Справа № 487/4273/18
Провадження № 2/487/1974/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(З А О Ч Н Е)

02.10.2018 року.Заводський районний суд міста Миколаєва суддя Біцюк А.В., за участю секретаря Демиденко Н.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (54038, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (54038, АДРЕСА_1) про визнання особи такою що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

03.07.2018 року до Заводського районного суду міста Миколаєва звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, в якому посилаючись на те, що позивач є співвласником квартири №16, по вул. Біла, в м. Миколаєві.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідачка фактично розірвавши шлюб з 2013 року виїхала до міста Феодосія АРК, де постійно проживає за невідомою адресою, будь-яких відносин із сімєю не підтримує, лише зареєстрована за вказаною адресою, особистих речей за місцем реєстрації не має, на підставі чого просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, особою, що втратила право проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач ОСОБА_1 про відкриття провадження був повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 про відкриття провадження була повідомлена належним чином, відзив суду не надала.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_1 є співвласником квартири №16 по вул. Біла в м. Миколаєві, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 20 вересня 2006 року, виданого розпорядчим управлінням з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради за № 2198-р від 19.09.2006 року.

Відповідачка фактично розірвавши шлюбні відносини з 2013 року виїхала до міста Феодосії Автономної Республіки Крим, де постійно проживає за невідомою адресою, будь-яких відносин із сімєю не підтримує, лише зареєстрована за вказаною адресою, особистих речей за місцем реєстрації не має.

Відповідно до довідки про склад сімї, виданої 24.05.2018 року за №1152 Житлово-комунального підприємства «Бриз», квартира АДРЕСА_2 проживають шість осіб, а саме: позивач - ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, відповідачка - ОСОБА_2 та ОСОБА_6

Актом про не проживання віл 23.03.2018 року, посвідченого начальником житлово-комунальним підприємством «Бриз» ЖЕК № 3 Миколаївської міської ради підтверджено той факт, що ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації з травня 2013 року і її місце перебування не відомо.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися й розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що передбачено і положеннями ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, а обмеження чи втручання у право власника можливо лише з підстав, передбачених законом.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

В силу ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відсутність відповідача за місцем мешкання понад рік без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкає в спірній квартирі більше року без поважних причин, втратили право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку.

Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст. 282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,про визнання особи такою що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №16, розташованою за адресою:м. Миколаїв, вул. Біла, буд. 67.

Зобовязати Виконавчий комітет Миколаївської міської ради зняти відповідача ОСОБА_2, з реєстрації місця проживання за адресою:ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,РНОКПП: НОМЕР_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене позивачем протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Вказаний строк може бути поновлений судом за заявою відповідача, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 02.10.2018 року.

Суддя Біцюк А. В.