Постанова

Іменем України

26 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 444/2295/16-ц

провадження № 61-24953св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н.О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 24 березня 2017 року в складі судді Мікула В. Є. та на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 21 серпня 2017 року в складі суддів: Шеремети Н. О., Ванівського О. М., Цяцяка Р. П.,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, у якому просив визнати право власності на спадкове майно - пиломатеріали (дошки, крокви, балки) у кількості 22 м. куб, які знаходяться на земельній ділянці ОСОБА_6 по АДРЕСА_1

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 зазначав, що він на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 серпня 2013 року після смерті батька успадкував земельні ділянки площею 0,1807 га та площею 0,7002 га, що розташовані на території Гійченської сільської ради (за межами населеного пункту) Жовківського району Львівської області. Крім успадкованого ним майна його батьку за життя на підставі дублікатів ордерів на відпуск лісопродукції від 15 вересня 1994 року, від 19 жовтня 1992 року та ордерів від 15 березня 1989 року, від 22 травня 2002 року, від 27 листопада 1999 року, від 31 грудня 1999 року належали пиломатеріали (дошки, крокви, балки) у кількості 22 м. куб, які батько передав у 2004-2008 роках безоплатно відповідачу з умовою, що він може їх використати для будівництва свого житла, а в разі якщо відповідач не буде будувати свій будинок, то вказані матеріали підлягають поверненню. Отримавши вказані матеріали, відповідач передав їх на збереження ОСОБА_6

Позивач, посилаючись на те, що відповідач не використав належні його батьку пиломатеріали і не має наміру їх використовувати для будівництва власного будинку, а в нього виникла необхідність для використання цих матеріалів, просив суд задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 24 березня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано недоведеністю позовних вимог.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 21 серпня 2017 року рішення Жовківського районного суду Львівської області від 24 березня 2017 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції при розгляді справи не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 24 березня 2017 року та на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 21 серпня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Суди не повно з'ясували обставини, які мають значення для справи, необ'єктивно дослідили докази, висновки судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають обставинам справи.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано з Жовківського районного суду Львівської області зазначену справу.

06 грудня 2017 року зазначена справа надійшла до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

У травні 2018 року вказану справу передано до Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду.

На час розгляду касаційної скарги ОСОБА_4 заперечення/відзиви не надходили.

Згідно із положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття1218 ЦК України).

Суди встановили, що після смерті 07 серпня 2011 року батька позивача відкрилась спадщина на все належне йому майно.

До складу спадщини увійшли земельні ділянки площею 0,1807 га та площею 0,7002 га, що розташовані на території Гійченської сільської ради (за межами населеного пункту) Жовківського району Львівської області,які відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 12 серпня 2013 року успадкував ОСОБА_4 Усі інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини на користь позивача, про що вони написали відповідні заяви.

Пиломатеріали, на які позивач просить визнати за ним право власності, до складу спадщини не увійшли.

На підтвердження належності пиломатеріалів його батькові позивач надав дублікати ордерів та ордери на відпуск лісопродукції, згідно яких його батько за життя придбав указані матеріали.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_4 посилався на те, що пиломатеріали, які отримав відповідач від його батька, знаходяться на земельній ділянці ОСОБА_6

Належних та допустимих доказів того, що пиломатеріали, які знаходяться на земельній ділянці ОСОБА_6, є саме тими пиломатеріалами (лісопродукцією), які були придбані батьком позивача згідно вищезазначених документів, позивач суду не надав.

Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), проте суду не надано належних та допустимих доказів того, що спадкодавцеві на день смерті належали на праві власності пиломатеріали (лісопродукція), що знаходяться на земельній ділянці ОСОБА_6, суди першої та апеляційної інстанції дійшли правильного висновку про відсутність передбачених законом підстав для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на вказане майно.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді даної справи неправильно застосовані норми матеріального права чи порушені норми процесуального права, оскільки ґрунтуються на переоцінці доказів, які були досліджені та оцінені судами з додержанням норм процесуального права, що виходять за межі компетенції касаційного суду.

Інші доводи касаційної скарги не містять у собі посилань на обставини чи докази, якими спростовуються встановлені судом обставини.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 24 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 21 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат