Справа №560/992/18
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 липня 2018 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить:

- звільнити його від сплати заборгованості по аліментах на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 19425,60 грн. станом на 01.06.2018 року, що стягуються з нього за рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 05.12.2006 року справа №2-673/06 за період з 21.02.2017 року і до дня винесення судом рішення по справі;

- визначити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 05.12.2006 року справа №2-673/06, в твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. щомісячно до досягнення 23 років.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст.175 ЦПК України, а також вимогам ст.177 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити в собі, зокрема, зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (п. 3); зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні (п. 4).

Так, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, згідно ст.192 СК України, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

Отже, єдина норма Сімейного кодексу України, яка надає право платнику аліментів, у даному випадку позивачу, змінити розмір аліментів, це стаття 192 СК України.

А тому, спосіб захисту прав та інтересів, який зазначений позивачем у позові та який він просить визначити у рішенні, суперечить закону, а саме ст.192 СК України.

Слід зазначити, що вимога про визначення (стягнення) аліментів у частці від заробітку чи у твердій грошовій сумі, є прерогативою одержувача аліментів, а не платника.

Подаючи позовну заяву до суду, позивач не виконав визначені законодавством та зазначені вище вимоги до позовної заяви.

Окрім того, згідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До позовної заяви позивачем додано документ, що підтверджує сплату судового збору, а саме: квитанцію №0.0.983852991.1 від 12.03.2018 року на суму 704,80 грн.

Зазначена сума 704,80 грн. відповідає ставці судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру у мінімальному розмірі у відповідності до ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір".

Однак, ч. 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що суд, перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг), перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

При вирішенні питання про прийняття даної позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, судом виконано вимогу ч. 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" та встановлено, що судовий збір у розмірі 704,80 грн., квитанція про сплату якого додана до позовної заяви по даній справі, вже зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України за подання до суду аналогічної позовної заяви, яка ухвалою суду від 05 квітня 2018 року була повернута позивачеві (справа №560345/18).

Отже, позивачем не виконана вимога ч. 4 ст. 177 ЦПК України, оскільки не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за подання до суду саме даної позовної заяви.

Відтак позивачу необхідно виправити вищевказаний недолік шляхом подачі документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 704,80 грн.

Подаючи позовну заяву до суду, позивач не виконав визначені законодавством та зазначені вище вимоги до позовної заяви.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Зважаючи на вищевикладене, позивачу необхідно усунути недоліки своєї позовної заяви шляхом подачі позовної заяви у новій редакції з приведенням останньої відповідно до вимог діючого Цивільного процесуального кодексу України.

За таких обставин, в силу ч.1 ст.185 ЦПК України вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк п'ять днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

у х в а л и в:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та надати позивачу для усунення вищевказаних недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду: ОСОБА_4