Справа № 569/1012/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Мельничук В.Л.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримали у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Просять суд, стягувати з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги позивача визнав частково в частині стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/10 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Додатково пояснив суду, що має хронічні захворювання, працює на будівництві, отримує заробітну плату в розмірі 6-7 тисяч гривень, винаймає житло в м.Рівне оскільки не має можливості працювати по місцю своєї реєстрації. Крім того зазначив, що на його утриманні перебуває матір, яка потребує постійного лікування та додаткових витрат. Вказав, що на даний час навчається, що також збільшує його витрати.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 відповідача ОСОБА_3, дослідивши письмові докази по справі приходить до наступного:

Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір'ю якого є позивач. Малолітня дитина сторін проживає разом з позивачем ОСОБА_1 Відповідач ОСОБА_3 проживає окремо від позивача та дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини в повному обсязі не надає, дитина знаходиться на утриманні позивача ОСОБА_1

Згідно довідки виданої Виноградівською районною лікарнею Закарпатської області №429/03 від 25.05.2015 року, ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку у сімейного лікаря з приводу хронічного гепатиту, реактивного панкреатиту, міокардитичного кардіосклерозу, пролапсу мі трального клапану.

Відповідно до довідки №23 від 23.01.2018 року виданої Виноградівським центром первинної медико-санітарної допомоги ОСОБА_3 перебуває на обліку лікаря ЗПСМ з приводу хронічного гепатиту, хронічного панкреатиту, хронічного холециститу, гіпертонічної хвороби ІІ ступеня, кардіосклерозу атеросклеротичного, пролапсу мітрального клапану.

Згідно договору на підготовку магістра у Приватному вищому навчальному закладі «Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка Степана Дем»янчука» №027/542 від 01.09.2017 року ОСОБА_3 навчається у вказаному закладі за заочною формою навчання, вартість навчання становить 5400 грн. за один семестр.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і участі в утриманні своєї дитини в повному обсязі не приймає, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх малолітньої дитини.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів судом враховується те, що відповідач є працездатною особою, не має на утриманні інших осіб. Доказів про перебування матері відповідача на його утриманні останній суду не надав, а сам по собі той факт, що матір відповідача є пенсіонером не свідчить про те, що вона перебуває на утриманні відповідача та потребує матеріальної допомоги. Крім того, відповідач в судовому засіданні вказав, що його матір працює лікарем. Посилання відповідача ОСОБА_3 на ту обставину, що позивач ОСОБА_1 має у користуванні значну кількість майна та отримує дохід від здачі майна в оренду матеріалами справи не підтвердженні, доказів цього відповідачем не надано, а отже не заслуговує на увагу суду. Окрім того, твердження відповідача ОСОБА_3 проте, що особа з якою позивач ОСОБА_1 перебуває у фактичних шлюбних відносинах та зобов'язаний утримувати малолітнього ОСОБА_4 не ґрунтується на законі, оскільки обов'язок утримувати дитину лежить виключно на батьках, якими є сторони по справі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказаний розмір аліментів відповідає вимогам законодавства з врахуванням обов'язку та можливостей обох батьків щодо утримання дитини, та є таким, що не поставить в тяжке матеріальне становище сторони.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача слід стягнути 704,80 грн. судового збору в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-289, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2, місце реєстрації: АДРЕСА_3) про стягнення аліментів, задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову 23 січня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

В задоволенні інших позовних вимог позивача ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в розмірі 704 (сімсот чотири)гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду Бердій М.А.