзиву.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 25 вересня 2014 року виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 97 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Експобанк». З 26 січня 2015 року розпочато процедуру ліквідації в ПАТ КБ «Експобанк», яка продовжена до 30 березня 2019 року.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною шостою статті 150 ЦПК України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов'язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку.

Пунктом 7 частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що з дня початку процедури ліквідації банку втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Скасовуючи ухвалу місцевого суду та відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, апеляційний суд обґрунтовано виходив з того, що забезпечення позову шляхом заборони Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вчиняти будь-які дії з проведення електронних торгів та оформлення їх результатів є таким, що суперечить вимогам вищенаведеної частини шостої статті 150 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги про те, що заявника незаконно позбавлено можливості подання відзиву на апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки апеляційний суд направив йому ухвалу про відкриття апеляційного провадження та апеляційну скаргу на іншу адресу та не надав строку на подання відзиву, не є підставою для скасування правильного по суті і справедливого судового рішення, яким не закінчено розгляд справи.

Інші доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Відповідно до частини другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного суду від 22 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов