Справа № 361/8918/15-ц Головуючий у І інстанції Сердинський В. С.
Провадження № 22-ц/780/2756/18 Доповідач у 2 інстанції Приходько К. П.
Категорія 38 22.08.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 серпня 2018 року Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Голуб С.А., Іванової І.В.,

за участю секретаря: Дрозда Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області, треті особи: Броварська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 про визнання дійсним заповіту та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на нерухоме майно,-

встановила:

у грудні 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Броварського міськрайонного суду Київської області з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5.

За вказаним фактом виконавчим комітетом Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області ІНФОРМАЦІЯ_1 складено відповідний актовий запис за № 16 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1.

До моменту смерті, а саме 27 грудня 2007 року померлою ОСОБА_5 складено заповіт, за умовами якого померла на випадок смерті все своє майно з чого б воно не складалось і де б не знаходилося та все те, що буде належати останній на день смерті і на що вона за законом матиме право, а саме житловий будинок АДРЕСА_1, земельні ділянки згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 площею 0,2500 га, серія НОМЕР_3 площею 0,3311 га, серія НОМЕР_4 площею 0,4500 га заповідала ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Вказаний вище заповіт було посвідчено секретарем Будищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області Басюра Оксаною Іванівною та зареєстрованого в реєстрі за № 66, також були присутні свідки на бажання заповідача, а саме: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.

Станом на 09 жовтня 2015 року зазначений вище заповіт по даним виконавчого комітету Будищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області не змінено та не скасовано, про що на заповіті є відповідна відмітка.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_5, спадкоємці за заповітом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийняли спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області.

Однак, Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області листом № 3893/02-14 від 27 листопада 2015 року призупинила вчинення нотаріальної дії, в зв'язку з тим що при вчиненні заповіту при свідках нотаріус встановлює особу громадянина, що є свідком.

Встановлення особи свідка здійснюється за паспортом або іншими документами, які унеможливлюють будь-які сумніви щодо особи громадянина. Встановлені відомості про особу свідка заносяться у текст заповіту. Дані відомості відсутні у заповіті і тому їм було запропоновано звернутися до судових органів.

Згідно звіту у стислому виді про оціночну вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, від 18 листопада 2015 року, вартість будинку становить 75200 грн., а загальна площа житлового будинку становить 80 кв.м.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_5, нормативна грошова оцінка земельної ділянки 3555,36 грн., кадастровий номер НОМЕР_6, нормативно грошова оцінка земельної ділянки 1171,05 грн., кадастровий номер НОМЕР_7, нормативно грошова оцінка земельної ділянки 651,30 грн., кадастровий номер НОМЕР_8, нормативно грошова оцінка земельної ділянки 246146,92 грн.

Просили суд, визнати дійсним заповіт від 27 грудня 2007 року, посвідчений секретарем Басюра О.І. виконавчого комітету Будищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, зареєстрованого в реєстрі за № 66, визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельні ділянки згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку: серія НОМЕР_4 площею 0,4500 га, серія НОМЕР_3 площею 0,3311 га, серія НОМЕР_2 площею 0,2500 га.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, а також ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 При житті, а саме 27 грудня 2007 року, померлою складено заповідальне розпорядження, яким остання все своє майно з чого б воно не складалось і де б не знаходилося та все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, а саме житловий будинок АДРЕСА_1, земельні ділянки згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 площею 0,2500 га., серія НОМЕР_3 площею 0,3311 га., серія НОМЕР_4 площею 0,4500 га. заповідала ОСОБА_2, та ОСОБА_3

Заповіт посвідчено секретарем Будищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області Басюрою Оксаною Іванівною та зареєстровано в реєстрі за №66.

Вказаний заповіт за бажанням заповідача був посвідчений при свідках: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9. Вказаний заповіт не був змінений та скасований. Про що на заповіті є відповідна відмітка.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_5, спадкоємці за заповітом - позивачі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийняли спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області.

Листом №3893/02-14 від 27 листопада 2015 року Броварська районна державна нотаріальна контора призупинила вчинення нотаріальної дії, в зв'язку з тим, що при вчиненні заповіту при свідках нотаріус встановлює особу громадянина, що є свідком, крім того, на час відкриття спадщини заповіт не був внесений в Спадковий реєстр.

Заповіт від імені ОСОБА_5, підписаний нею особисто, що підтверджується висновком експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 07 грудня 2016 року.

Отже, волевиявлення учасника правочину ОСОБА_5 було вільним і відповідало її внутрішній волі. Заповіт вчинений у формі встановленій законом. Заповіт був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. ОСОБА_5 на свій вільний розсуд розпорядилася належним їй нерухомим майном, склавши заповідальне розпорядження на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Просили, скасувати рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2018 року та винести постанову про задоволення позовних вимог визнання дійсним заповіту та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на нерухоме майно.

В свою чергу представник ОСОБА_4 - ОСОБА_10 подав відзив на апеляційну скаргу в якому посилається на те, що місце постійного проживання та реєстрації спадкодавця ОСОБА_5 знаходиться на відстані більше 300 км. до с. Будище, Звенигородського району Черкаської області, тобто в один робочий день ОСОБА_5 нібито подолала 600 км. з урахуванням того факту, що в цей робочий день вона перебувала на робочому місці.

Працівники середньої школи с. Семиполки, Броварського району Київської області надали покази, що про заповіт ніхто та ніколи не чув, спадкодавець постійно говорила, що нікому нічого не заповідає, вона мала плани на життя та роботу, ставлять під сумнів наявність та законність заповіту.

27 листопада 2015 року Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області було надано письмову відповідь ОСОБА_2, що посадовими особами Будищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області на момент відкриття спадщини заповіт ОСОБА_5 від 27 грудня 2007 року не був внесений в Спадковий реєстр, що заповіт оформлений з порушенням чинного законодавства України, відсутні необхідні відомості.

Дії державного нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не було оскаржено.

Зазначає, що в матеріалах справи знаходяться докази, які свідчать про те, що посадовими особами Будищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області здійснено фальсифікацію посвідчення 27 грудня 2007 року від імені ОСОБА_5

Просив, апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2018 року залишити без змін.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_13 також подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з цих же підстав, що і представник ОСОБА_10 та просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без задоволення, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2018 року без змін.

Калитянська селищна рада Броварського району Київської області також подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3, мотивуючи його тим, що відповідно до п.6.1 Положення про спадковий реєстр, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 17 жовтня 2000 року №15/5 з урахуванням змін та доповнень, визначених наказом Міністерства юстиції України від 07 квітня 2005 року №33/5 «Про запровадження спадкового реєстру та внесення змін та доповнень до деяких нормативно-правових актів Міністерства юстиції України, який діяв на час складання заповіту, було передбачено обов'язкову реєстрацію заповітів у Спадковому реєстрі.

Відповідно до п.6.2 Положення про спадковий реєстр, посадові, службові особи органів місцевого самоврядування здійснювали внесення до Спадкового реєстру відомостей про заповіти, зазначені у п. 6.1 цього Положення, шляхом подачі Адміністратору заяв встановленого зразка.

Заповіт від 27 грудня 2007 року, складений від імені ОСОБА_5, був внесений до Спадкового реєстру лише через 5 місяців після її смерті, що говорить про те, що цей заповіт не можна визнати дійсним.

Просила апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2018 року залишити без змін

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 грудня 2007 року секретарем Будищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області Басюра О.І. було оформлено заповіт ОСОБА_5, який зареєстрований в реєстрі за № 66 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, видане виконавчим комітетом Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області.

16 червня 2015 року третя особа ОСОБА_4, як рідна сестра спадкодавиці ОСОБА_5, звернулась до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини та оформлення необхідних документів.

Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області відкрито спадкову справу № 348/2015 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5

08 жовтня 2015 року до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась неповнолітня ОСОБА_3, яка діяла за згодою її матері ОСОБА_2, яка в свою чергу 08 жовтня 2015 року звернулася до нотаріуса із заявою про відмову від належної їй частини спадкового майна на користь своєї дочки - ОСОБА_3

Згідно листа Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області №3893/02-14 від 27 листопада 2015 року, на день відкриття спадщини заповіт ОСОБА_5, складений 27 грудня 2007 року, з реєстровим № 66, не був внесений в Спадковий реєстр (заповіти/спадкові договори), що підтверджується інформаційною довідкою від 16 червня 2015 року за № 40681884 та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №40681856 від 16 червня 2015 року.

27 листопада 2015 року неповнолітньою ОСОБА_3, яка діяла за згодою своєї матері ОСОБА_2, було подано до державної нотаріальної контори заяву про зупинення видачі свідоцтв про право на спадщину за законом.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 21 жовтня 2015 року №41866869, заповіт, складений ОСОБА_5, посвідчений в Будищенській сільській раді Звенигородського району Черкаської області 27 грудня 2007 року, реєстраційний №66, зареєстровано в Спадковому реєстрі за №58096080 Черкаською філією Державного підприємства «Національні інформаційні системи» 21 жовтня 2015 року.

Згідно висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №6719/6720/16-32 від 07 грудня 2016 року, досліджувані підписи від імені ОСОБА_5 в графі «ПІДПИС» у першому та другому примірниках заповіту від 27.12.2007 р., складеного від імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, посвідченого Басюрою О.І., секретарем Будищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області та зареєстрованого у реєстрі за №66, виконані рукописи способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів. Підписи від імені ОСОБА_5 в графі «ПІДПИС» у першому та другому примірниках заповіту від 27.12.2007 р., складеного від імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, посвідченого Басюрою О.І., секретарем Будищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області та зареєстрованого у реєстрі за № 66, - виконані ОСОБА_5.

ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, народилася у с. Кіндратівка Новоархангельського району Кіровоградської області, згідно з записами у трудовій книжці ОСОБА_5, із 01.04.1987 р. до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 працювала на посаді вчителя у Семиполківському НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад» на території с. Семиполки Броварського району Київської області.

Згідно довідки директора Семиполківського НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад» Григорєва Б.П. №146 від 19 листопада 2015 року, ОСОБА_5 в грудні 2007 року на лікарняному не перебувала і протабельована повний місяць.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що факт перебування ОСОБА_5 27 грудня 2007 року в с. Будище Звенигородського району Черкаської області спростовується письмовими матеріалами справи.

З такими висновками погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі ст. 1244 ЦК України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

Згідно ст.1247 Цивільного кодексу України, заповіт складається на випадок смерті і набуває чинності з часу відкриття спадщини, коли вже відсутній сам спадкодавець. Щоб забезпечити справжній вираз волі заповідача, закон вимагає певної форми заповіту, яка є суттєвим його елементом.

Згідно з ч.1 ст.1247 ЦК України, заповіт повинен складатися у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. За загальним правилом місцем складання заповіту повинно бути приміщення нотаріальної контори, або приміщення органу місцевого самоврядування населених пунктів, де відсутні нотаріальні контори.

Ст. 1251 Цивільного кодексу України передбачає, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Згідно ст.1253 Цивільного кодексу України, на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках.

Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому.

У тексті заповіту заносяться відомості про особу свідків.

При вчиненні заповіту при свідках нотаріус встановлює особу громадянина, що є свідком. Встановлення особи свідка здійснюється за паспортом або іншими документами, які унеможливлюють будь-які сумніви щодо особи громадянина (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення водія, посвідчення, видане за місце роботи громадянина, та ін.).

Відповідно до вимог п. 1.7, 1.8, 1.10, - 1.11 Глави 3 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5: 1.7. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається перед його підписом. 1.8. Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою. 1.10. Нотаріус при посвідченні заповіту зобов'язаний роз'яснити заповідачу зміст статті 1241 Цивільного кодексу України про право на обов'язкову частку у спадщині та зміст статті 1307 Цивільного кодексу України щодо нікчемності заповіту на майно, яке є предметом спадкового договору. 1.11. На бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись не менше ніж при двох свідках. Свідками можуть бути особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сім'ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім'я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому.

Відповідно до ч.1 ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.14 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року, не допускається визнання дійсним заповіту, який є нікчемним у зв'язку з порушенням вимог щодо його форми та порядку посвідчення, оскільки норми глави 85 ЦК України не передбачають можливості визнання заповіту дійсним.

Відповідно до п.40-1 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних та міських Рад народних депутатів України», затвердженої Наказом № 22/5 від 25 серпня 1994 року Мінюсту України, та на підставі Наказу Міністерства юстиції № 33/5 від 07.04.2005 р., відомості про посвідчення, посадовими особами заповітів підлягають обов'язковому внесенню до Спадкового реєстру у порядку, передбаченому Положенням про Спадковий реєстр.

Підпунктом 6.1 пункту 6 Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.04.2005 № 33/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.04.2005 за № 373/10653 (далі - Положення) (який діяв на момент посвідчення заповіту), було встановлено, що заповіти, посвідчені вповноваженими на це посадовими, службовими особами органів місцевого самоврядування; спадкові договори, що були посвідчені нотаріусами до створення та введення в дію програмного забезпечення Спадкового реєстру, підлягали обов'язковій реєстрації в Спадковому реєстрі.

Відповідно до підпункту 6.2 пункту 6 Положення посадові, службові особи органів місцевого самоврядування здійснювали внесення до Спадкового реєстру відомостей про заповіти, зазначені в пункті 6.1 цього Положення, шляхом подачі Адміністратору заяв встановленого зразка.

В заповіті від 27 грудня 2015 року не вказано дату та час оформлення заповіту; не зазначена повна адреса місця проживання ОСОБА_5, відсутні відомості про свідків, які вказані в заповіті, відомості про свідків написані різними почерками в різних екземплярах заповіту, після підпису немає прописом прізвища ім'я та по батькові рукою спадкодавця, а також не написано рукою спадкодавця: «заповіт з моїх слів написаний секретарем сільської ради і мною прочитаний». Також в редакціях двох екземплярів заповіту прізвища свідків були написані різними почерками та під різними кутами щодо почерку, яким заповнено форму заповіту. Відсутні паспортні дані свідків, не встановлена їх цивільна дієздатність. В заповіті не вказано, на якій підставі було залучено для оформлення заповіту свідків.

Також, заповіт від 27 грудня 2007 року, складений від імені ОСОБА_5, був внесений до Спадкового реєстру лише через 5 місяців після її смерті.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на норми закону, які регулюють спірні відносини, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384, ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді