Справа № 640/1932/18
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2018 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Губської Я.В.
при секретарі Балан Т.А.
Заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Харківської міської ради 07.02.2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: Державний реєстратор відділу державної реєстрації Чугуївської міської ради Харківської області ОСОБА_3, ТОВ «Актуаль», в якому просить визнати недійсними договори купівлі-продажу, укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, посвідчені 04.08.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (реєстровий №1551), а також договір купівлі-продажу, посвідчений 22.09.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (реестровий №1823), за змістом яких ОСОБА_6 продав по ? частці, а ОСОБА_2 купила по ? частці гаража літ. «У-1» площею 23, 7 кв.м., що розташований за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 57, та у зв'язку з цим, скасувати їх державну реєстрацію. Також, просить стягнути з відповідачів на користь прокуратури Харківської області сплачений при зверненні з позовом судовий збір в сумі 3524 грн.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.03.2018 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання.
08.05.2018 року згідно ухвали суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Відомості до ЄРДР внесені за інформацією Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про те, що субєкти господарювання, що здійснюють технічну інвентаризацію обєктів нерухомого майна, серед яких ТОВ «Актуаль», зловживаючи своїми повноваженнями, незаконно видали довідки з зазначенням помилок у технічних паспортах на обєкти нерухомого майна, які стали підставою для внесення змін до реєстрів речових прав на нерухоме майно, що завдало істотної шкоди територіальній громаді міста Харкова. В рамках кримінального провадження проведено ряд обшуків, в тому числі в приміщеннях ТОВ «Актуаль» та Чугуївської міської ради Харківської області.
Для реєстрації права власності вказаного обєкту нерухомого майна та права власності на нього державному реєстратору разом із заявою про державну реєстрацію прав було надано лише технічний паспорт на гараж, виготовлений ТОВ «Актуаль» (інвентаризаційна справа 446/06/17-ТП). Реєстрація вказаного новозбудованого обєкту нерухомого майна була проведена за ОСОБА_1 державним реєстратором всупереч вимог п. 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127. Документи, надані ОСОБА_1 реєстратору Чугуївської міської ради Харківської області не відповідали вимогам законодавства, а отже, не підлягало реєстрації право власності на нерухоме майно.
У звязку з чим, місцева прокуратура звернулась із позовом до Харківського окружного адміністративного суду в інтересах держави в особі Харківської міської ради до державного реєстратора відділу державної реєстрації Чугуївської міської ради Харківської області ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ТОВ «Актуаль», Департамент містобудування, архітектури та генерального плану ХМР про визнання недійсним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Постановою суду від 12.12.2017 по справі №820/4747/17 позовні вимоги прокурора задоволено та скасовано рішення державного реєстратора Чугуївської міської ради Харківської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 35900046 від 29.06.2017. Рішення набрало законної сили. 28.12.2017 державним реєстратором Чугуївської міської ради Харківської області подано до Харківського окружного адміністративного суду заяву про неможливість виконання постанови суду у звязку з тим, що відповідно до даних Державного реєстру нерухомого майна та їх обтяжень гараж У-1, площею 23,7 кв.м. було продано 1/2 частину 04.08.2017 (договір №1551) та іншу 1/2 частину 22.09.2017 (договір №1823), що в свою чергу унеможливлює виконання державним реєстратором постанови суду від 12.12.2017.
У зв*язку з тим, що гараж №У-1, загальною площею - 23, 7 кв.м за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 57 є самочинною будівлею, позивачем не ставиться питання про його витребування, а лише про визнання договору купівлі-продажу недійсним, не заважаючи на те, що гараж придбаний у особи, яка не мала права відчуджувати, посилаючись на вимоги Закону «Про місцеве самоврядування», ст.ст. 203,215,216, 655, 392,387 ЦК України.
В судове засідання представник керівника Харківської місцевої прокуратури №2, діючий в інтересах держави в особі Харківської міської ради позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, в останнє судове засідання не зявився, в матерілах справи міститься заява, в якій він просив розглянути справу без його участі на підставі доказів, наявних у даній справи, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Представник Харківської міської ради в судове засідання не зявився, подав до суду письмові пояснення, в яких позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та зазначив, що скасування рішення державного реєстратора № 35900046 від 29.06.2017 про реєстрацію права власності на гараж У-1, площею 23,7 кв.м. по вул Мироносицькій, у м.Харків, постановою Харківського окружного апеляційного суд від 12.12.2019 у справі №820/4747/17 є підставою для визнання недійсними договорів купівлі-продажу цього майна, посвідчених 04.08.2017 за р. № 1551 та 22.09.2017 за р.№1823 приватними нотаріусами ХМНО ОСОБА_7 та ОСОБА_5
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявилися, будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи судовими повістками, та за допомогою розміщення інформації про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади, причини своєї неявки суду не повідомили, ніяих заяв та клопотань не надавали.
Треті особи - ТОВ «Актуаль», державний реєстратор відділу державної реєстрації Чугуївської міської ради Харківської області ОСОБА_8 в судове засідання повторно не зявилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином, жодних заяв з приводу розгляду зазначеної справи до суду не подавали.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди прокурора, позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.
Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини.
Відповідно до п.3 ст.131-1 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.
Повноваження прокурора звертатися до суду з позовною заявою під час здійснення представництва інтересів держави в суді передбачено п.1 ч.6 ст.23 Закону України «Про прокуратуру».
