Справа № 452/1190/18
УХВАЛА

23 серпня 2018 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої судді Карнасевич Г.І.,

секретаря судового засідання Страхоцької Т.А.,

представника Самбірського МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1

стягувача ОСОБА_2,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду м. Самбора Львівської області подання державного виконавця Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи,-

ВТАНОВИВ:

07 травня 2018 року державний виконавець Самбірського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника, мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні в Самбірському міськрайонному відділі ДВС знаходиться виконавче провадження № 53441293 з виконавчого листа № 452/2805/16-ц, виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області

03.01.2017 року про стягнення з ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер 9), на користь ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), суми заборгованості за договором позики, а саме:

- 408576 (чотириста вісім тисяч п'ятсот сімдесят шість) грн. боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення;

- 9096 (девять тисяч девяносто шість) грн., що складає 3% річних у звязку з простроченням виконання грошових зобовязань за період з 15.01.2016 року по 01.11.2016 року.

- стягнення з ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер 9), на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір в розмірі 571 грн. 20 коп.

20.02.2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії скеровано боржнику для виконання рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Боржник злісно ухиляється від виконання рішення суду, не зявляється на виклики державного виконавця, не надає пояснення за фактами невиконання рішення суду та законних вимог державного виконавця.

05.05.2018 року здійснено вихід по місцю проживання боржника за вказаною у виконавчому листі адресою та встановлено, що вхід в подвіря зачинений, ознаки присутності будь-кого в будинку та на подвірї відсутні.

Оскільки боржник прописаний та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, а тому можна зробити висновок, що за цією адресою знаходиться майно, яке належить саме боржнику та яким він користується.

У звязку з викладеним, просить вирішити питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника для примусового виконання виконавчого документа.

Державний виконавець Черкашин Т.О. в судовому засіданні дане подання підтримала, просила його задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2 в судовому засіданні просила подання державного виконавця задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні подання Самбірського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області про надання дозволу на примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні в Самбірському міськрайонному відділі ДВС знаходиться виконавче провадження № 53441293 з виконавчого листа № 452/2805/16-ц, виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області 03.01.2017 року про стягнення з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер 9), на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), суми заборгованості за договором позики а саме:

- 408576 (чотириста вісім тисяч п'ятсот сімдесят шість) гривень боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення;

- 9096 (девять тисяч девяносто шість) гривень 3% річних в звязку з простроченням виконання грошових зобовязань за період з 15.01.2016 року по 01.11.2016 року та стягнуто з ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер 9), на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір в розмірі 571 грн. 20 коп.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Наведена норма законодавства передбачає можливість примусового проникнення до житла чи іншого володіння не тільки боржника, а й іншої особи, що можливо у випадку коли у володінні такої особи знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб. При цьому, факт наявності майна боржника у іншої особи має бути належно обґрунтованим, а до подання додані належні докази.

Відповідно до ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

При цьому необхідно враховувати, що недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що боржник ОСОБА_5 перешкоджав вільному доступу державного виконавця до свого житла.

05.05.2018 року здійснено вихід по місцю проживання боржника за вказаною у виконавчому листі адресою та встановлено, що вхід в подвіря зачинений, ознак присутності будь-кого в будинку та на подвірї відсутні.

Крім того, до вказаного подання державний виконавець не додав жодних документів на підтвердження факту проживання боржника за вказаною в поданні адресою та належності боржникові на праві власності вказаного житла, а, отже, не подано належного обґрунтування необхідності проведення виконавчих дій із проникненням до житлового приміщення.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 20.02.2017 року, відомості про нерухоме майно відсутні.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення подання про примусове проникнення до житла.

Керуючись ст.439 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: м. Самбір Львівська область, вул. Чорновола, 49.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя