Номер провадження: 22-ц/785/6140/18
Номер справи місцевого суду: 501/82/18
Головуючий у першій інстанції Пушкарський Д. В.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2018 року м. Одеса

Справа № 501/82/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря - Томашевської К.В.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_4,

- відповідач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - начальник управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області - Чербаджи Микола Миколайович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - начальник управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області - Чербаджи Микола Миколайович, про визнання незаконним та скасування наказу, за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській областіна рішення Іллічівського міського суду Одеської області, ухвалене у складі судді Пушкарського Д.В. 23 травня 2018 року,

встановив:

У січні 2018 р. ОСОБА_4 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з вищезазначеним позовом, в якому просить: 1) визнати незаконним та скасувати наказ начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області від 29.12.2017р. за № 580-К «По особовому складу» в частині її переведення на посаду головного спеціаліста Чорноморського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області; 2) поновити її на посаді заступника начальника Чорноморського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області; 3) стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області на її користь судові витрати у розмірі - 704,80 грн.

Рішення в частині поновлення на роботі просить допустити до негайного виконання.

ОСОБА_4 обґрунтовує свої вимоги тим, що з 31.07.2017 р. вона працювала на посаді заступника начальника Чорноморського міського відділення (далі - Відділення) Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області (далі - Управління).

18.12.2017 р. начальником Управління видано наказ № 260 «Про внесення змін до структури відділення управління виконавчої дирекції Фонду України в Одеській області та скорочення штату і чисельності працівників».

19.12.2017 р. їй було вручено повідомлення про скорочення її посади і запропоновано посаду згідно нового штатного розпису - головного спеціаліста. У зв'язку з тим, що були наявні вакантні посади вона погодилася на переведення на посаду заступника начальника відділення-начальника відділу.

29.12.2017 р. згідно наказу № 580-К була переведена з 02.01.2018 р. на посаду головного спеціаліста. Вказаний наказ вважає незаконним, оскільки: 1) перевід проведено без її згоди; 2) в разі застосування змін в організації виробництва і праці працівник продовжує працювати за тією ж самою посадою; 3) не дотримана процедура переважного права на залишення на роботі; 4) повинна бути запропонована інша робота, яка відповідає її спеціальності, кваліфікації та освіті.

Відповідач не мав права переводити її на посаду головного спеціаліста, оскільки нею не надано згоду на переведення, заяву на укладення відповідного трудового договору вона не писала (а. с. 2 - 4).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 20.05.2018 р. вищезазначений позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ начальника управління виконавчої дирекції Фонду в Одеській області Фонду соціального страхування України від 29.12.2017 р. за №580-К «По особовому складу» в частині переведення ОСОБА_4 на посаду головного спеціаліста Чорноморського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді заступника начальника Чорноморського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області.

Стягнуто з управління виконавчої дирекції Фонду в Одеській області Фонду соціального страхування України на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі - 704,80 грн..

Рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що 18.12.2017 р. начальником управління було видано наказ № 260 «Про внесення змін до структури відділення управління виконавчої дирекції Фонду України в Одеській області та скорочення штату і чисельності працівників» (а. с. 15 - 17).

19.12.2017 р. начальником управління було вручено ОСОБА_4 повідомлення про скорочення посади, яку вона займає, та запропоновано посаду головного спеціаліста Чорноморського міського відділення управління відділення фонду соціального страхування України в Одеській області (а. с. 18).

19.12.2017 р. ОСОБА_4 у відповідності до штатного розпису, затвердженого начальником управління виконавчої дирекції ФСС України в Одеській області 18.12.2018р., погодилась та надала згоду на переведення на вакантну посаду заступника начальника відділення-начальника відділу (а. с. 18, 19, 40).

29.12.2017 р. начальником управління видано наказ №580-К, відповідно до якого ОСОБА_4 з 02.01.2018 р. переведено на посаду головного спеціаліста Чорноморського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області. Підстава переведення - штатний розпис Чорноморського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області від 01.01.2018 р. (а. с. 21).

Відповідно до діючого законодавства переведення працівника допускається тільки за згодою працівника, а в разі застосування змін в організації виробництва і праці працівник продовжує працювати за тією ж спеціальністю, кваліфікацією та посадою.

