Справа № 454/2177/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2018 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стенятинська сільська рада про визнання права власності ,-

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд до Стенятинська сільська рада про визнання права власності з наступних підстав:

29 квітня 1996 року в с. Роятин Сокальського району Львівської області помер батько позивача ОСОБА_2 (надалі - «Спадкодавець»), що підтверджується Свідоцтвом про смерть.

Зі свідоцтва про народження серія ІУ-ЯР № 840750, виданого 03.06.1956 року Стенятинською сільською радою, вбачається, що позивач ОСОБА_1 народився 04.05.1956 року. Батько - ОСОБА_3, мати - ОСОБА_4.

Слід зазначити, що позивач звертався до Сокальського районного суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, оскільки в свідоцтві про смерть ОСОБА_5 було вказано прізвище «Студзінський».

Рішенням Сокальського районного суду від 29.03.2018 року по справі № 454/238/18 було встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2, який помер 29.04.1996 року є батьком позивача.

Після смерті ОСОБА_5, окрім іншого майна, залишилося спадкове майно, що складається із двох земельних ділянок загальною площею 2,0848 га, в тому числі земельної ділянки № 1 площею 0,1042 га та земельної ділянки № 2 площею 1,9806 га, для товарного сільськогосподарського виробництва на території Стенятинської сільської ради Сокальського району Львівської області право на яку належало ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЛВ№ 027427, виданого 28.01.2003 року на підставі розпорядження голови Сокальської райдержадміністрації від 27.01.2003 року за № 29.

З довідки відділу Держгеокадастру у Сокальському районі від 17.01.2017 року № 34-283-0.2-199/9- 17-АП вбачається , що загальна вартість даної земельної ділянки становить 72248,57 грн.

Однак за життя спадкодавець не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену ділянку та виготовити на власне ім'я державний акт на право власності на земельну ділянку. Такий акт було видано вже після смерті спадкодавця.

Як спадкоємець позивач звернувся у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак йому було усно відмовлено у прийнятті спадщини на земельну частку (пай), виходячи з того, що Державний акт на право приватної власності на землю є недійсним та рекомендовано звернутися за захистом свого права до суду.

Отже, оскільки за даних обставин відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, відповідно до ст. 392 ЦК України належним способом захисту права позивача є звернення до суду з вимогою про визнання права власності в порядку спадкування.

Слід зазначити, що Позивач фактично вступив у володіння спадщиною і надалі продовжує користуватись та розпоряджається майном, а саме городом, садом, зазначеною земельною ділянкою, що підтверджуються довідкою Стенятинської сільської ради від 25.01.2018 року № 79.

В судове засідання позивач та його представник ОСОБА_6 не прибули однак подали заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задоволити.

В судове засідання представник Стенятинської сільської ради не прибув, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, та те що позовні вимоги визнає та просить задоволити.

Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав:

Відповідно до ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельну ділянку, зокрема, на підставі прийняття спадщини.

Згідно п.1 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно до Свідоцтва про смерть вбачається, що батько позивача ОСОБА_2 помер 29.04.1996 року про що зроблено відповідний актовий запис №8 та видано свідоцтво серії І-СГ №064113.

Відповідно до Рішення Сокальського районного суду від 29.03.2018 року було встановлено факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_2 дійсно являється батьком ОСОБА_1.

Згідно до Державного Акту серії ІІ-ЛВ №027427 вбачається, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки загальною площею 2.0848, що розташована на території Стенятинської сільської ради.

На підставі вище наведеного суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті батька ОСОБА_2, що складається із двох земельних ділянок загальною площею 2,0848 га, в тому числі земельної ділянки № 1 площею 0,1042 га та земельної ділянки № 2 площею 1,9806 га, для товарного сільськогосподарського виробництва на території Стенятинської сільської ради Сокальського району Львівської області право на яку належало ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЛВ № 027427, виданого 28.01.2003 року на підставі розпорядження голови Сокальської райдержадміністрації від 27.01.2003 року за № 29.

На підставівикладеного, керуючисьст.ст. 12, 76 - 81, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті батька ОСОБА_2, що складається із двох земельних ділянок загальною площею 2,0848 га, в тому числі земельної ділянки № 1 площею 0,1042 га та земельної ділянки № 2 площею 1,9806 га, для товарного сільськогосподарського виробництва на території Стенятинської сільської ради Сокальського району Львівської області право на яку належало ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЛВ № 027427, виданого 28.01.2003 року на підставі розпорядження голови Сокальської райдержадміністрації від 27.01.2003 року за № 29.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцятиднів з дня проголошення рішення.

Головуючий: О. А. Веремчук