Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/1663/18
Провадження по справі № 2/514/552/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Кравченко П.А., за участю секретаря Мельниченко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине позовну заяву ОСОБА_1 представником якого є ОСОБА_2 до Ламбрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області та ОСОБА_4 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Тарутинського районного суду Одеської області звернувся ОСОБА_1 в якому просить суд:

Визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2965 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2 розташованої на території Ламбрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 виданого 25.11.2003 р. на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації від 13.08.2003 р. № 311/А-2003; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5058 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4, розташованої на території Ламбрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 виданого 25.11.2003 р. на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації від 13.08.2003 р. № 311/А-2003.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30.06.2006 року ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, склав на ім'я ОСОБА_6 (його дружини зі її життя) заповіт, яким заповів належний йому державний акт на право власності на земельну ділянку. При зверненні ОСОБА_6 до Тарутинської районної державної нотаріальної контори з метою подання заяви про прийняття спадщини, в її прийняття було відмовлено у зв'язку з пропуском нею 6-місячного строку для подання цієї заяви, та невірне оформлення заповіту, оскільки у заповіті зазначено державний акт (документ), а не саму земельну ділянку.

У зв'язку із цим ОСОБА_6 була вимушена звернутися із позовною заявою до суду про тлумачення заповіту та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 15.03.2017 року по справі №514/1356/16-ц позовні вимоги було задоволено частково, а саме було вирішено:

Встановити факт, що заповіт, складений 30.06.2006 року ОСОБА_5, посвідчений секретарем виконкому Ламбрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, реєстр. №22, яким спадкове майно заповідано «ОСОБА_6» було насправді заповідано «ОСОБА_6».

Тлумачити зміст заповіту, складеного ОСОБА_5 30.06.2006 року, посвідченого секретарем виконкому Ламбрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, реєстр. №22, в якому він заповів ОСОБА_6 належний йому державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3 виданий 25.11.2003 року на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації від 13.08.2003 року № 311/А-2003 в розмірі 2,81 га, як такий, що дає ОСОБА_6 право на спадкування:

- земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,30 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2 розміщеної на території Ламбрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 виданого 25.11.2003 року на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації від 13.08.2003 року № 311/А-2003;

- земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,51 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4, розміщеної на території Ламбрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 виданого 25.11.2003 року на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації від 13.08.2003 року № 311/А-2003.

В задоволені позовної вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини ОСОБА_6 було відмовлено. Не погоджуючись із рішенням в березні 2017 року було подано апеляційну скаргу на вказане рішення в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визначення додаткового строку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21.02.2018 року до участі у справі № 514/1356/16-ц було залучено ОСОБА_1, як правонаступника ОСОБА_6

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 04.04.2018 року було задоволено апеляційну скаргу та визначено правонаступнику ОСОБА_6- ОСОБА_1 додатковий строк у два місяці з дати набрання постановою законної сили для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

17.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини до Тарутинської районної державної нотаріальної контори. Проте в прийняття спадщини від померлого ОСОБА_5 йому було відмовлено та надано роз'яснення від 11.09.2018 року, яким вказано що прийняття спадщини особою, не зазначеною в заповіті чинним законодавством не передбачено.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні, позовні вимоги позивача не визнав та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача Ламбрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області - сільський голова у судове засідання не з'явився. На адресу суду від представника відповідача надійшла заява про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без його участі.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши доводи представника позивача, представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 виданого 25.11.2003 року на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації від 13.08.2003 року № 311/А-2003 належали земельні ділянки площею 0,30 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2 та площею 2,51 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4, розміщені на території Ламбрівської сільської ради Тарутинського району (а.с. 5).

30.06.2006 року секретарем Ламбрівської сільської ради за реєстраційним номером 22 посвідчено заповіт ОСОБА_5, відповідно до якого спадкодавець ОСОБА_5 заповів належний йому державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 виданого 25 листопада 2003 року на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації від 13.08.2003 року № 311/А-2003, в розмірі 2,81 га ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер (а.с. 7).

При зверненні ОСОБА_6 до Тарутинської районної державної нотаріальної контори з метою подання заяви про прийняття спадщини, в її прийняття було відмовлено у зв'язку з пропуском нею 6-місячного строку для подання цієї заяви, та невірним оформлення заповіту (а.с.9).

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 15.03.2017 року позовну заяву ОСОБА_6 задоволено частково. Встановлено факт, що заповіт, складений 30.06.2006 року ОСОБА_5, посвідчений секретарем виконкому Ламбрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, реєстр. №22, яким спадкове майно заповідано «ОСОБА_6» було насправді заповідано «ОСОБА_6», вирішено тлумачити зміст заповіту, складеного ОСОБА_5 30.06.2006 року, відповідно до заявленому позивачем у позові. В інший частині позову відмовити. (а.с.10-12)

Не погоджуючись з рішенням суду в частині відмови у задоволені позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла (а.с.19).

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21.02.2018 року до участі у справі № 514/1356/16-ц було залучено ОСОБА_1, як правонаступника ОСОБА_6 (а.с.13).

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 04.04.2018 року правонаступнику ОСОБА_6 - ОСОБА_1 визначено додатковий строк у два місяці з дати набрання постановою законної сили для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15-16).

17.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини до Тарутинської районної державної нотаріальної контори. Проте в прийняття спадщини від померлого ОСОБА_5 йому було відмовлено та надано роз'яснення від 11.09.2018 року, яким вказано що прийняття спадщини особою, не зазначеною в заповіті чинним законодавством не передбачено (а.с.19).

Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності за положеннями ст.321 ЦК України є непорушним і ніхто не може протиправно бути обмеженим в реалізації свого права власності.

Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом та законом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об'єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1ст.1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст.1221 ЦК України).

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1276 якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Право власності на земельну ділянку, згідно положень ст. 1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 125 ЗК України, ст.ст. 319, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1225, 1276, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 89, 263-265, 273, 280-282, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 представником якого є ОСОБА_2 до Ламбрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області та ОСОБА_4 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності на:

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2965 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2 розташованої на території Ламбрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 виданого 25.11.2003 р. на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації від 13.08.2003 р. № 311/А-2003;

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5058 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4, розташованої на території Ламбрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 виданого 25.11.2003 р. на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації від 13.08.2003 р. № 311/А-2003.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 28.12.2018 року.

Суддя П.А. Кравченко