Провадження № 2з/522/673/18
УХВАЛА
Приморський районний суду м. Одеси:
під головуванням судді Абухіна Р.Д.,
за участю секретаря судового засідання Фуцур Н.В.,
розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, -
26.05.2015 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним дубліката договору дарування №5-1059, посвідченого 17.05.2010 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, квартири АДРЕСА_1, виданого 11.03.2014 року правочинів недійсними та витребування майна державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4; визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідченого 21.05.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за №1176; та витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2015 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1). Заборонено ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та будь-яким залученим нею особам здійснювати будь-які будівельно - ремонтні роботи в квартирі АДРЕСА_1.
20.12.2018 року представником позивача подано заяву, по якій вона просить суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), мотивуючи заяву тим, що маючи намір зареєструвати арешт на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2015 року представник заявника звернулась до Юридичного департаменту Одеської міської ради, у чому їй було відмовлено на підставі того, що в Державному реєстрі прав за обєктом нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) встановлено, що право власності ОСОБА_3 з 11.10.2017 року не належить. Наведені вище обставини можуть призвести до ускладення чи неможливості виконання рішення суду.
Заява отримана головуючим по справі суддею 26.12.2018 року.
Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява представника позивача про забезпечення позовних вимог підлягає задоволенню.
Подана представником позивача заява про застосування заходів забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ст. 151 ЦПК України, та таким чином підлягає невідкладному розгляду.
Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози не виконання рішення суду.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову,суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.
Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Суд звертає увагу, що забезпечення позову шляхом накладення арешту не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.
Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер.
При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод
Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Відповідно до ч.ч. 1, 3-7ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, співрозмірності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд дійшов висновку, що між сторонами виник спір стосовно виконання грошових зобовязань; тому вказані вимоги про забезпечення позову є частково співрозмірними позовним вимогам, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, для відновлення прав позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а відтак й порушить права позивача на судовий захист, а забезпечення позову навпаки виступають запорукою виконання можливого рішення суду, у звязку з чим, суд вважає, що заява представника підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 258-259,263-265, 353 ЦПК України, суд, -
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).
Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню, але яка може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Суддя : Р.Д. Абухін

26.12.2018