Справа № 303/3242/18
номер ст. зв.- 48, 49
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
27 серпня 2018 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Довжанин В.М., при секретарі Тромпак В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягненя аліментів.
Позовні вимоги мотивує тим, що 08 листопада 2003 року між сторонами по справі було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Мукачівського міського управління юстиції у Закарпатській області, про що зроблено актовий запис за № 672. Від даного шлюбу у них народились діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Заначає, що шлюбні відносини між подружжям припинено, спільне господарство не ведеться, а шлюб носить тільки формальний характер. Тому, позивач просить шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем, розірвати. Всі обовязки щодо утримання та виховання дітей позивач несе самостійно. Угоди про добровільну сплату аліментів стосовно дітей між ними досягнуто не було. Враховуючи наведене позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі по 1300 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, до досягнення ними повноліття.
Позивач - ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, подала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, відзив на позов не подав. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одружились 08.11.2003 року, про що зроблено запис за № 672 та що підтверджується Свідоцтвом про одруження І-ФМ № 2070189, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Мукачівського міського управління юстиції у Закарпатській області.
Від даного шлюбу у сторін народились діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Вирішуючи дану справу суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог статті 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається.
Правилами статтей 104 та 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга ст.112 Сімейного кодексу України).
Також, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав.
Цей обовязок закріплений в Конституції України, а також в Сімейному кодексі України, оскільки одним із найголовніших та найважливіших обовязків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства також передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх змінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно дол законів України.
Відповідно до частини 1 статті 9 Сімейного кодексу України, подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім'ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.
Нормою статті 141 цього Кодексу встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
У відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а на підставі частини 3 статті 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно частини 1 статті 184 Сімейного кодексу України - суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Нормою частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України (із змінами і доповненнями), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Аліменти на дитину відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Судом встановлено, що є достатність підстав задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо розірвання шлюбу з ОСОБА_2, оскільки шлюб між подружжям існує формально, примирення та збереження їх сімї є неможливим, подальше спільне їх життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, які для повного і гармонійного розвитку своєї особистості повинні рости і виховуватися у атмосфері любові та розуміння.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При прийнятті рішення щодо розміру аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму для дитини встановленого Законом України «Пpo Державний бюджeт на 2018 рік», який становить: для дитини віком до 6 років 1492 гpивень, для дитини віком від 6 до 18 років 1860 гpивень.
Враховуючи положення ст.182 СК України та прожитковий мінімуму для дитини відповідного віку встановлений ЗУ «Пpo Державний бюджeт на 2018 рік», беручи до уваги пріоритетність інтересів дитини, суд приходить до висновку про стягнення аліментів в розмірі по 1100,00 гривень на кожну дитину дитину щомісячно, яка у свою чергу є виважена, розумна, справедлива і об'єктивна, щомісячно до досягнення ними повноліття
На підставі статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Після розірвання шлюбу, позивачу по справі ОСОБА_1, за її клопотанням, слід залишити шлюбне прізвище - Сухан.
Згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 та держави.
Керуючись ст.ст 4, 12, 13, 81, 89, 263, 265, 280-282, 430 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 180, 184 СК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволити частково.
Шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у відділлі реєстрації актів громадянського стану Мукачівського міського управління юстиції у Закарпатській області, 08 листопада 2003 року, актовий запис № 672 - розірвати.
Після розірвання шлюбу, позивачу по справі ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище - Сухан .
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, 12.03.1986 року народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі по 1100 (одна тисяча сто) гривень на кожну дитину, починаючи з 30 травня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, 1203.1986 року народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, - 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок сплаченого судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь держави судовий збір у розмірі - 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Головуючий В.М. Довжанин