Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3766/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

19 червня 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді: Казидуб О.Г.

при секретарі: Зайцевій І. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу в режимі відео конференції в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ПАТ «Київський страховий дім» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Київський страховий дім» про стягнення штрафних санкцій за прострочення сплати страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Київський страховий дім» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 19.12.2013 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Део Ланос», номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 (Відповідач), під керуванням ОСОБА_4 Миколайовича.Відповідно до постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 21.01.2014р. винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді визнано ОСОБА_3. В..Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Део Ланос», номерний знак НОМЕР_1 застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Київський страховий дім» відповідно до полісу № АС/4267268, строком дії з 13.08.2013р. до 12.08.2014 р. 21.12.2013 р. та 23.12.2013 р. відповідно ОСОБА_2 та ОСОБА_4 повідомили Страховика про подію, що може бути визнана страховою.07.05.2013 р. ОСОБА_1 звернулася з заявою від 07.05.2014 р. про виплату страхового відшкодування в розмірі 32 372, 00 грн. Відповідно до проведеного на замовлення Страховика звіту № 44/14 експертного авто товарознавчого дослідження, складеного 02.04.2014 р. вбачається, що розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП складає: 25 754, 61 грн.Відповідно до вказаного звіту, вбачається, що коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_2 складає 70%. З урахуванням вказаних вище обставин у строки передбачені п.п. 1 п. 36.2. ст. 36 та у відповідності до положень абз. 2 п. 12.1 ст. 12, ст. 28, ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які підлягали застосуванню до відносин, що виникли між ОСОБА_1 та на підставі зібраних документів страховиком: 31.07.2014 р. складено страховий акт № 712-310 та наказ № 712-310/1/1 про виплату страхового відшкодування в розмірі 15 341, 20 грн.; 05.08.2014 р. здійснено виплату страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 2460 від 05.08.2014 р.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про

обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних

засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншим законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше,

ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього

Закону.

Відповідно до положень п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до положень п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до положень п.п. 1 п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з собою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний, зокрема у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів там, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

З вищевикладеного, вбачається, що страховиком відшкодовуються лише витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу та за мінусом розміру франшизи.

Як вже зазначалося, відповідно до проведеного на замовлення страховика звіту № 44/14 експертного авто товарознавчого дослідження, складеного 02.04.2014 р., вбачається, що розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Фольсваген», номерний знак НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП складає: 25754,61грн., крім того, з вказаного звіту, вбачається, що коефіцієнт фізичного знос транспортного засобу «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_2 складає 70%. Відповідно до п. 7.41. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, визначено, що значення коефіцієнта фізичного зносу, який підлягає усуненню, не може перевищувати 0,7.Для складників КТЗ зі строком експлуатації понад 12 років значення Е приймається рівним 0,7.З урахуванням того, що відповідачем страховику надано докази відновлення транспортного засобу на суму 32 372, 00 грн., страховиком застосовано коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_2, який розрахований у встановленому законом порядку та визначено вартість замінених деталей з урахування зносу в розмірі 7213, 20 грн. - з урахуванням того, що вартість вказаних запчастин без урахування зносу становила 24 044,00 грн.

На підставі вищевикладеного, страховиком у строки передбачені п.п. 1 п. 36.2. ст. 36 та у відповідності до положень абз. 2 п. 12.1 ст. 12, ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснено відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна з урахуванням зносу та за мінусом суми франшизи, а тому прийняте страховиком рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 15 341, 20 грн. є законне та обґрунтоване.

Однак, 17.03.2015 р. незважаючи на те, що позивач виконав зобов'язання з виплати страхового відшкодування перед відповідачем, позивач внаслідок технічної помилки 17.03.2015 р. відповідно до платіжного доручення № 5453 від 17.03.2015 р. на рахунок відповідача перерахував відповідачу суми коштів в розмірі 10 255, 83 грн.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Ч. 2 ст. 11 ЦК України, передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є:1) договори та інші правочини;2) створення літературних, художніх творів,винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;4) інші юридичні факти.

Ч. З ст.11 ЦК України, передбачено, що цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 177 ЦК України, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно.

В силу вказаних положень частини першої пункту 1 частини другої статті 11, частин першої другої статті 509, частини першої статті 177, частини першої статті 1212 ЦК України, вказані и в розмірі 10 255, 83 є відповідачем безпідставно набутими без правової підстави, а тому відповідач зобов'язаний повернути їх позивачу.

Для забезпечення судового захисту Конституція України у статті 124 встановила принципи здійснення правосуддя виключно судами, неприпустимості делегування цій судів та їх привласнення іншими органами чи посадовими особами та визначила дикцію судів. Зазначені принципи забезпечують здійснення конституційного права на судовий захист, яке не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (ст. 64 Конституції України).

Із змісту частини другої статті 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції на всі правовідносини, що виникають у державі, випливає, що кожен із суб'єктів правовідносин у разі виникнення спору може звернутися до суду за його вирішенням. Субєктами таких правовідносин можуть бути громадяни, іноземці, особи без громадянства, юридичеі особи та інші суб'єкти цих правовідносин. Зазначена норма, як і інші положення Конституції України не містить застереження щодо допустимості судового захисту після досудового врегулювання спору та неприпустимості здійснення правосуддя без його застосування.

Право на судовий захист передбачено й іншими статтями Конституції України. Так, відповідно до статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України, норми якої мають пряму дію та найвищу юридичну силу, гарантується. Частина четверта статті 13 Конституції України встановлює обов'язок держави забезпечити захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, в тому числі у судовому порядку. До таких суб'єктів належать, зокрема, юридичні особи та інші суб'єкти господарських відносин. Тобто можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб'єктом правовідносин інших засобів правового захисту, у тому числі досудового врегулювання спору.

Обов'язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист. Можливість використання суб'єктами правовідносин досудового врегулювання спорів може бути додатковим засобом правового захисту, який держава надає учасникам певних правовідносин, що не суперечить принципу здійснення правосуддя виключно судом. Виходячи з необхідності підвищення рівня правового захисту держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання (досудових процедур) є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до підп. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

А тому, просять суд стягнути з ОСОБА_1 на їхню користь кошти в сумі 10 255,83 грн. та судові витрати пов'язані з розглядом справи.

23 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до ПАТ «СК «Київський страховий дім» про стягнення штрафних санкцій за прострочення сплати страхового відшкодування, мотивуючи його тим, що 19.12.2013 року о 00:40 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем ДЕУ Ланос, в м. Черкаси по вул. Дахнівська на перехресті з вул. Лісовою при зміні напряму руху не впевнився у безпечності руху при повороті ліворуч на вул. Лісову та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, який рухався у попутному напрямку, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки, чим ОСОБА_3 порушив вимоги ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Черкаського райсуду м. Черкаси від 21.02.2014 року у справі № 707/3795/ 13-п, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Черкаської області у справі № 33/793/68/14 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом застосування адміністративного стягнення - штрафу 340,00 грн. Таким чином, вказує, що ДТП за участю її автомобіля та автомобіля під керуванням ОСОБА_3 сталася з вини ОСОБА_3Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль Volkswagen Т4, д.н.з. СА8477ВС.Власником пошкодженого автомобіля НОМЕР_3, являється вона, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії САК № 638686 від 18 квітня 2012 року. Розмір матеріальних збитків, спричинених їй внаслідок пошкодження автомобіля, визначений висновком експертного авто товарознавчого дослідження № 44/ 14 від 02.04.2014 року та становить 25754,61 грн. Також, вказує, що нею було оплачено проведення авто товарознавчого дослідження в сумі 450,00 грн. згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру № 44 від 31 квітня 2014 року. Крім того, нею було оплачено направлення телеграми для виклику для участі в проведенні огляду її пошкодженого ТЗ в ході екс авто товарознавчого дослідження, на що витрачено 67,08 грн., згідно з фіскальними чеками №№ 8971, 8972 від 25.03.2014 року. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Київський страховий дім» згідно полісу ОСЦПВВНТЗ № АС/4267268 від 12.08.2013 року.

Відповідно до ст. 22 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ОСЦПВВНТЗ), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Однак, страхове відшкодування було сплачено страховиком не повністю, тобто, з порушенням вимог Закону «Про ОСЦПВВНТЗ», а саме: розмір спричиненої їй внаслідок ДТП шкоди визначений експертним авто товарознавчим дослідженням становить - 25754,61 грн.; страхове відшкодування становить - 25244,61 грн. і повинно було виплачене повністю не пізніше 05.08.2014 року; 05.08.2014 року відповідач ОСОБА_5 «СК «Київський страховий дім» здійснив страхову виплату у меншому розмірі , а саме в розмірі 15341,20 грн.; фактично не сплачено частини страхового відшкодування в розмірі 9903,41 грн.

Просить суд стягнути з ПАТ «СК «Київський страховий дім» на її користь пеню за прострочення страхового відшкодування в розмір 1763,08 грн.; стягнути з ПАТ «СК «Київський страховий дім» на її користь понесені нею документально підтверджені судові витрати, а саме, судовий збір в сумі 243,60 грн.;витрати, повязані з оплатою правової допомоги.

