Справа № 344/1388/17
Провадження № 22-ц/779/878/2018
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М.
Суддя-доповідач Василишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Максюти І.О., Фединяка В.Д.

секретаря Бойчука Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ТОВ «Агропостач» на дії державного виконавця Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сапіжака І.І., про визнання незаконними та скасування висновків оцінки за апеляційною скаргою ТОВ «Агропостач» на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 22 травня 2018 року винесену у складі судді Антоняка Т.М., в м.Івано-Франківську, повний текст якого виготовлено 30 травня 2018 року,-

в с т а н о в и в:

У січні 2018 року ТОВ «Агропостач» звернулось до суду із скаргою на дії державного виконавця Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (далі - ГТУЮ в Івано-Франківській області) Сапіжака І.І.

Скарга мотивова тим, що на виконанні ГТУЮ в Івано-Франківській області знаходиться виконавчий лист Івано-Франківського міського суду №344/14670/2013 від 24.02.2015 року про стягнення з ТОВ «Агропостач» на користь ПАТ «Броккбізнесбанк» кредитної заборгованості в сумі 3 229 108,17 грн. та судового збору у розмірі 3441 грн.

Постановою державного виконавця від 08.02.2016 року відкрито виконавче провадження, в процесі якого арештовано та описано майно ТОВ «Агропостач», а саме складське приміщення загальною площею 797,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 «д» та адміністративне приміщення загальною площею 748,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 «г» та здійснено в подальшому його оцінку.

За результатами оцінки станом на 08.12.16 року було складено відповідні звіти та повідомлено ТОВ «Агропостач» листами головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ГТУЮ в Івано-Франківській області Сапіжака І.І., які отримані ТОВ «Агропостач» 16.01.2017 року.

Згідно повідомлення ринкова вартість арештованого майна становить: складського приміщення - 2 433 696 грн.; адміністративного приміщення - 3 599 146 грн.

Оцінка проведена суб'єктом оціночної діяльності - СПД ОСОБА_3

Скаржник не погоджується з такою оцінкою майна і в обгрунтування своєї скарги вказав, що оцінене майно є предметом іпотеки за договором іпотеки від 02.09.2005 року, укладеного між ТОВ «Агропостач» і ПАТ «Броккбізнесбанк».

06.07.2011 року до договору іпотеки було внесено зміни, зокрема визначено ринкову вартість адміністративного корпусу площею 748,3 кв.м. в сумі 4 482 136,00 грн., тому скаржник вважає, що з урахуванням інфляційних процесів його вартість станом на 08.12.2016 року повинна була б становити 8 921 258,26 грн.

Оцінена вартість складського приміщення є заниженою, оскільки з аналізу продажу подібних об'єктів його ринкова вартість мала б бути значно вищою.

Таким чином, на думку скаржника, заниження ринкової вартості одного із арештованих об'єктів призвело до фактичного продажу двох об'єктів для погашення заборгованості фактично лише за 30% їх вартості.

Крім того, скаржник зазначив, що до листів ВДВС від 27.12.2016 року, якими ТОВ «Агропостач» було повідомлено про проведену оцінку, додано лише копії перших сторінок звітів, з яких не вбачається ні вартості майна, ні методики його оцінки.

Посилаючись на положеннь ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», скаржник просив:

- визнати незаконним і скасувати висновок про ринкову вартість адміністративного приміщення загальною площею 748,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 «г», складений суб'єктом оціночної діяльності - СПД ОСОБА_3;

- визнати незаконним і скасувати висновок про ринкову вартість складського приміщення загальною площею 797,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 «д», складений суб'єктом оціночної діяльності - СПД ОСОБА_3;

- зупинити передачу на реалізацію адміністративного приміщення загальною площею 748,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 «г», складений суб'єктом оціночної діяльності - СПД ОСОБА_3, а також складського приміщення загальною площею 797,6 кв.м., що знаходитьяс за адресою: АДРЕСА_1 «д», складений суб'єктом оціночної діяльності - СПД ОСОБА_3

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 22 травня 2018 року у задоволенні скарги ТОВ «Агропостач» відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення скарги, що були встановлені ухвалою Івано-Франківського міського суду від 29.03.2017 року.

ТОВ «Агропостач» на ухвалу суду подано апеляційну скаргу, в якій апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначив, що аргументуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив, що скаржник не погоджується із оціненою вартістю майна, однак не надав належних доказів на обгрунтування своїх вимог.

Проте суд безпідставно не взяв до уваги долучену до матеріалів справу копію договору іпотеки від 06.07.2011 року із встановленою вартістю адміністративного приміщення.

Крім того, до матеріалів справи скаржником долучено рецензію №13-1277 на звіт №1357-ІФ про незалежну оцінку нерухомого майна - складського приміщення та рецензію №13-1278 на звіт №1357 ІФ про незалежну оцінку нерухомого майна - адміністративного приміщення.

Із поданих рецензій вбачаються допущені порушення методик проведення оцінки та нормативних актів, а саме:

- необгрунтований та очевидно некоректний підбір об'єктів для порівняння відповідно до рецензії №13-1277 - сильна неоднорідність та неспівставність у площі, а також розміщення двох із трьох обєктів для порівняння за межами міста, що не є виправданим. Коригування на масштаб об'єкта зроблено некоректно, що порушує п.16 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав»;

- порушення оцінювачем вимог п.52 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», згідно якого оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, повязані з об'єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки. Цього, як зазначається у рецензії №13-1277 оцінювачем не було зроблено;

- порушення п.20 Національного стандарту «Оцінка нерухомого майна»;

- необгрунтований підбір об'єктів для порівняння відповідно до рецензії №13-1278

Крім того, відповідно до пунктів 51-52 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав» визначено послідовність належної оцінки майна, яка зокрема включає: укладення договору про проведення оцінки; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів. Оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел, їх аналіз та виклад обгрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов'язані з об'єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна.

Апелянт вказує на те, що під час проведення оцінки оцінювачем було застосовано тільки порівняльний підхід та проаналізовано тільки одне джерело, а саме інформацію із сайту www.dom.ria.ua, що не можна вважати достатнім та повним.

Водночас судом першої інстанції безпідставно встановлено, що в ході проведення оцінки експерт використовував одразу декілька методів оцінки (витратний, дохідний порівняльний).

Апелянт також звертає увагу на те, що представлені ним рецензії відповідають вимогам ст.ст.4,13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а також п.67 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», а відтак є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами у даній справі, які суд першої інстанції необгрунтовано не взяв до уваги.

З наведених підстав, апелянт просив скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити рішення, яким скаргу ТОВ «Агропостач» задоволити у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України сторонами не подавався.

Відповідно до п.8 Розділу XIII «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ЦПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017 року.) до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта вимоги скарги підтримав, просив її задоволити.

Представник ДВС щодо задоволення апеляції заперечив, просив відхилити.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, надану судом першої інстанції юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що на виконанні ГТУЮ в Івано-Франківській області знаходиться виконавчий лист Івано-Франківського міського суду №344/14670/2013 від 24.02.2015 року про стягнення з ТОВ «Агропостач» на користь ПАТ «Броккбізнесбанк» кредитної заборгованості в сумі 3 229 108,17 грн. та судового збору у розмірі 3441 грн. (а.с.103-193).

Постановами старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 08.02.2016 року в Івано-Франківській області відкрито виконавче провадження, а також накладено арешт на все майно боржника ТОВ «Агропостач» у межах суми звернення стягнення 3 232 549,17 грн. та заборонено його відчуження, (а.с.110,112).

Постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ від 11.02.2016 року накладено арешт на нерухоме майно, що належить боржнику ТОВ «Агропостач», а саме на адміністративні та складські приміщення по АДРЕСА_1 (а.с.112).

06.09.2016 року державним виконавцем складено Акти опису і арешту майна боржника ТОВ «Агропостач» (а.с.137-143).

Постановами старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 14.09.2016 року в порядку ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» призначено ОСОБА_3 експертом, суб'єктом оціночної діяльності - субєктом господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №344/14670/2013 від 24.02.2015.

Постановлено експерту надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна з визначеною ринковою вартістю описаного й арештованого майна, а саме: адміністративного приміщення загальною площею 748,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, а також складського приміщення загальною площею 797,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 «д» (а.с.145-146,148-149).

Встановлено, що 08.12.2016 року суб'єктом оціночної діяльності-підприємцем ОСОБА_3 на виконання вищевказаних постанов надано оскаржувані Звіти про оцінку адміністративного та складського приміщення №1358-ІФ та 1357-ІФ відповідно.

Так, із Звіту №1358-ІФ про оцінку від 08.12.2016 року вбачається, що оцінювач на підставі замовлення на проведення оцінки ВПВР УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, візуального огляду і проведених оціночних процедур із застосуванням порівняльного підходу зробив висновок, що ринкова вартість адміністративного приміщення загальною площею 748,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 «г», що належить ТОВ «Агропостач», визначена станом на 08.12.2016 року з метою примусового відчуження на прилюдних торгах, згідно законодавства, без урахування ПДВ, складає: 3 599 146 грн. (а.с.152-165).

За даними Звіту №1357-ІФ про оцінку від 08.12.2016 року ринкова вартість складського приміщення загальною площею 797,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 «д», що належить ТОВ «Агропостач», визначена станом на 08.12.2016 року з метою примусового відчуження на прилюдних торгах, згідно законодавства, без урахування ПДВ, складає: 2 433 696 грн. (а.с.167-179).

Листами ВПВР УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 27.12.2016 року №04.1-19/4282 та №04.1-19/4283 повідомлено ТОВ «Агропостач», що ринкова вартість арештованого майна - складського приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_1 «д» в м.Івано-Франківську, загальною площею 797,6 кв.м., що належать боржнику - ТОВ «Агропостач», згідно звіту суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 - становить 2 433 696,00 грн. (а.с.4). Вартість арештованого майна - адміністративного будинку, розташованого по АДРЕСА_1 «г» в м.Івано-Франківську, загальною площею 748,3 кв.м., що належить боржнику - ТОВ «Агропостач», згідно звіту суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 - становить 3 599 146,0 грн. (а.с.5). Вказані листи ТОВ «Агропостач» отримано 16.01.2017 року (а.с.6,7).

28.03.2017 року скаржик ТОВ «Агропостач» надав суду першої інстанції для долучення до матеріалів справи Рецензії на вищевказані звіти, складені експертною радою Українського товариства оцінювачів у Львівській області (а.с.53-58, 59-64).

Як вбачається із змісту Рецензії №13-1278 від 24.03.2017 року на Звіт про незалежну оцінку нерухомого майна - адміністративне приміщення, а також із рецензії №13-1277 від 24.03.2017 року на Звіт про незалежну оцінку нерухомого майна - складське приміщення, у Звітах виявлено ряд порушень та висловлено зауваження.

Зокрема вказано на порушення вимог пункту 16 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» в частині застосування оцінювачем порівняльного підходу, порушення вимог пункту 52 Національного стандарту №1 щодо аналізу всіх інформаційних джерел, пов'язаних з об'єктом оцінки, при використанні порівняльного підходу, порушення пункту 20 Національно стандарту №2 «Оцінка нерухомого майна».

В цілому, згідно висновків, зроблених по рецензуванню звітів про оцінку обидвох приміщень - звіти не повною мірою відповідають вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і мають значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але можуть використовуватись з метою, визначеною у звітах, після виправлення зазначених недоліків.

Звертаючись до суду зі скаргою в порядку ст.385 ЦПК України (в редакції чинній на час звернення до суду), ТОВ «Агропостач» просило визнати незаконними та скасувати два висновки (звіти) про ринкову вартість адміністративного та складського приміщень, які складені 08.12.2016 року СПД ОСОБА_3

Свої вимоги ТОВ «Агропостач» обгрунтовувало висновками рецензування та наявністю процедурних порушень.

Відмовляючи у задоволення скарги ТОВ «Агропостач», суд першої інстанції зіслався на те, що подавши до суду скаргу на дії державного виконавця і не погоджуючись із вартістю майна, сторона скаржника не подала належних доказів на обгрунтування своїх вимог. Твердження скаржника щодо неправомірності дій державного виконавця є необгрунтованими, що свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги.

Відповідно до ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Переглядаючи спір в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена судом з порушенням вимог процесуального закону.

Відповідно до ст.447 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду скарги) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За приписами ч.ч.ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як роз'яснив Пленум ВССУ у п.24 Постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 7 лютого 2014 року N 6, у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження.

При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден.

При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року N 2658-III "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

При цьому суди мають враховувати, що суб'єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Правовий аналіз ст.ст.447,451 ЦПК України та Постанови Пленуму №6 вказує на те, що предметом оскарження, в даному випадку, можуть бути дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, пов'язані із процедурою оцінки майна і самої оцінки , як частини цієї процедури.

Однак сам по собі висновок суб'єкта оціночної діяльності не може бути предметом оскарження.

Зокрема, встановлено, що скаржник не погоджується із результатами оцінки майна, проведеної СПД ОСОБА_3 і у зв'язку з цим оскаржуються безпосередньо висновки (звіти) оцінювача майна.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно із частиною четвертою статті 3 цього Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (за змістом частини першої статті 10 і частини першої статті 11 Закону № 2658-III).

Відповідно до статті 33 Закону № 2658-III спори, пов'язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Статтею 32 Закону № 2658-III передбачена відповідальність оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ'єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Відтак, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ'єктивність оцінки майна) ним своїх обов'язків.

Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності (частина перша статті 12 Закону № 2658-III).

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов'язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

З приводу спорів про визнання недійсним звіту про оцінку майна Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.03.2018 року (права № 914/881/17, провадження № 12-18гс18) зробила висновок, зазначивши наступне, - звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов'язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Також Велика Палата Верховного Суду зазначає, що спори про визнання недійсним звіту про оцінку майна не можуть бути розглянуті й у порядку іншого (ніж господарське) судочинства.

Звернувшись до суду із скаргою в порядку ст.385 ЦПК України (ст.447 ЦПК України в редакції від 15.12.2017р.), ТОВ «Агропостач» заявило вимогу про визнання недійсними та скасування Звітів оцінювача, які з огляду на вищенаведені положення законодавства та із врахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду не можуть бути предметом оскарження.

Водночас апеляційний суд зазначає, що скаржник не позбавлений права звернутись до суду в порядку ст.447 ЦПК України, оскарживши відповідні дії (бездіяльність) державного виконавця в спосіб, встановлений процесуальним законом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відмови у задоволенні скарги «Агропостач» з підстав її недоведеності.

Відтак ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволення скарги «Агропостач» з вищенаведених мотивів.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ТОВ «Агропостач» задоволити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 22 травня 2018 року у справі за скаргою ТОВ «Агропостач» на дії державного виконавця Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сапіжака І.І скасувати та винести нову ухвалу. В задоволенні скарги ТОВ «Агропостач» про визнання незаконними і скасування висновків про ринкову вартість адміністративного приміщення загальною площею 748,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 «г», складений суб'єктом оціночної діяльності - СПД ОСОБА_3 та висновку про ринкову вартість складського приміщення загальною площею 797,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 «д», складений суб'єктом оціночної діяльності - СПД ОСОБА_3 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 10.07.2018 року.

Головуюча: Василишин Л.В.

Судді: Максюта І.О.

Фединяк В.Д.