Постанова

Іменем України

19 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 359/2605/15-ц

провадження № 61-31339св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

представники позивача: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

відповідачі: ОСОБА_6, ОСОБА_7,

представник ОСОБА_7 - ОСОБА_8,

третя особа - Глибоцька сільська рада Бориспільського району Київської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2016 року в складі судді Муранової-Лесів І. В. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 14 червня 2017 року в складі колегії суддів: Приходька К. П., Голуб С. А., Таргоній Д. О.,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - Глибоцька сільська рада Бориспільського району Київської області, про поділ житлового будинку між співвласниками в натурі.

Позовна заява мотивована тим, що вона та її брат ОСОБА_7 після смерті їх матері ОСОБА_9 успадкували домоволодіння АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 року його 1/2 частини спірного домоволодіння успадкували відповідачі, які фактично ним користувалися. Між позивачем та відповідачами виник спір щодо порядку користування та володіння будинком, що робить неможливим укладення договору про поділ нерухомого майна. Технічна можливість поділу випливає з технічного паспорту житлового будинку.

З урахуванням викладеного та уточнень позовних вимог, ОСОБА_3 просила суд: припинити право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1; поділити в натурі житловий будинок з відхиленням від ідеальних часток, визнавши за нею право приватної власності на відокремлену частину житлового будинку та надвірні споруди, що відповідатимуть розміру 58/100 частки у спільному майні, залишивши за нею згідно з планом будинку, вміщеним в технічному паспорті бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ), виготовленому комунальним підприємством Бориспільської районної ради «Бориспільське районне БТІ»: по житловому будинку - житлову кімнату 1-4, площею 7,50 кв. м, вартістю 14 695,00 грн, житлову кімнату 1-5, площею

14,60 кв. м, вартістю 28 607,00 грн, кухню 1-3, площею 10,20 кв. м, вартістю 19 986,00 грн (всього по будинку 32,30 кв. м на загальну суму 63 288,00 грн); по надвірним спорудам - сарай під літ. «Д» вартістю 51 458,00 грн, туалет під

літ. «Е» вартістю 1 993,00 грн, каналізаційну яму, вартістю 981,00 грн,

1/2 частини огорожі № 5, вартістю 2 107,00 грн, ворота № 7, вартістю

6 762,00 грн (всього по будівлям та спорудам 63 301,00 грн), а всього по житловому будинку, будівлям та спорудам на загальну суму 126 589,00 грн; у зв'язку з відхиленням від ідеальних часток розподілу та відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 29 квітня 2016 року №14550/15-43 покласти на позивача обов'язок відшкодувати ОСОБА_7 компенсацію різниці вартості часток у розмірі 17 957,00 грн; покласти на позивача обов'язок проведення будівельних робіт для влаштування поділу домоволодіння в натурі, зобов'язавши виконати такі роботи: в приміщенні 1-4 влаштувати зовнішній дверний проріз та встановити дверний блок; в приміщенні 1-4 влаштувати віконний проріз; між приміщеннями 1-4 та

1-5 влаштувати проріз та встановити дверний блок; між приміщеннями 1-3 та

1-2 демонтувати дверний блок та закласти проріз; між приміщеннями 1-5 та

1-2 демонтувати дверний блок та закласти проріз.

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 27 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 14 червня 2017 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Припинено право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

Поділено в натурі житловий будинок АДРЕСА_1 з відхиленням від ідеальних часток, визнавши за ОСОБА_3 право приватної власності на відокремлену частину житлового будинку та надвірні споруди, що відповідають розміру 58/100 частки у спільному майні, залишивши за нею згідно з планом будинку, вміщеним в технічному паспорті БТІ, виготовленому комунальним підприємством Бориспільської районної ради «Бориспільське районне бюро технічної інвентаризації»: по житловому будинку - житлову кімнату 1-4, площею 7,50 кв. м, вартістю 14 695,00 грн, житлову кімнату 1-5, площею 14,60 кв. м, вартістю 28 607,00 грн, кухню 1-3, площею 10,20 кв. м, вартістю 19 986,00 грн (всього по будинку 32,30 кв. м на загальну суму 63 288,00 грн); по надвірним спорудам - сарай під літ. «Д», вартістю 51 458,00 грн, туалет під літ. «Е», вартістю 1 993,00 грн, каналізаційну яму, вартістю 981,00 грн, 1/2 частини огорожі № 5, вартістю 2 107,00 грн, ворота № 7, вартістю 6 762,00 грн (всього по будівлям та спорудам 63 301,00 грн), а всього по житловому будинку, будівлям та спорудам на загальну суму 126 589,00 грн.

У зв'язку з відхиленням від ідеальних часток розподілу та відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 29 квітня 2016 року № 14550/15-43 покладено на ОСОБА_3 обов'язок відшкодувати ОСОБА_7 компенсацію різниці вартості часток у розмірі 17 957,00 грн.

Покладено на ОСОБА_3 обов'язок проведення будівельних робіт для влаштування поділу домоволодіння в натурі, зобов'язавши виконати такі роботи: в приміщенні 1-4 влаштувати зовнішній дверний проріз та встановити дверний блок; в приміщенні 1-4 влаштувати віконний проріз; між приміщеннями 1-4 та

1-5 влаштувати проріз та встановити дверний блок; між приміщеннями 1-3 та

1-2 демонтувати дверний блок та закласти проріз; між приміщеннями 1-5 та

1-2 демонтувати дверний блок та закласти проріз.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що сторони у справі є співвласниками спірного житлового будинку з надвірними будівлями, які не можуть досягти згоди між собою щодо його поділу в натурі. Врахувавши положення статей 319, 321, 356, 358, 364, ЦК України, дійшов висновку про наявність правових підстав для поділу спірного будинку між його співвласниками відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи.

У червні 2017 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 подали до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що у спірному будинку з 1941 року проживає ОСОБА_6, яка постійно доглядала будинок та підтримувала його у справному стані. Позивач ніколи у будинку не проживала, участі в ремонті та догляді ніколи не брала. Крім того, враховуючи стан здоров'я ОСОБА_6 вона постійно потребує сторонньої допомоги, а отже і додаткової площі. Також судами порушено норми процесуального права, оскільки відмовлено у призначенні додаткової експертизи.

09 грудня 2016 року ОСОБА_10, в інтересах якої діє ОСОБА_11, подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відзив на касаційну скаргу, в якому зазначила, що рішення суду апеляційної інстанції є законним і обґрунтованим.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що за ОСОБА_3 та ОСОБА_7 зареєстровано право власності на домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1 та їм на праві приватної спільної часткової власності належить по 1/2 частини вказаного домоволодіння, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26 серпня 2004 року № 4542246.

Згідно з експертизою від29 квітня 2016 року № 14550/15-43, проведеною експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_12 встановлено, що дійсна ринкова вартість спірного домоволодіння складає 217 264,00 грн, можливі варіанти поділу домоволодіння, надвірних будівель і споруд з відхиленням від ідеальних часток співвласників, які виконані із зазначенням: розмірів фактичних часток по площі та вартості, що становлять приміщення та належні до них господарські будівлі споруди, які виділяються кожному із співвласників; розміру компенсації у зв'язку з відхиленням від ідеальних часток співвласників; переліку необхідних ремонтних робіт в будинку, які необхідно виконати для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, що пропонується виділити кожному із сторін співвласників; орієнтовної сукупної вартості проведення робіт, які необхідно виконати в житловому будинку для влаштування ізольованих квартир відповідно до запропонованих трьох варіантів.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частиною першою, другою, третьою статті 358 ЦК України також передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до вимог частин першої, третьої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Задовольняючи позовні вимоги, суд дійшов правильного висновку про те, що позивач як співвласник спірного домоволодіння вправі вимагати виділення в натурі належної їй на праві власності частки із спільного майна, проте припиняючи право спільної часткової власності на спірний житловий будинок та здійснюючи поділ майна в натурі, суд ні в мотивувальній, ні в резолютивній частинах судового рішення не зазначив, яка частина домоволодіння після припинення спільної часткової власності залишається у власності ОСОБА_7 із зазначенням конкретних приміщень, окремого входу, тощо.

Таким чином, поділивши будинок в натурі між співвласниками, суд не зазначив в рішенні, яка частка залишається у володінні та користуванні іншого співвласника, що не відповідає зазначеним вимогам закону.

Таким чином, судове рішення не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу статті 411 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палатиКасаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 та ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 14 червня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасоване рішення суду апеляційної інстанції втрачає законну силу та у подальшому виконанню не підлягає.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В.М. Коротун

В.І. Крат

В.П. Курило