19 лютого 2018 року ПАТ «Київський страховий дім» надав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 І на користь ПАТ «Київський страховий дім» безпідставно отримані кошти в розмірі 10255,83грн., інфляційні втрати в розмірі 5141,80 грн., 3% річних в розмірі 907,79 грн., проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 5561,39 грн. Стягнути з ОСОБА_1 на їхню користь судові витрати, повязані з розглядом справи.

02 травня 2018 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог за зустрічним позовом, в якому просила стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Київський страховий дім» на її користь пеню за прострочення сплати страхового відшкодування в розмірі 2333,22 грн., інфляційні збитки в розмірі 929,71 грн., З % річних від простроченої суми в розмірі 244,00 грн., а всього 3506,93 грн.

Просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства « СК «Київський страховий дім» на її користь понесені документально підтверджені судові витрати, а саме, судовий збір в сумі 704,80 грн.; витрати, повязані з оплатою правової допомоги..

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_6 в судовому засіданні первісний позов (збільшення позовних вимог) (том. №2 арк.спр.150-154) підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених в позовних вимогах в зустрічному позові просила відмовити з підстав викладених у відзиві(том.арк.спр.158-164).

Представник відповідача адвокат ОСОБА_7в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві на заяву про збільшення розміру позовних вимог(том№2 арк.спр.197-198), зустрічний позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити(том. №2арк.спр.190-191)

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 19 грудня 2013 року о 00 год. 40 хв. по вул. Дахнівській на перехресті з вул. Лісовою у м. Черкаси сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_4, що належить ОСОБА_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_3, що належить ОСОБА_2

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 21 лютого 2014 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Черкаської області, ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, оскільки останнім порушено Правила дорожнього руху.

Встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім» відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності від 12 серпня 2013 року № АС/4267268.

Встановлено, що 21 та 23 грудня 2013 року відповідно ОСОБА_8 та ОСОБА_4 повідомили страховика про подію, що може бути визнана страховою.

07 травня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «СК «Київський страховий дім» із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 32 372 грн.

Згідно з висновком експертного авто товарознавчого дослідження від 02 квітня 2014 року № 44/14, складеним субєктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_9, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «VoІkswagen Т4», д.н.з. НОМЕР_6 ,в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді склала: вартість відновлювального ремонту без врахування зносу транспортного засобу 63 802 грн. 01 коп., в тому числі ремонтно-відновлювальні роботи у розмірі 4 939 грн., витратні матеріали 4 509 грн. 59 коп., вартість деталей, що підлягають зміні у розмірі 54 353 грн. 42 коп.

Відповідно до вказаного звіту коефіцієнт фізичного зносу вказаного транспортного засобу склав 70 %.

Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу і відповідно розмір збитків склав 25 754 грн. 61 коп.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 26.04.2017 року розмір матеріальних збитків з урахуванням зносу становить 26 150 грн. 77 коп.,страхове відшкодування становить - 25640,77 грн. і повинно було бути виплачене повністю не пізніше 05.08.2014 року;

05.08.2014 року відповідач ОСОБА_5 «СК «Київський страховий дім» здійснив страхову виплату у меншому розмірі (частково) - 15341,20 грн. по платіжному дорученню №2460 від 05.08.2014 року (том №1 арк.спр.58) та по платіжному дорученню №5453 від 17.03.2015 року в сумі 10255,83грн.,всього було позивачем відповідачці перераховано 25597грн.03коп.

Як вбачається з позовних вимог ПрАТ «СК «Київський страховий дім» подав заяву №238 від 14.02.2018р. про збільшення позовних вимог(том№2 арк.спр.150-154), в якій посилаючись на ст.1212 ЦК України вважає, що ОСОБА_1І отримала безпідставно кошти в розмірі 10 255, 83грн. внаслідок технічної помилки та має додатково сплатити проценти за користування чужими грошовими коштами, індекс інфляції та 3% річних.

Суд ,вважає ,що правовідносини між сторонами виникли внаслідок того, що мав місце страховий випадок, за яким потерпілою особою є ОСОБА_1І, ДТП з вини ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ПрАТ «СК «КСД» та даний факт не заперечується позивачем.

На думку суду кошти в розмірі 10 255, 83грн. були перераховані ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу по страховому відшкодуванню,а тому не безпідставно набуті кошти, крім того, у випадку завдання шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, виникають два види правовідносин, і відповідно, зобовязань: Деліктні правовідносини (зобовязання), де кредитором виступає потерпіла особа, а боржником особа, яка завдала шкоди та Договірні правовідносини (зобовязання), які випливають з укладеного договору на користь третьої особи (договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності), де кредитором виступає особа, на користь якої повинно бути здійснене страхове відшкодування (полягає у покритті частини чи усіх збитків, завданих внаслідок настання страхової події спричиненої шкоди з вини страхувальника), а боржником страховик за цим договором.

