Справа № 464/3664/18
пр.№ 2/464/1348/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.08.2018 року м. Ль вів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Рудакова І.П.,

за участю секретаря судових засідань Захарчук О.Ю.,

справа № 464/3664/18,

учасники справи:

позивачка ОСОБА_2 не з'явився,

відповідач ОСОБА_3 не з'явилась,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

за участю представників учасників справи: представник позивача - адвокат ОСОБА_4 не з'явилась,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до відповідачки ОСОБА_3 у якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 04 травня 2013 року та зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про шо складено відповідний актовий запис за № 157.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що сімейне життя у останні роки спільного проживання погіршилось через постійні сварки, відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Попри те, такі відносини негативно впливали на спільну дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 Всі ці обставини призвели до фактичного припинення сімейних відносин. У відповідності до ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, просить позов задовольнити повністю.

Відповідачкою ОСОБА_3 не подано відзив, який містив би заперечення проти позову.

20 липня 2018 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

02 серпня 2018 року на адресу суду від позивача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

02 серпня 2018 року на адресу суду від відповідачки ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю, збереження сім'ї є неможливим через фактичне припинення шлюбних відносин.

У підготовче засідання учасники судового процесу не з'явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового засідання, а тому, суд вирішив здійснювати розгляд заяви у відсутності осіб, що не з'явились.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного.

Суд установив, 04 травня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у приміщенні Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 157. Ця обставина підтверджена оригіналом свідоцтвом про шлюб від 04.05.2013 серії НОМЕР_3.

Від шлюбних відносин у них народилась дочка - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено копією свідоцтва про народження від 05.06.2013 серії НОМЕР_4.

У зв'язку із наявністю підстав для розірвання шлюбу, позивач звернувся у суд із позовом за захистом свого порушеного права.

Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які врегульовані нормами глави 11 (припинення шлюбу), зокрема статті 112 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Так, ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

За таких обставин суд вважає, що визнання відповідачкою позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи добровільність визнання відповідачем обставин, які стосуються вимоги про розірвання шлюбу, а тому, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, формально існуючий шлюб необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одному із подружжя - позивачу ОСОБА_2

Таким чином, суд прийшов висновку, що позов про розірвання шлюбу між сторонами підлягає задоволенню повністю.

Разом із тим, суд застосовує спеціальну норму, які міститься у частині 2 статті 112 Сімейного кодексу України, беручи до уваги загальні норми права, передбачені ст. ст. 104, 110 цього Кодексу та на які посилався позивач у поданому позові.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, суд прийшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Суд установив, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір за у сумі 704,80 грн, згідно з квитанції, що міститься у матеріалах справи. Оскільки, розгляд справи по суті не здійснювався, що підтверджено матеріалами справи, а відтак, суд прийшов переконання, що позивачу ОСОБА_2 необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить у розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 82, 206, 259, 265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу- задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 04 травня 2013 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 157.

Повернути ОСОБА_2 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить у розмірі 352,40 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання - АДРЕСА_1, РНОКППФО НОМЕР_1;

відповідачка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання - АДРЕСА_2, РНОКППФО НОМЕР_2.

Повне судове рішення проголошено 28 серпня 2018 року.

Суддя І. П. Рудаков