Справа № 303/3355/14-ц
Провадження № 6/303/172/18
УХВАЛА

Іменем України

16 липня 2018 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Довжанин В.М.

секретар судового засідання Фозекош І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево подання старшого державного виконавця ВПВР УДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_1 про визначення частки у спільній сумісній власності,

встановив:

Старший державний виконавець ВПВР УДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про визначення частки у спільній сумісній власності.

На обґрунтування вимог подання зазначив, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області знаходиться виконавче провадження АСВП №52364106 по виконанню виконавчого листа №303/3355/14-ц, виданого 09.12.2014 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50, код ЄДРПОУ 14360570, р/р3111, МФО 305299, заборгованість за кредитним договором № К120-07/Ф від 12 вересня 2007 року за період з 01.03.2012р. по 12.05.2014 р. в розмірі 675 345,78 доларів США що складає еквівалент 7 837 688 грн. 30коп., з яких заборгованість за відсотками 159 542,16 доларів США, що складає еквівалент 1 851 557 грн. 76 коп.; заборгованість з комісії 31 413,95 доларів США що складає еквівалент 364 572 грн. 87коп., заборгованість з пені 484 389,67 долларів США, що складає еквівалент 5 621 557 грн. 67 коп. та 3 654 грн. (три тисячі шістсот п"ятдесят чотири гривні) судового збору, що був останнім сплачений при подачі позову. 03.10.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку направлено боржнику та надано строк для добровільного виконання до 10.10.2016 року. З метою виконання рішення суду, відділом ДВС направлено запити про наявність майна, зареєстрованого за боржником. 04.10.2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Відповідно до відповіді на запити, відсутні відомості про наявність у боржника відкритих рахунків, наявність земельних ділянок, транспортних засобів, інших джерел доходу. Згідно інформаційної довідки за № 128661528 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо суб»єкта за боржником зареєстровано наступне нерухоме майно: домоволодіння по вул.Г.Шенборна, 50 в м.Мукачево, на яке відповідно до п.1 с.1 ЗУ «Про мараторій на стягнення майна громадян УКраїни, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути звернено стягнення за даним виконавчим документом, та домоволодіння (незавершене будівництво, 95%), що розташоване в м.Мукачево, провулок Грабаря, будинок 7-Б, що належить на праві спільної сумісної власності боржнику та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, на підставі рішення №140 МВК від 17.07.1991 року «Про надання земельних ділянок під будівництво». На підставі ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», ст.. 443 ЦПК України, державний виконавець просить суд визначити частку боржника ОСОБА_2 у домоволодінні (незавершенного будівництва) за адресою: м.Мукачево, провулок Грабаря, будинок №7-Б у розмірі ? частини.

У судове засідання старший державний виконавець ВПВР УДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_1, боржник ОСОБА_2 не зявилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, однак їх неявка відповідно до ч.2 ст.443 ЦПК України, не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Вивчивши матеріали подання, суд вважає, що дане подання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області перебуває виконавче провадження АСВП №52364106 по виконанню виконавчого листа №303/3355/14-ц, виданого 09.12.2014 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2, 12 червня 1964року народження, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, код ЄДРПОУ 14360570, р/р3111, МФО 305299, заборгованість за кредитним договором № К120-07/Ф від 12 вересня 2007 року за період з 01.03.2012 р. по 12.05.2014 р. в розмірі 675 345,78 доларів США що складає еквівалент 7 837 688 грн. 30 коп., з яких заборгованість за відсотками 159 542,16 доларів США, що складає еквівалент 1 851 557грн. 76коп.; заборгованість з комісії 31 413,95 доларів США що складає еквівалент 364 572 грн. 87коп., заборгованість з пені 484 389,67 долларів США, що складає еквівалент 5 621 557 грн. 67 коп. та 3 654 грн. (три тисячі шістсот п"ятдесят чотири гривні) судового збору, що був останнім сплачений при подачі позову.

03.10.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку направлено боржнику та надано строк для добровільного виконання до 10.10.2016 року.

Боржник добровільно рішення суду не виконує, під час перевірки його майнового стану, майна, яке б належало йому на праві приватної власності, не виявлено. Проте, встановлено, що боржник на підставі рішення №140 МВК від 17.07.1991 року «Про надання земельних ділянок під будівництво» разом з ОСОБА_4 має у спільній сумісній власності домоволодіння (незавершенного будівництва) за адресою: м.Мукачево, провулок Грабаря, будинок №7-Б.

Згідно ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п.9 ч.3ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду. Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконанню рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, порядок захисту прав стягувача, боржника та інших осіб у виконавчому провадженні унормовано положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно п.1 ч.2 ст.11 Закону державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст.32 Закону заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ч.6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно із ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до роз'яснень викладених у п.12Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з додержанням вимог процесуального закону щодо допустимості засобів доказування.

Частиною 2 ст. 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

При вирішенні питання суд враховує, що виділ частки боржника із спільної сумісної власності у межах виконавчого провадження регулюється нормами цивільно-процесуального законодавства. При розгляді подання державного виконавця в порядку ст. 443 ЦПК України вирішується питання не про виділ частки, що призводить до виділу її в натурі, припинення права спільної часткової власності на майно, а вирішується питання про визначення частки, що не є його поділом чи виділенням частки та не тягне за собою припинення права спільної часткової власності, а такий захід спрямований лише на забезпечення виконання рішення суду. Системне тлумачення положень вказаних норм дає підстави дійти висновку, що за результатами розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд постановляє ухвалу, в якій зазначається конкретне майно, що підлягає саме виділу. Власники, які вважають, що у зв'язку зі зверненням стягнення на майно боржника у випадках, коли боржник володіє майном спільно з іншими особами, порушені їх майнові права у виконавчому провадженні, у зв'язку з накладенням арешту на майно, мають право звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення його з-під арешту.

А тому, за таких умов суд приходить до переконання, що державним виконавцем надані належні і достатні докази, які свідчать про належність спірного майна на праві спільної сумісної власності боржнику, та як вбачається з матеріалів справи, у боржника відсутнє інше майно, на яке можна звернути стягнення, що також знайшло підтвердження в судовому засіданні, а тому клопотання підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючисьст.443 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання старшого державного виконавця ВПВР УДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити частку майна боржника ОСОБА_2 домоволодіння (незавершеного будівництва) будинку №7-Б, розташованого по провулку Грабаря в м.Мукачево Закарпатської області, якою він володіє на праві приватної спільної сумісної власності з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, визнавши за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на ? частину домоволодіння (незавершеного будівництва).

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуючий В.М.Довжанин