При запровадженні скорочення чисельності працівників роботодавець зобов'язаний дотримуватися процедури переважного права залишення працівника на роботі, пропонувати роботу, яка відповідає спеціальності, кваліфікації та освіті працівника.

18.12.2017 р. начальником управління видано наказ №260 «Про внесення змін до структури відділення управління виконавчої дирекції Фонду України в Одеській області та скорочення штату і чисельності працівників» (а. с. 15).

19.12.2017 р. начальник управління вручив ОСОБА_4 повідомлення про скорочення її посади та запропонував їй у відповідності до штатного розпису посаду головного спеціаліста Чорноморського міського відділення управління відділення фонду соціального страхування України в Одеській області.

Позивач не надала згоду на запропоновану їй посаду, а погодилась та надала згоду на переведення на посаду заступника начальника відділення-начальника відділу (а. с. 18).

Враховуючи відсутність письмової згоди ОСОБА_4 перейти працювати на за пропоновану їй посаду головного спеціаліста Чорноморського міського відділення управління відділення фонду соціального страхування України в Одеській області, відповідач не мав правових підстав видавати наказ від 29.12.2017 р. за № 580-К «По особовому складу» в частині, що стосується ОСОБА_4, та в односторонньому порядку переводити її на посаду головного спеціаліста Чорноморського міського відділення управління відділення фонду соціального страхування України в Одеській області. Відсутність письмової згоди ОСОБА_4 на переведення унеможливлює укладання відповідного трудового договору, який у відповідності до ст. 24 КЗпП України укладається у вигляді наказу і за згодою сторін встановлює та закріплює межі умов даного договору (а. с. 9 - 12).

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській областів апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує, що ОСОБА_4 була завчасно попереджена про скорочення її посади. Їй була запропонована посада головного спеціаліста відділення, про що вона була письмово повідомлена, але вона надала згоду на переведення тільки на посаду заступника начальника відділення-начальника відділу. Суд не звернув уваги на те, що у відділені скорочувалися дві посади заступника начальника відділення, а посада заступника начальника відділення-начальника відділу не скорочувалася і не була вакантною. Звільнити ОСОБА_4 з роботи під час скорочення неможливо, оскільки у неї є дитина до трьох років. Тому її і було переведено на посаду головного спеціаліста, на якій вона працює з 02.01.2018 р.. ОСОБА_4 як позивачка у трудовому спору звільнена від сплати судового збору, тому відсутні підстави стягнення на її користь судового збору в сумі - 704,80 грн..

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

ОСОБА_4 у відзиві на апеляційну скаргу вважає необхідним скаргу залишити без задоволення. Рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на обґрунтованість та законність рішення суду першої інстанції. Вказує, що переведення її на посаду головного спеціаліста відбулося без її згоди. Відповідно заяви на укладення нового трудового договору вона не писала. Не дотримано процедури надання переважного права на залишення на роботі, пропонування роботи, яка відповідає спеціальності, кваліфікації та освіті.

ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала викладені у відзиві на апеляційну скаргу доводи та вимоги.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Колегія суддів вважає, що рішення суду вказаним вимогам законодавства не відповідає. Погодитися з вищевказаними висновками суду першої інстанції не можна. Цих висновків суд першої інстанції дійшов при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального (ст. ст. 32, 40, 184 КЗпП України) та процесуального (ст. ст. 12, 13, 263, 264 ЦПК України) права.

На підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_4 з 01.08.2017 р. переведена на посаду заступника начальника відділення (а. с. 6 - 20).

Згідно довідки про склад сім'ї (а. с. 11), свідоцтва про народження (а. с. 14) на утриманні ОСОБА_4 знаходиться малолітня донька - Анна, 09.08.2016 року народження.

18.12.2017 р. Управлінням виконавчої дирекції Фонду в Одеській області видано наказ № 260 «Про внесення змін до структури відділень управління виконавчої дирекції Фонду України в Одеській області та скорочення штату і чисельності працівників» (а. с. 15 - 17), відповідно до якого в Чорноморському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду України в Одеській області з 01.01.2018 р. скорочуються дві штатні одиниці заступника начальника відділення.

Згідно штатного розпису Чорноморського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду України в Одеській області з 01.01.2018 р. (а. с. 20) не передбачено посад заступника начальника відділення. Передбачено одна одиниця заступника начальника відділення-начальника відділу та дев'ять одиниць головного спеціаліста. Посада заступника начальника відділення-начальника відділу не скорочувалася і станом на 01.01.2018 р. не була вакантною.

19.12.2017 р. начальником управління вручено ОСОБА_4 повідомлення про скорочення посади, яку вона займає, та запропоновано посаду головного спеціаліста Чорноморського міського відділення управління відділення фонду соціального страхування України в Одеській області. ОСОБА_4 у вказаному повідомленні вказала, що на запропоновану посаду не згодна. Згодна на посаду заступника начальника відділення-начальника відділу (а. с. 18).

29.12.2017 р. начальником управління видано наказ №580-К про переведення ОСОБА_4 з 02.01.2018 р. на посаду головного спеціаліста відділення. Підстава переведення - штатний розпис Чорноморського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області від 01.01.2018 р.. При ознайомлені з вказаним наказом ОСОБА_4 вказала, що згоду на переведення не надавала, з наказом не згодна (а. с. 21).

З 02.01.2018 р. ОСОБА_4 виходить на роботу та виконує обов'язки головного спеціаліста відділення. Вказані обставини позивачка визнала і не заперечувала.

Між сторонами виникли трудові правовідносини з приводу працевлаштування працівника під час скорочення штату та чисельності працівників.

Статтею 64 ГК України передбачено, що підприємство, установа, організація має право самостійно визначати організаційну структуру, а також встановлювати чисельність працівників і штатний розпис.

Пунктом 1 частини 1 ст. 40 КЗпП України передбачено право за ініціативою роботодавця або уповноваженої ним особи розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 184 КЗпП України звільнення жінок, які мають дітей віком до трьох років, не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням.

Таким чином, ОСОБА_4 як мати, на утриманні якої знаходиться дитина до трьох років, не могла бути звільнена з роботи за ініціативою установи.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж самому підприємстві, в установі, організації допускається тільки за згодою працівника. Разом з тим, відповідно до ч. 3 цієї статті цього Кодексу у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовжені роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Тобто, у випадку змін в організації виробництва і праці не є обов'язковою продовження роботи на тій самій посаді.

Враховуючи вищевказані положення ч. 1 ст. 32, ч. 3 ст. 184 КЗпП України, а також, що ОСОБА_4 було запропоновано робота за наявними вакансіями, яка відповідає її спеціальності та кваліфікації, колегія суддів вважає, що трудові права ОСОБА_4 при її переведені на роботу на посаду головного спеціаліста не були порушені.

Доводи ОСОБА_4 про переважне право на залишення на роботі колегія суддів відхиляє, оскільки встановлено, що усі посади заступника начальника відділення скорочуються, а посада заступника начальника відділення-начальнику не скорочувалася і не була вакантною.

Колегія суддів також приймає до уваги, що ОСОБА_4 з 02.01.2018 р. виходить на роботу на посаді головного спеціаліста.

Доводи апелянта про те, що перевести ОСОБА_4 на посаду заступника начальника відділення-начальника відділу, на що остання надала згоду, не було можливості, оскільки ця посада на скорочувалася і була зайнята, звільнити ОСОБА_4 з роботи під час скорочення неможливо, оскільки у неї є дитина до трьох років, тому її було переведено на посаду головного спеціаліста, на якій вона працює з 02.01.2018 р., ОСОБА_4 звільнена від сплати судового збору, тому відсутні підстави стягнення на її користь судового збору в сумі - 704,80 грн., є обґрунтованими. Апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Необхідно ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволення позовної заяви ОСОБА_4 за вищевказаного обґрунтування.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області - задовольнити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 23 травня 2018 року - скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - начальник управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області - Чербаджи Микола Миколайович, про визнання незаконним та скасування наказу- відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 12 грудня 2018 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе