Справа № 603/768/18
Провадження №2/603/386/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2018 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Іванчука В. М.

при секретарі : Швець Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на спадкове майно за законом, яке залишилось після смерті його батька ОСОБА_3, який помер 18.05.2010 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 18.05.2010 року помер його батько ОСОБА_3 Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: вул.Івана-Франка, 2, с.Доброводи Монастириського району Тернопільської області. Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги, спадщину прийняв, оскільки проживав із спадкодавцем на час смерті, проте при зверненні до нотаріальної контори йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на зазначене спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, хоча повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи. Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає повністю.

Відповідно до положень ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

ОСОБА_3 помер 18 травня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №102206, виданим 18 травня 2010 року ОСОБА_2 сільською радою Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №06.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно, до якого входить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: вул.Івана-Франка, 2, с.Доброводи Монастириського району Тернопільської області, до якого входить: двоповерховий житловий будинок під літерою «А» загальною площею 202,7 кв.м., житловою 117,8 кв.м., Стайня «Б», Стодола «В», Стайня «Г» Стодола «Д», Гараж «Ж», Ворота, Хвіртка №1, Огорожа №2, Вимощення №3.

Належність вищевказаного житлового будинку спадкодавцю ОСОБА_3 підтверджується копією реєстраційного посвідчення від 15.05.1993 року, виданим Бережанським міжрайонним бюро технічної інвентаризації та довідкою №144, виданою 14.03.2013 року ОСОБА_2 сільською радою Монастириського району.

Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_3, оскільки проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою №144, виданою 14.03.2013 року ОСОБА_2 сільською радою Монастириського району.

Також судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином спадкодавця ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ИД №002263, виданим ОСОБА_2 сільською радою Монастириського району Тернопільської області від 11.02.2005 року.

Згідно свідоцтва про переміну прізвища імені по-батькові серії 1-ИД №009246, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області від 11.02.2005 року, позивач змінив прізвище з «Самусенко» на «Щербенко».

Інших спадкоємців, які претендували б на спадкове майно, немає. Спадкоємці за законом першої черги ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відмовились від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_3, шляхом подання заяв про відмову від прийняття спадщини. Зазначені заяви суд не бере до уваги, оскільки, згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, шляхом подання заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Однак, вищевказані заяви свідчать про те, що спадкоємцям відомо про заявлені вимоги ОСОБА_7, проти яких вони не заперечують.

Після смерті спадкодавця, позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте, як вбачається із відповіді нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори №604/01-16 від 14.09.2018 року, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме, на житловий будинок з надвірними будівлями, позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Судом також встановлено, що договір купівлі-продажу на житловий будинок з надвірними будівлями у с.Доброводи, вул.Івана Франка, виданий ОСОБА_2 сільською радою 08 червня 1993 року загублено, про що позивачем подано оголошення в районну редакцію газети «Вісті придністровя».

Так, згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановленні судом.

П. 3.1 ОСОБА_8 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, розяснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Таким чином, оцінюючи всі перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, ст. 328, 392, 1222, 1225, 1228, 1261 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, яке залишилось після смерті ОСОБА_3, який помер 18.05.2010 року, а саме:

- житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: вул.Івана Франка, 2, с.Доброводи Монастириського району Тернопільської області, до якого входить: двоповерховий житловий будинок під літерою «А» загальною площею 202,7 кв.м., житловою 117,8 кв.м., Стайня «Б», Стодола «В», Стайня «Г» Стодола «Д», Гараж «Ж», Ворота, Хвіртка №1, Огорожа №2, Вимощення №3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя ОСОБА_9