Враховуючи вище зазначене ,на думку суду у даному випадку зобовязання страховика випливають з договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, а не безпосередньо з самого факту завдання шкоди.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

В даному випадку є правова підстава набуття майна в даному випадку це договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності укладеного між ОСОБА_3 та ПрАТ СК «КСД»,а тому до даних правовідносин не можливо застосувати статтю 1212 ЦК України а тому позов в цій частині підлягає повній відмові..

Свою думку стосовно застосування ст. 1212ЦК України висловив Верховний Суд України при розгляді справи №6-122 цс14 та виклав її в правовій позиції від 24.09.2014р. «Відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому.»

А тому ,також не підлягають до задоволення вимоги позивача в частині стягнення з ОСОБА_1І процентів за користування чужими коштами, оскільки отримані кошти не є чужими ,а на думку суду відповідачка законно набула право на користування ними та стосовно сплати ОСОБА_1 інфляційних та 3 % річних, оскільки, інфляційні та 3% це відповідальність сторони у договорі і ст.625 ЦК України не може бути застосована в даному випадку відносно ОСОБА_1,оскільки відповідно до ст.625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В Постанові Пленуму ВСУ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», а саме:«положення статті 625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань.»

А тому, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Київський страховий дім» стосовно стягнення з ОСОБА_1 безпідставно набутих коштів не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні та підлягають повній відмові.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»:«при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст.. 526, ч.2ст. 625 ЦК України).»

Згідно п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено: «що положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. »

Відповідачка ОСОБА_1 звернулася у даній справі із зустрічним позовом, в якому просить стягнути пеню за прострочення сплати ПрАТ «СК «КСД», відповідно до Закону «Про ОСЦПВВНТЗ», страхового відшкодування за страховим випадком, що стався 19.12.2013 року з вини ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Київський страховий дім» згідно полісу ОСЦПВВНТЗ № АС/4267268 від 12.08.2013 року, та внаслідок чого було пошкоджено автомобіль НОМЕР_7, що належить відповідачці.

Зазначені обставини встановлені рішенням Черкаського райсуду Черкаської області від 13.10.2017 року та рішенням апеляційного суду Черкаської області від 11.12.2017 року у справі № 707/542/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «КСД» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яким позов задоволено частково. Рішенням Черкаського райсуду Черкаської області від 13.10.2017 року стягнуто з ПрАТ «СК «КСД» на користь ОСОБА_1 невиплачене страхове відшкодування 10299,57 грн. та понесені витрати на оплату правової допомоги у даній справі в сумі 7412грн. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 11.12.2017 року, стягнуто з ПрАТ «СК «КСД» на користь ОСОБА_1: пеню за прострочення сплати страхового відшкодування 12189,78 грн.;інфляційні збитки 10338,77 грн.;3 % річних від простроченої суми 972,00 грн.,а всього 23500,55 грн. (том.№2 арк.спр.65-70 ).

Виконання рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2017 року та рішення Апеляційного суду Черкаської області від 11 грудня 2017 року(справа№707/542/15) зупинені до закінчення касаційного провадження

Відповідно до ст. 82 ЦПК, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_7 зазначив ,що на час розгляду позивач не сплатив недоплачену частину страхового відшкодування,що свідчить про наявність підстав для нарахування штрафних санкцій за несплату ПрАТ «СК»СКД» заборгованості. Але суд бере до уваги що зобовязання з виплати страхового відшкодування, підтверджене рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2017 року та рішення Апеляційного суду Черкаської області від 11 грудня 2017 року (справа№707/542/15) та було предметом розгляду за аналогічними позовними вимогами ОСОБА_1 .

А тому , суд вважає ,що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними,надуманими та необґрунтованими, а тому не підлягають до задоволення .

Керуючись ст.ст. ст. ст.4, 5, 7, 12-13, 89, 141, 258-259, 264-265, 268 ЦПК України ст.ст. 509,177, 625, 988, 990, 1192 1212 ЦК України, ст. ст. 9, 12, 22, 33, 35, 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

В И Р І Ш И В :

В позовних вимогах ПАТ «Київський страховий дім» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів - відмовити повністю.

В зустрічних позовних вимогах ОСОБА_1 до ПАТ «Київський страховий дім» про стягнення штрафних санкцій за прострочення сплати страхового відшкодування - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області на протязі 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02.07.2018 року.

Головуючий: ОСОБА_10