Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1996/14
Провадження № 2-с/711/10/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2018 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька С.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу, -

В С Т А Н О В И В :

20 березня 2014 року Придніпровським районним судом м. Черкаси видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1, на користь публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 7 928 грн. 05 коп. і судових витрат в сумі 121 грн. 80 коп.

27 червня 2018 року від боржника ОСОБА_1 надійшла заява про скасування вищевказаного судового наказу, в якій він зазначив, що 27 червня 2018 року його представник - адвокат ОСОБА_2 ознайомився з виконавчим провадженням № 55747545 і отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 08 лютого 2018 року, а також копію судового наказу Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 711/1996/14-ц від 20 березня 2014 року, котрий виданий стягувачу 06 березня 2017 року.

Вважає, що вказаний судовий наказ підлягає скасуванню, оскільки у судовому наказі відсутні будь-які посилання на договір, на підставі якого стягнуто кошти, а також розрахунок суми боргу і не вказано, за який період нараховано борг. Крім того, зазначає, що в наказі не вказано, за теплопостачання якого обєкту стягнуто борг. Якщо це квартира АДРЕСА_1, то вказана квартира, на момент видачі судового наказу, належала зовсім іншій особі товариству з обмеженою відповідальністю «Облагрохім-Черкаси». Стягувач не надав жодного належного та допустимого доказу до матеріалів справи, котрі б свідчили про виникнення заборгованості у боржника перед стягувачем.

В заяві також вказано, що боржник не отримував копію судового наказу та відповідні заяви з розрахунками в 2014 році. Питання щодо заборгованості за теплопостачання повинно бути вирішене між стягувачем та ТОВ «Облагрохім-Черкаси».

Таким чином, заявник просить поновити пропущений строк для подачі заяви про скасування судового наказу та скасувати судовий наказ Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/1996/14-ц від 20 березня 2014 року.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та обєктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків:

згідно із ч. 2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

З матеріалів справи вбачається, що 20 березня 2014 року (№ 2727/14-Вих/2-н/711/406/14) виданий судовий наказ Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/1996/14-ц від 20 березня 2014 року, який направлявся на адресу боржника ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомлення, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 152. Також встановлено, що про існування вказаного судового наказу ОСОБА_1 дізнався 27 червня 2018 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження № 55747545, яке відкрите у Придніпровському відділі ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

ОСОБА_1 в заяві про скасування судового наказу посилається на обставини, які можуть мати суттєве значення для правильного вирішення справи по суті (лист директора ВП «Черкаська ТЕЦ» № 24/793 від 29 січня 2018 року, адресований генеральному директору ТОВ «Облагрохім-Черкаси» про оплату послуг теплопостачання; витяг про державну реєстрацію прав № 36617916 від 08 грудня 2012 року).

Суд зазначає, що одним зі способів захисту прав субєктів цивільних правовідносин, в тому числі, права на доступ до суду, є скасування судового наказу, що передбачено статтею 171 ЦПК України, яка діє з 15.12.2017р.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 ЦПК України заява про скасування судового наказу не пізніше наступного дня передається судді, визначеному у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Статтею девятою Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13.

Зокрема, ЄСПЛ вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто, принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обовязкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «ОСОБА_3 проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).

Враховуючи сталу практику ЄСПЛ, зазначені положення законодавства та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку про те, що в даному випадку слід поновити строк заявнику для подання заяви про скасування судового наказу, оскільки, із змісту заяви вбачається необхідність перевірки відповідності судового наказу всім дійсним обставинам спірних правовідносин та виправлення можливої судової помилки.

У звязку із викладеним, з метою забезпечення права заявника на доступ до суду та перевірки відповідності судового наказу всім дійсним обставинам спірних правовідносин, суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із заявою про скасування судового наказу, оскільки наявні обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, але у визначений законом строк він не звернулася до суду із заявою про його скасування, а тому причини пропуску строку на подачу заяви про скасування судового наказу слід вважати поважними.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій розяснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

З поданої заяви про скасування судового наказу вбачається, що боржник наполягає на скасуванні судового наказу у звязку з тим, що він ніколи не був і не є власником квартири АДРЕСА_2. Крім того, за матеріалами справи вбачається, що з ним був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води 27.03.2013р., а заборгованість за період з 2002 року по листопад 2013р. нарахована, в т.ч. при наявності іншого споживача ОСОБА_4, на яку був відкритий особовий рахунок 40066021.

Таким чином, судом встановлено, що існують підстави для задоволення заяви про скасування судового наказу, оскільки між сторонами виник цивільно-правовий спір, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 127, 170, 171, 258, 260, 261 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про скасування судового наказу.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси від 20 березня 2014 року по справі № 711/1996-14-ц про стягнення з ОСОБА_1, на користь публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 7 928 грн. 05 коп. і судових витрат в сумі 121 грн. 80 коп., а всього 8 049 грн. 85 коп.

Розяснити заявнику (стягувачу), що він має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: ОСОБА_5