Справа № 405/6742/18
Провадження №2-о/405/79/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2018 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого - судді Іванової Л.А.

при секретарі - Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Кропивницький міський відділ державної реєстрації смерті ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Кіровоградській області про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_3, яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 09 лютого 2017 року, в інтересах заявника звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту, в якій просила встановити факт смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 01 липня 2018 року в м. Ялта Автономної Республіки Крим, зазначивши на обґрунтування заяви, що заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 01 липня 2018 року в м. Ялта Автономної Республіки Крим, що підтверджується медичним свідоцтвом про смерть серії 35 № 036194 від 02 липня 2018 року, виданим Ялтинською міською лікарнею, а також виданою 03 липня 2018 року Ялтинським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим довідкою про причину смерті № 1019 та свідоцтвом про смерть серії І-АЯ № 634928, згідно яких ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер 01 липня 2018 року, про що складено відповідний актовий запис за № 1019 від 03 липня 2018 року, причина смерті - злоякісне новоутворення передміхурової залози.

Також представник заявника зазначила, що зважаючи на те, що на час смерті ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 «а», м. Ялта Автономної Республіки Крим, тобто, факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій не можливо отримати документ, що може бути прийнято відділом реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті, що підтверджується також листом Кропивницького міського відділу державної реєстрації смерті ОСОБА_2 територіального управління юстиції від 01.10.2018 року № 1034-14-12-01/01.10 про відмову у проведенні державної реєстрації смерті. Крім того, враховуючи положення ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», відповідно до яких будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, - свідоцтво про смерть ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії І-АЯ № 634928, видане 03 липня 2018 року Ялтинським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим є недійсним і не створює правових наслідків, у звязку з чим, а також з метою захисту прав та законних інтересів заявника ОСОБА_1 на території України та подальшого визнання державою Україна факту смерті його (заявника) батька ОСОБА_4, заявник звернувся до суду з даної заявою про встановлення факту смерті.

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_3, яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 09 лютого 2017 року, надала заяву за вх. № 24646 від 03.10.2018 року, в якій просила заяву про встановлення факту смерті розглянути без її участі, заяву підтримала з підстав, зазначених в ній, просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи Кропивницький міський відділ державної реєстрації смерті ГТУЮ у Кіровоградській області в судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце судового розгляду заяви належним чином, подав клопотання, яке зареєстровано судом за вх. № ЕП-4054/18-Вх від 05.10.2018 року, в якому просив провести розгляд справи за відсутності представника, заперечень щодо заяви заявника ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, - не має.

Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення, виходячи з наступного.

Зі змісту ст. 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 народився 01 грудня 1927 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис за № 47, та 25 жовтня 1951 року повторно видано свідоцтво про народження серії ЯД № 798134.

Крім того, судом встановлено, що 01.07.2018 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України, помер в м. Ялта, Республіка Крим, населений пункт, розташований на території непідконтрольній державній владі України помер громадянин України.

Факт смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, підтверджується медичним свідоцтвом про смерть серії 35 № 036194 від 02.07.2018 року, виданим Ялтинською міською лікарнею, що знаходиться на території, яка є непідконтрольною державній владі.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-УР № 705142 від 07 вересня 1959 року, виданого с/р ОСОБА_5 району, заявник ОСОБА_1 народився 11.08.1959 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис за № 53. При цьому, батьками ОСОБА_1 в свідоцтві про народження в графі «батько» зазначений ОСОБА_4, та в графі «мати» зазначена ОСОБА_6.

Також судом встановлено, що Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради ОСОБА_1 було видано довідку від 18.11.2016 року № НОМЕР_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4).

Як встановлено, заявник ОСОБА_1, який є сином померлого 01.07.2018 року ОСОБА_4 має намір встановити факт смерті ОСОБА_4, оскільки це має юридичне значення для прийняття спадщини після смерті його (заявника) батька ОСОБА_4

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або посадові особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч.2 ст.9 Закону). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч.2 ст.9 Закону, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.3 ст.9 Закону).

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим, де помер батько заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_4, та на вказаній території діяльність державних органів влади України, в тому числі органів (установ) державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється.

Відповідно до ч.2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".

Відповідно до п.11 ч.1 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування.

Медичне свідоцтво про смерть серії 35 № 036194, за яким ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, помер 01.07.2018 року, не створює правових наслідків для заявника та позбавляє його права здійснити реєстрацію факту смерті та отримання відповідного свідоцтво про смерть, - приймається судом як доказ факту настання смерті особи в певний час та в певному місці.

Крім того, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 заявник ОСОБА_1 звернувся до Кропивницького міського відділу державної реєстрації смерті ГУЮ у Кіровоградській області з метою здійснення державної реєстрації смерті ОСОБА_4, який помер 01.07.2018 року, однак Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті ГУЮ у Кіровоградській області надано відмову у проведені державної реєстрації смерті від 01.10.2018 року № 1034-14.12-01/01-10, яка мотивована тим, що заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_4, пред'явлено документи, які видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану та пп. «а», «ґ» п.1 Глави 5 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 підставою для проведення державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Відповідно до вимог ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема (згідно з п. 8 цієї ж статті), смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Зазначеною нормою передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце в певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Статтею 317 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, та, відповідно до зазначеної статті, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 19, 76-80, 81, 89, 263-265, 268, ст.ст.315-319, п. 8 ч. 1 ст.430 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Кропивницький міський відділ державної реєстрації смерті ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Кіровоградській області про встановлення факту смерті, - задовольнити.

Встановити юридичний факт - факт смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, місце народження: село Борки Любашівського району Волинської області, який помер 01 липня 2018 року, місце смерті: місто Ялта, Автономна Республіка Крим.

Рішення допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене у загальному порядку, встановленому ст. ст. 354-356 ЦПК України.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_7