17 грудня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси:
під головуванням судді Єршової Л.С.,
за участі секретаря судового засідання Радзімовської Р.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: СК «ЗДОРОВО», про стягнення матеріальної шкоди,
У зв'язку з тим, що на момент ДТП цивільна-правова відповідальність відповідача була застрахована в Приватному акціонерному товаристві СК «ЗДОРОВО» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач звернувся з заявою на виплату страхового відшкодування.
За виконання зазначеного звіту сплачено 1485 гривень 60 копійок.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2018 року цивільну справу за зазначеним позовом ОСОБА_1 прийнято до провадження суддею Приморського районного суду м. Одеси Єршовою Л.С.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, при цьому позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Доказів поважності причин неявки до суду не надав.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, сповіщався належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, за наявності згоди позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи згідно з ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Власником автомобілю марки "Мегcеdеs-Веnz", державний номер НОМЕР_3, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 03.12.2015 року, виданого Сервісним центром МВС 4841, є позивач - ОСОБА_1.
Приморським районним судом м. Одеси винесено постанову по справі № 522/3948/17 від 20.04.2017 р., відповідно до якої ОСОБА_2 порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАН України, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню.
У зв'язку з тим, що на момент ДТП цивільна-правова відповідальність відповідача була застрахована в Приватному акціонерному товаристві СК «ЗДОРОВО» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач звернувся до страховика з заявою на виплату страхового відшкодування.
За виконання зазначеного автотоварознавчого дослідження сплачено 1485 гривень 60 копійок, проте цю суму, як вбачається з матеріалів справи, сплатив не позивач, а ОСОБА_3, а тому суд не може задовольнити вимоги позивача про стягнення цієї суми з відповідача.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені у ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно п.22.1 якої в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Згідно зі ст.29, п.32.7 ст.32 цього Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов'язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.
Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п.1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092).
Відповідно до вимог п.8.2 цієї методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:
Сврз = Ср + См + Сс х (1 - ЕЗ), де:
Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.;
См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.;
Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.;
ЕЗ - коефіцієнт фізичного зносу.
Отже, якщо для відновлення пошкодженого в ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.
Згідно з роз'ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).
З огляду на викладене суд приходить до висновку про законність стягнення з винуватця ДТП, різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов'язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 81, 89, 258, 264, 265, 268, 280-283, 288 289, 354 ЦПК України,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: СК «ЗДОРОВО», про стягнення матеріальної шкоди, задовольнити.
В частині позовних вимог про стягнення вартості автотоварознавчого дослідження автомобіля - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 679,93 грн. (шістсот сімдесят дев`ять гривень 93 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя Л.С. Єршова