Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Нікандрової С.О., за участю секретаря судового засідання Гончарової К.Ю., розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Камянської сільської ради Василівського району Запорізької області, третя особа - ОСОБА_3, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 просить встановити факт прийняття спадщини та визнати за ним право власності на житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є племінником ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року. Після його смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок за адресою АДРЕСА_1, а також земельна ділянка 0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,023 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області. ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті своєї матері - ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 року. Оформити житловий будинок у нотаріальній конторі не представляється можливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи.

Ухвалою Василівського районного суду від 12 червня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, але в позовній заяві просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги просить задовольнити.

Представник відповідача Камянської сільської ради Василівського району Запорізької області в особі сільського голови ОСОБА_6 подав заяву про розгляд справи без участі їх представника, з позовними вимогами згодні, просять задовольнити їх у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що в справі міститься поштове повідомлення.

У зв'язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Згідно ч.4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові матеріали справи та докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_9 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.17).

Згідно довідки Камянськоїсільської ради Василівського району Запорізької області №889 від 08.05.2018 року (а.с.25), ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 року а/з 69 від 25.12.2002 року з 1964 року по день смерті була постійно зареєстрована і проживала за адресою: АДРЕСА_1. На день смерті спадкодавця ОСОБА_5 разом з нею за вищевказаною адресою зареєстровані та проживали: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, син спадкодавця, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, син спадкодавця.

Спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 року ОСОБА_5 не заводилася.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього.

Згідно з ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст.529 ЦК України 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Таким чином, з досліджених судом доказів встановлено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 року ОСОБА_5 спадкоємцями першої черги є її сини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, які фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, в рівних частках, по 1/2 кожний, оскільки проживали та були зареєстровані разом з померлою за адресою: АДРЕСА_2

ІНФОРМАЦІЯ_15 року помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.20).

Після смерті ОСОБА_7 заведена спадкова справа №205 за 2010 рік (а.с.64-66), з якої вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті дядька

звернувся ОСОБА_1, а ОСОБА_4 і ОСОБА_3 подали заяву про відмову в прийнятті спадщини після померлого брата на користь племінника ОСОБА_1.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого споріднення усувають від права на спадкування родичів подальшого ступеня спорідненості.

Відповідно до ч.2 ст.1274ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

З досліджених судом доказів встановлено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_15 року ОСОБА_7 спадкоємцями за законом другої черги є брати померлого ОСОБА_4 і ОСОБА_3, які подали заяву про відмову в прийнятті спадщини на користь племінника ОСОБА_1, який є спадкоємцем за законом п'ятої черги і належним чином прийняв спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_8 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.18).

Згідно довідки Камянськоїсільської ради Василівського району Запорізької області №890 від 08.05.2018 року (а.с.23), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3), який помер 04.03.2011 року а/з 13 від 09 березня 2011 року з 1964 року по день смерті був постійно зареєстрований і проживав за адресою: АДРЕСА_1. На день смерті ОСОБА_4 за вищевказаною адресою проживав один.

Після смерті ОСОБА_4 заведена спадкова справа №188 за 2011 рік (а.с.55-57), з якої вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті дядька звернувся ОСОБА_1, а ОСОБА_3 подав заяву про відмову в прийнятті спадщини після померлого брата на користь племінника ОСОБА_1.

Таким чином, встановлено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_4 спадкоємцем за законом другої черги є брат померлого ОСОБА_3, який подав заяву про відмову в прийнятті спадщини на користь племінника ОСОБА_1, який є спадкоємцем за законом п'ятої черги і належним чином прийняв спадщину.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 12 листопада 1982 року, виданого Камянською сільської радою Василівського району Запорізької області, про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за №51, ОСОБА_8, народився ІНФОРМАЦІЯ_10 року, місце народження село Кам'янське Василівського району Запорізької області, батько ОСОБА_3, мати ОСОБА_9 (а.с.12).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 05 лютого 1962

року, виданого Камянською сільської радою Василівського району Запорізької області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за №23, ОСОБА_4, народився ІНФОРМАЦІЯ_11 року, місце народження село Кам'янське Василівського району Запорізької області, батько ОСОБА_10, мати ОСОБА_5 (а.с.19).

ІНФОРМАЦІЯ_13 року помер ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 (а.с.16).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 від 19 липня 1972 року, виданого Камянською сільської радою Василівського району Запорізької області, про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за №51, ОСОБА_7, народився НОМЕР_10 року, місце народження село Кам'янське Василівського району Запорізької області, батько ОСОБА_10, мати ОСОБА_5 (а.с.21).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 від 02 листопада 1975 року, виданого Камянською сільської радою Василівського району Запорізької області, про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за №94, ОСОБА_3, народився ІНФОРМАЦІЯ_12 року, місце народження село Кам'янське Василівського району Запорізької області, батько ОСОБА_10, мати ОСОБА_5 (а.с.13).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_11, виданого 30 серпня 2005 року, шлюб зареєстровано 23 липня 2005 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_11, про що в низі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №626. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_11, дружини - ОСОБА_11.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної

реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

При вирішенні спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема: ЦК УРСР 1963 року, Законом України від 07 грудня 1990 року №553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року №5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затв. заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_5 до складу спадкового майна входить житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_1.

Згідно довідки Камянськоїсільської ради Василівського району Запорізької області №888 від 08.05.2018 року (а.с.22), ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_5), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_14 року дійсно зареєстрована і проживала за адресою в АДРЕСА_1, і є головою домогосподарства згідно запису в погосподарській книзі №3 (2001-2005 р.р.), особовий рахунок НОМЕР_12 Камянської сільської ради Василівського району Запорізької області.

Зважаючи на реєстрацію вказаного житлового будинку в погосподарській книзі за померлою ОСОБА_12 за її життя у виконкомі Камянської сільської ради, остання мала вищевказаний будинок на праві особистої власності, відповідно до діючої на той час ст.13 Конституції СРСР, ст.101, ст.128, ст.134, ст.ст.224-227 ЦК УРСР (редакції 1963 року).

Відповідно до довідки Камянськоїсільської ради Василівського району Запорізької області №883 від 07.05.2018 року (а.с.24), згідно земельно-кадастрової книги Камянськоїсільської ради Василівського району Запорізької області №05-01 земельна ділянка розміром 0,1200 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 надавалась ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_14 року) рішенням правління колгоспу «Заповіт Леніна».

Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_2 належав на праві власності померлій ІНФОРМАЦІЯ_14 року ОСОБА_5. Після її смерті спадщину прийняли шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном її син ОСОБА_7, і син ОСОБА_4, в рівних частках, по 1/2 кожному, проте за життя не оформили своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_15 року помер ОСОБА_7, а ІНФОРМАЦІЯ_8 року помер син ОСОБА_4

Григорович. Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом п'ятої черги після смерті ОСОБА_4 і ОСОБА_7, належним чином прийняв спадщину, інші спадкоємці відсутні. Правовстановлюючі документи на будинок відсутні, що унеможливлює оформлення позивачем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, тому позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_15 року ОСОБА_7, та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_4 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263-265, 280- 282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Камянської сільської ради Василівського району Запорізької області, третя особа - ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1) право власності в цілому на житловий будинок літ. А з господарськими будівлями та спорудами: літню кухню літ. Б, гараж літ. В, вбиральню літ. Г, огорожу №1, водогін №2, басейн для збору води, розташовані по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті після смерті ІНФОРМАЦІЯ_15 року ОСОБА_7, та ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено і підписано 30 липня 2018 року.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О. Нікандрова