Справа № 219/1910/17
Провадження № 2/219/1132/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2018 року. Артемівський міськрайсуд Донецької області у складі:

головуючого судді - Радченко Л.А.,

при секретарі - Дубаніної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бахмута цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.03.2012 року відповідач отримав кредит в сумі 4000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав, у зв,язку з чим, станом на 31.01.2017 року має заборгованість 40423,82 грн., а саме: 3695,49 грн. - заборгованість за кредитом; 31227,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3100,00грн. заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1901,13 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

У судове засідання представник позивача не з,явилась, про час розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просить справу розглянути у її відсутність, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторони позивача.

У судове засідання відповідач та його представник не з,явились, про час розгляду справи були повідомлені належним чином відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, представник відповідача надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнав частково згідно наданих заперечень з розрахунком, та просить розглянути справу у її відсутність, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторони відповідача.

Відповідно до заперечень представника відповідача, остання позовні вимоги визнала частково, а саме, 3695,49 грн. - заборгованість за кредитом; 4436,62 грн. - заборгованість по процентам, зазначивши, що з розрахунку заборгованості, наданому позивачем, вбачається, що під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту 36,00% за рік, далі процентна ставка була змінена, з 01.09.2014р. - 34,80% та 01.04.2015р. збільшена до 43,20%, між тим, позивач не обґрунтував правомірності збільшення процентної ставки та не надав докази повідомлення відповідача про зміну розміру процентної ставки за кредитним договором, також, представник відповідача не визнає суму пені в розмірі 3100грн., штрафів в розмірі 500грн., 1901,13грн., оскільки, відповідач зареєстрований в зоні АТО, а саме, з 13.08.2008р. за адресою: м.Соледар, Донецька область, вул.Металургів,34 (а.с.158-163).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.03.2012 року між позивачем та ОСОБА_1, який є клієнтом, укладено договір заповнення заяви (а.с.9-32). Згідно з вказаною заявою, заявник ознайомлена та згодна з Умовами і Правилами надання яких послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Згодна з тим, що заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею і банком договір надання банківських послуг. 19.03.2012 року між позивачем та ОСОБА_1, який є клієнтом, укладено договір заповнення анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.6). Згідно з вказаною анкетою - заявою, заявник згоден з тим, що ця заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифам складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений та згодний з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмову виді.

Відповідно до п.2.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який час змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно до п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення кредиту, у тому числі простроченого кредиту та овердрафту, сплаті винагороди банку.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій.

Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Умов та правил надання банківських послуг, держатель доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку зокрема з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

Відповідно до п.2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послу, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком частці в разі невиконання боржником своїх боргових та Інших зобов'язань за цим договором.

У відповідності до ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України (даті - ЦК України) договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст. 525 ЦК України передбачено неможтивість односторонньої відмови від виконання зобов'язання або його зміна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядок, встановлені договором.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Встановлено, що відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором б/н від 19.03.2012 р. не виконав та станом на 31.01.2017 року має заборгованість за кредитним договором за тілом кредиту 3695,49 грн., що підтверджується розрахунком позивача та визнається представником відповідача, тож в цій частині позов підлягає задоволенню.

Щодо заборгованості за процентами за користування кредитом суд зазначає наступне.

З розрахунку заборгованості вбачається, що спочатку виникнення заборгованості і під час укладення кредитного договору діяла процента ставка по кредиту в розмірі 36,00 % на рік, далі процентна ставка була змінена - 1 вересня 2014 року - 34,80% та 01 квітня 2015 року збільшена до 43,20%.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України та ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності, і не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують цивільну відповідальність особи.

Законом України від 12 грудня 2008 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», який набрав чинності 10 січня 2009 року, ЦК України доповнено статтею 1056-1, у якій встановлено заборону банку збільшувати розмір фіксованої процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку.

Кредитний договір між сторонами укладено 19 березня 2012 року, тобто після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У п. 28 Постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин» Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надав роз,яснення про те, що при підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Згідно з п. 1.1.3.2.3 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов,язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта.

Відповідно до п. 1.1.2.3 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, до обов,язків позичальника відносяться отримання виписки про стан картрахунків та про здійсненні операції по картрахункам.

За п. 1.1.3.1.9 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, банк зобов,язаний не менш як раз на місяць у спосіб, визначений у Заяві (оголошення на сайті) надавати Держателю виписки про стан Картрахунків та про проведені за минулий місяць операції по Картрахунках. При підключенні Держателя до системи INTERNET-banking (ПРИВАТ 24) надання виписок здійснюється через вказаний комплекс. При підключенні Клієнта до комплексу Mobile-banking здійснює можливість доступу до інформації про стан рахунку, шляхом використання функцій SMS-повідомлень.

Згідно з п. 1.1.1.91 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, до тарифів відноситься розмір винагороди за послуги банка.

Згідно до п. 1.1.1.17 Умов Винагорода банку це сума зобов,язань Держателя платіжної картки по сплаті встановлених банком, а саме: проценти за користування кредитом, в тому числі за користування Простроченим кредитом та Овердрафтом, інших комісій та штрафних санкцій (якщо такі будуть мати місце).

Відтак, певний порядок зміни тарифів передбачений Умовами і правилами надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами. З,ясуванню підлягає те, чи свідчить цей порядок про наявність змінюваної процентної ставки у кредитному договорі.

Частинами 1, 3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Водночас, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором (ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України).

Незважаючи на надання кредитору та позичальнику права самостійно визначати спосіб та порядок збільшення кредитором змінюваної процентної ставки у кредитному договорі, певні гарантії, передбачені ЦК України, повинні бути дотримані.

По-перше, кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка ( ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України).

По-друге, у кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника ( ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України).

По-третє, індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим ч. 5 ст. 1056-1 ЦК України.

По-четверте, у разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки (ч. 6 ст. 1056-1 ЦК України).

У кредитному договорі, укладеному між сторонами, який складається зі заяви, Умов і правил надання банківських послуг, тарифом банку та пам,ятки клієнта не передбачено порядку розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу, який повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору; не визначено максимального розміру збільшення процентної ставки. Доказів протилежного позивачем не представлено. Також, позивачем не представлено суду доказів письмового повідомлення позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка.

Крім того, поняттю «базова процентна ставка» не надано визначення в Умовах і правилах надання банківських послуг та таке поняття не може розумітись як початкова процентна ставка, яка може змінюватись банком в односторонньому порядку.

Таким чином, у суду відсутні підстави, ґрунтовані на законі, вважати, що між сторонами укладено кредитний договір із встановленням змінюваної процентної ставки.

Щодо дотримання порядку зміни фіксованої процентної ставки, то варто зазначити, що у абзаці 3 п. 28 Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», на який посилається позивач, при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК України або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК України. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК України зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір.

В укладеному між сторонами кредитному договорі не визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір.

Стороною позивача доказів здійснення банком пропозиції збільшити фіксовану процентну ставку за кредитним договором, її одержання та повне і безумовне прийняття (акцепт) позичальником суду не представлено.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивачем не доведено здійснення витрат за карткою відповідачем з 1 вересня 2014 року та з 1 квітня 2015 року. Поняття «витрати» не визначено в Умовах та правилах надання банківських послуг, тому суд виходить із тлумачення поняття «витрати» в Академічному тлумачному словнику української мови, як грошей, коштів, витрачених на що-небудь.

Таким чином, суд приходить до висновку, що збільшення фіксованої процентної ставки здійснено кредитором в односторонньому порядку.

Процентна ставка складає 3,0% на місяць, тобто 36% на рік. З розрахунку 360 днів у році, що передбачено у договорі, щоденний процент становить 0,100 %. Тому, заборгованість за процентами за період з 01.05.2014р. по 31.01.2017 року є добутком 3695,49 грн. (заборгованість за тілом кредиту) * 1006 днів (з 01.05.2014 року по 31.01.2017 року включно) * 0,100 %, і становить 3717,17 грн. + 113,97грн. (заборгованість за процентами за березень 2014р.) + 108,46 грн. (заборгованість за процентами за квітень 2014р. (3615,49грн. х 3,0% = 108,46грн.), а всього 3939,60 грн.

Між тим, враховуючи, що відповідно до письмових заперечень та наданого представником відповідача розрахунку, відповідачем визнається заборгованість за процентами у розмірі 4436,61грн. (а.с.162-163), тому, визнана стороною відповідача заборгованість за процентами у розмірі 4436,61грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником відповідача розрахунок заборгованості за процентами, з 26.09.2011р. по 31.12.2016р., в сумі 4436,62грн. (а.с.162-163).

В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 3100,00 грн., штрафів в сумі 500,00 грн. та 1901,13 грн. за несвоєчасність виконання зобов,язань за вищевказаним кредитним договором слід відмовити з наступних підстав.

Так, згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції.

Як проголошено в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. У п.3.4. Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 (Справа N 1-10/2004) зазначено, що виходячи зі змісту частини першої статті 8 Конституції України охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою.

Згідно матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.93).

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, м.Соледар Донецької області відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція.

Отже, враховуючи те, що відповідач є громадянином України, який зареєстрований та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним ним кредитним договором нараховувати заборонено, а тому позов банку в частині стягнення пені в сумі 3100,00грн., штрафів 500грн. та 1901,13 грн., які згідно розрахунку позивача нараховані за період після 14 квітня 2014 року, є не обґрунтованим і задоволенню не підлягає.

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 4,6,7,8,10,12,19,42,76,141,258,265 ЦПК України, ст.ст.509,525,526,527,530,598,599,610,615,629, 635, 1020,1054 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк (місце знаходження: м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги,50, ) до ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн НОМЕР_1) про стягнення заборгованості за кредитним договором,задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк (місце знаходження: м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги,50, ) за кредитним договором б/н від 19.03.2012р. заборгованість в сумі 8132,11 грн., а саме: 3695,49 грн. - заборгованість за кредитом; 4436,62 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також, судовий збір у розмірі 321,76 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького Апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Л.А.Радченко