За змістом ч.3 вказаної статті Закону підставою представництва в суді законних інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб*єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальна громада - жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», однією з форм місцевого самоврядування є представництво спільних інтересів територіальних громад сіл, селищ, міст через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
Таким чином, органи місцевого самоврядування в особі сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів поєднують в собі охоронні (контрольні) функції та функції суб'єкта права власності з усіма притаманними йому правомочностями щодо володіння, користування та розпорядження об'єктом права власності.
Згідно зі ст. 145 Конституції України права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» одним з основних принципів місцевого самоврядування є судовий захист прав місцевого самоврядування..
З метою виявлення обєктів самочинного будівництва на території міста Харкова та вжиття відповідних заходів, в тому числі позовного характеру, створено Департамент територіального контролю Харківської міської ради.
Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. Положення про Департамент територіального контролю Харківської міської ради, затвердженого рішенням 1 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 7 скликання» від 20.11.2015 №7/15, метою Департаменту є забезпечення належного використання та охорони земель комунальної власності територіальної громади міста Харкова, додержання земельного та містобудівного законодавства та запобігання його порушенням. Основним завданням Департаменту є здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного законодавства України, забезпечення виконання повноважень з питань державного архітектурно-будівельного контролю.
Відповідно до п.п. 3.1.13., 3.1.22. вказаного Положення, Департамент відповідно до покладених на нього завдань: - готує претензії, позовні заяви, інші процесуальні документи до суду від імені Харківської міської ради з питань, віднесених до повноважень Департаменту та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю; - вживає заходів щодо припинення самочинного будівництва на землях територіальної громади міста Харкова, самовільного зайняття земельних ділянок, забезпечує виконання рішень Інспекції державного архітектурно- будівельного контролю Департаменту про заборону експлуатації об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію.
Разом з тим, Департамент територіального контролю Харківської міської ради у даному випадку лише обмежився направленням інформації до місцевої прокуратури про вчинення злочину працівниками ТОВ «Актуаль», при цьому не вжив будь-яких заходів позовного характеру всупереч вимог вищевказаного Положення. В звязку з чим, на даний час наявні підстави для вжиття таких заходів органами прокуратури.
Ці дії включають подання прокурором до суду позовної заяви, його участь у розгляді справи за позовною заявою, а також у розгляді судом будь-якої іншої справи за ініціативою прокурора чи за визначенням суду, якщо це необхідно для захисту інтересів держави. На підставі вказаного, керівник прокуратури правомірно звернувся з даним позовом до суду.
Також, вимогами ч. 3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Звернення прокурора до суду в цих спірних правовідносинах спрямоване саме на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання з урахуванням принципу справедливої рівноваги між суспільними інтересами та необхідністю дотримання прав відповідачів по справі, як це вказує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях.
Відомості до ЄРДР внесені за інформацією Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про те, що субєкти господарювання, що здійснюють технічну інвентаризацію обєктів нерухомого майна, серед яких ТОВ «Актуаль», зловживаючи своїми повноваженнями, незаконно видали довідки з зазначенням помилок у технічних паспортах на обєкти нерухомого майна, які стали підставою для внесення змін до реєстрів речових прав на нерухоме майно, що завдало істотної шкоди територіальній громаді міста Харкова.
За результатами технічної інвентаризації (інвентаризаційна справа 446/06/17-ТП від 26.06.2017) встановлено, що за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 57, розташовано гараж №У-1, загальною площею - 23, 7 кв.м, збудований до 05.09.1992.
Відповідно до п. 42 Порядку, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на обєкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обовязково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки. Так, дія цього пункту розповсюджується лише на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них. Гаражі не є такими будівлями.
Разом з тим, державний реєстратор прийняв оспорюване рішення всупереч вимог п. 42 Порядку, оскільки для проведення державної реєстрації в порядку п. 42 Порядку, крім технічного паспорта необхідно надати документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси.
Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає, що до повноважень сільської, селищної, міської, районної, обласної рад відносить, зокрема, прийняття рішень з питань адміністративно-територіального устрою в межах і порядку, визначених цим та іншими законами (пункт 41 частини 1 статті 26 та пункт 26 частини 1 статті 43).
Стаття 37 вказаного Закону закріплює такі власні (самоврядні) повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо вирішення питань адміністративно-територіального устрою: підготовка і внесення на розгляд ради питань щодо найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, розташованих на території відповідного населеного пункту, а також підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо питань адміністративно-територіального устрою в порядку і межах повноважень, визначених законом. Отже, питання щодо найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, в тому числі щодо присвоєння адрес об'єктам нерухомого майна на місцевому рівні, місцевими радами, законодавцем розглядаються в рамках повноважень місцевих рад щодо вирішення питань адміністративно-територіального устрою.
Рішенням Харківської міської ради №325/11 від 06.07.2011 затверджено Порядок присвоєння адрес об'єктам нерухомості, розташованим на території міста Харкова, який визначає на території Харкова єдині правила присвоєння адрес земельним ділянкам і нерозривно зв'язаним з ними будівлям і спорудам, встановлює єдині правила визначення адрес, їх склад і структуру.

Порядок присвоєння адрес об'єктам нерухомості, розташованим на території міста Харкова поширюється на всі види адресної інформації (адреси) щодо об'єктів нерухомості всіх форм власності в місті Харкові. Кожному об'єкту нерухомості присвоюється унікальна адреса на території міста Харкова. Відповідно до п. 1.4 цього Порядку адреса об'єкту нерухомості після проведення процедури присвоєння або зміни повинна бути зареєстрована у Єдиному адресному реєстрі міста Харкова. Адреси присвоюються за заявами юридичних та фізичних осіб - власників об'єктів нерухомості, відповідних органів місцевого самоврядування, а також органів державної виконавчої влади щодо об'єктів нерухомості державної власності. Присвоєння, зміна, анулювання адрес здійснюється на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради, крім адрес, земельних ділянок. Проект рішення про присвоєння, зміну або анулювання адрес об'єктів нерухомості готує та виносить на розгляд виконавчого комітету Харківської міської ради управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради відповідно до Регламенту виконавчих органів Харківської міської ради. З огляду на зазначене, належним документом, який би підтверджував присвоєння об'єкту нерухомого майна поштової адреси, може бути рішення виконкому Харківської міської ради або довідка (витяг) з Єдиного адресного реєстру міста Харкова, а не довідка ТОВ «Актуаль». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд України в своїй постанові від 20.04.2016 по справі №826/1112/15.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і по даним/отриманим документам.

Таким чином, документи, надані ОСОБА_1 реєстратору Чугуївської міської ради Харківської області не відповідали вимогам законодавства, а отже, не підлягало реєстрації право власності на нерухоме майно. Згідно представлених до суду відомостей, постановою Харківського окружного адміністративного суду, яка набрала законної сили від 12.12.2017 по справі №820/4747/17 позовні вимоги прокурора задоволено, скасовано рішення державного реєстратора Чугуївської міської ради Харківської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 35900046 від 29.06.2017.(а.с. 21-25)

Згідно даних Державного реєстру нерухомого майна та їх обтяжень гараж У-1, площею 23,7 кв.м. було продано ? частину 04.08.2017 (договір №1551) та іншу ? частину 22.09.2017 (договір №1823), що в свою чергу унеможливлює виконання державним реєстратором постанови суду від 12.12.2017.(а.с. 15-20)

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Приписами ст. 203 ЦК України встановлені вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Зміст правочину складають його істотні умови і волевиявлення власника на укладення даного правочину.

Єдиною істотною умовою договору купівлі-продажу є умова щодо предмету спірних договорів дарування від 04.08.2017 року та від 22.09.2017 року не додержана належним чином, оскільки не відповідає дійсності фактична приналежність предмету договору в момент його укладення дарувальнику, є самочинним будівництвом, що підтверджено і рішенням суду від 12.12.2017 року.

Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача.

Проте, у звязку з тим, що гараж У-1 за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 57, є самочинною будівлею, місцевою прокуратурою не ставиться питання щодо його витребування, а лише про визнання договору купівлі - продажу недійсним, не зважаючи на те, що гараж придбаний в особи, яка не мала права його відчужувати.

Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що документи, які стали підставою для реєстрації права власності на спірний гараж не відповідали вимогам чинного законодавства, що і було підтверджено рішенням суду, а отже є підставою для визнання недійсним договорів купівлі-продажу на підставі вимог ст.ст. 203, 215,216 ЦК України.

Також, суд звертає увагу на те, що будь-яких зустрічних позовних вимог до суду надано не було, як не було заяв і будь-яких клопотань з боку відповідачів стосовно правомірності набуття ними права власності на спірний обєкт нерухомого майна.

Правильне застосування законодавства, його дотримання у цивільних правовідносинах незаперечно становить суспільний інтерес. Отже, звернення прокурора до суду відповідає законній меті, оскільки спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання щодо вибуття майна, з володіння територіальної громади.

У звязку з цим, не порушується принцип справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами фундаментальних прав окремої особи. Таким чином, гарантії, передбачені ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не порушуються.

На підставі викладеного та враховуючи доведеність та обґрунтованість позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визнання недійсними правочинів, вчинених у формі договорів купівлі-продажу ? частки гаража літ. «У-1» площею 23, 7 кв.м., що розташований за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 57, посвідчених 04.08.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (реєстровий №1551), а також 22.09.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (реестровий №1823).

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню понесені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 160, 256, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги керівника Харківської місцевої прокуратури №2 (61002, м. Харків, вул. Сумська, б.76) в інтересах держави в особі Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції,7, ) - задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу № 1551 від 04.08.2017 укладений між ОСОБА_2 (61002, АДРЕСА_1) та ОСОБА_1 (83032, м. Донецьк, вул. Серпухівська, б.30 а), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, скасувавши його державну реєстрацію.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу № 1823 від 22.09.2017 укладений між ОСОБА_2 (61002, АДРЕСА_1) та ОСОБА_1 (83032, м. Донецьк, вул. Серпухівська, б.30 а), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, скасувавши його державну реєстрацію.

Стягнути з ОСОБА_2(61002, АДРЕСА_1) та ОСОБА_1 (83032, м. Донецьк, вул. Серпухівська, б.30 а) на користь прокуратури Харківської області (61002, м. Харків, вул. Сумська, 76, ) сплачений при зверненні з позовом судовий збір на розрахунковий рахунок №7171 в Держказначейській службі України, м. Київ, код банку 820172, код класифікації видатків бюджету 2800, з кожного по 1762 грн.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Харківської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя