У Х В А Л А

26 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 297/2946/15-ц

провадження № 61-8813св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

КоротунаВ. М. (суддя-доповідач), Курило В. П., Червинської М. Є.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, виконавчого комітету Варіївської сільської ради, третя особа - Берегівська державна нотаріальна контора, про визнання частки померлого у спільному майні, визнання незаконним та скасування рішення та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання права власності на нерухоме майно, визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування, визнання недійсним договору довічного утримання, за касаційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області

від 14 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області

від 01 грудня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 14 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 01 грудня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визначено, що частки ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5 у житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 є рівними і кожна з них становить 1/2 частину даного нерухомого майна.

Визнано незаконним і скасовано рішення виконавчого комітету Варівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області від 25 травня

2005 року № 21.

Визнано незаконним і скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 22 липня 2005 року НОМЕР_1 видане виконавчим комітетом Варівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області.

Визнано за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на

1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1

Визнано недійсним договір довічного утримання (догляду) від 22 жовтня

2015 року, укладеним між ОСОБА_5 і ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області Похил Н. М. і зареєстрований у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за

№ 5524.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У грудні 2016 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК Україниу редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З огляду на вказане справа розглядатиметься Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами та без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п'яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, виконавчого комітету Варіївської сільської ради, третя особа - Берегівська державна нотаріальна контора, про визнання частки померлого у спільному майні, визнання незаконним та скасування рішення та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання права власності на нерухоме майно, визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування, визнання недійсним договору довічного утримання, за касаційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 14 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 01 грудня 2016 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П. Курило

М. Є. Червинська