Справа № 539/1207/18
Пров. 2/539/704/2018
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 липня 2018 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
в складі : головуючого судді Іващенка Ю.А.,
при секретарі Мирна Т.Ф.,
з участю представника позивача ОСОБА_1,
третьої особи ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,
Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 третя особа ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.
В позові вказав, що він народився 26 січня 2000 року і його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2.
Батьки перебували в шлюбі, але після його розірвання він став проживати з матірю, а батько за рішенням суду сплачував аліменти на його утримання до досягнення ним повноліття.
З 26.07.2017 року він навчається у Військовому інституті телекомунікації та інформатизації. Термін навчання 5 років. По мірі можливості мати допомагає йому матеріально, але її коштів не достатньо. Самостійно заробляти кошти на своє утримання можливості не має, оскільки є студентом стаціонарної денної форми навчання.
Відповідач здоровий, працездатний, працює офіційно, має іншу сімю та двох неповнолітніх дітей на утримання яких виплачується державна допомога.
Позивач вважає, що відповідач має можливість надавати йому матеріальну допомогу на період навчання, але не пізніше 23-х річного віку.
На підставі вищевикладеного, позивач прохає суд стягувати з відповідача аліменти на його утримання в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення навчання, але не довше ніж 23-річного віку при умові навчання. Розгляд справи прохає провести без його участі.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 підтримав, прохає їх задовольнити, пояснивши що позивач дійсно перебуває на повному державному утримання, яке по суті складається з безоплатного навчання проживання та харчування, отримує стипендію в розмірі близько 200 грн., однак кошти йому потрібні для придбання одягу, канцтоварів, проїзд до місця проживання.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, направивши до суду відзив на позовну заяву відповідно до якого при розгляді справи прохає врахувати, що на його утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей від повторного шлюбу, встановлений прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, а також те, що на даний час отримує дохід в розмірі 2080 грн. Його дружина ОСОБА_5 перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує матеріальну допомогу. Крім того прохає врахувати, що ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа - підприємець та займається господарською діяльністю. Розгляд справи прохає провести без його участі.
Третя особа ОСОБА_2 в судовому засідання позов підтримала.
Зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення учасників справи, які зявилися в судове засідання, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 народився 26.01.2000 року. Його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7).
Шлюб між батьками було розірвано (а.с.10).
В даний час позивач є курсантом 1-го курсу Військового інституту телекомунікації та інформатизації з 26.07.2017 року, знаходиться на повному державному утримання. Термін навчання 5 років (а.с.12).
Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 є повнолітньою особою, яка не досягла віку 23-х років, продовжує навчання, при цьому у звязку з навчанням ніяких доходів не має, а отже потребує матеріальної допомоги.
Згідно ст. 199 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей до 23 років, які навчаються і потребують матеріальної допомоги, за умови, що вони можуть надати таку матеріальну допомогу.
Згідно довідки СТ «Лубенський ринок» від 28.03.2018 року № 17 ОСОБА_4 працює контролером СТ «Лубенський ринок» та отримує заробітну плату. (а.с. 14).
Тому суд також вважає, що відповідач ОСОБА_4 може надати матеріальну допомогу ОСОБА_3, оскільки працює та отримує регулярний дохід.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.
При визначенні розміру аліментів, судом враховано матеріальний стан сторін, наявність у відповідача на утриманні двох малолітніх дітей, розмір отримуваного ним доходу, а також отримання родиною соціальної допомоги, що підтверджується відповідними матеріалами справи (а.с.14-20).
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на його навчання в розмірі 1/9 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.04.2018 року на період навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23-річного віку. (а.с. 21).
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.
Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 310 грн. 11 коп. (1/9 х 704,80 грн./1/4)
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України,
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 310 грн. 11 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_6