Справа № 396/1437/18
Провадження № 2/396/573/18
РІШЕННЯ

Іменем України

18.09.2018 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Шепетько Володимир Іванович

за участю секретаря судового засідання: Корольової Ю.Г.

розглянувши в порядку спрощеного провадження у судовому засіданні в приміщенні суду м.Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася з даним позовом до суду до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 02.09.2017 року з відповідачем уклали шлюб від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитина проживає біля матері. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Відзивів та клопотань до суду на надано.

Дослідивши письмові докази у справі за правилами ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити із наступних підстав.

Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обовязків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст.141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією ГА ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 року.

Установленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 180-184,191 СК України.

Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789-Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються батьками малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОЛ №215063, видане 03.01.2018 року Новоукраїнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.5) .

В позові позивач зазначила, що з відповідачем проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Згідно із ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частинах 2,3 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тобто спосіб стягнення аліментів визначає виключно стягувач, а не суд. Відповідно ч.ч. 2,3 ст.184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд, визначаючи розмір аліментів на утримання дитини в єдиній частці від доходу відповідача, яка буде стягуватися до досягнення дитиною повноліття, виходить з призумції фізичного здоровя відповідача та дитини, здатності відповідача до продуктивної праці і взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі, який достатній для її нормального фізичного та духовного розвитку.

Суд прийшов до переконання, що розмір аліментів може бути визначений щомісячно в частині заробітку відповідача на утримання його дитини та справедливим в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із вхідним штампом Новоукраїнського районного суду позивач звернулася до суду із позовною заявою 08 серпня 2018 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти слід стягувати з відповідача, починаючи з 08 серпня 2018 року.

Згідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави, слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 180,182-184, 191 СК України, ст.ст. 141,258,263-265,430 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п'ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з 08 серпня 2018 року, й до досягнення сином ОСОБА_3 повноліття -29.12.2035 року.

Стягнути ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп - отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача - 6001, код класифікації доходів бюджету - 22030200, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: В. І. Шепетько