Справа № 373/1904/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Керекези Я.І.,

за участі секретар судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Переяслав-Хмельницькому справу № 373/1904/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі та гідності та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про захист честі та гідності,

представник позивача ОСОБА_4,

представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_5,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з даним позовом до суду та просить визнати поширену 07.08.2017 ОСОБА_3 інформацію такого змісту: «Ти проститутка, перетягалась з всіма чоловіками, народила ублюдка» недостовірною, та такою, що не відповідає дійсності і принижує її честь, гідність та людське достоїнство; стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 10000 грн. моральної шкоди та судові витрати по справі.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.08.2017 відповідач ОСОБА_3, яка є сусідкою ОСОБА_2, у присутності ОСОБА_6, ОСОБА_7, а також інших сусідів поширила недостовірну інформацію про ОСОБА_2 Так, вказаного дня між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виник конфлікт з приводу безпритульної собаки, яка накинулась на сина ОСОБА_2 Вказану безпритульну обаку підгодовує ОСОБА_3 та члени її родини. ОСОБА_2 просила ОСОБА_3 або не робити цього, або забрати тварину до себе додому та утримувати як власну домашню тварину із застосуванням всіх необхідних засобів для безпечного для оточуючих утримання. На зауваження ОСОБА_2 відповідач ОСОБА_3 голосно та в присутності вказаних вище осіб почала висловлюватись в сторону ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_8 із застосуванням образливих, недостовірних, негативних за змістом слів зазначеного вище змісту. Вказані образливі висловлювання відносно ОСОБА_2 відповідач навмисно застосовувала з метою приниження їх честі та гідності в очах інших осіб. Від зневажливої поведінки ОСОБА_3 позивач зазнала душевних страждань та переживань, у неї порушився звичайний ритм життя, вона стала знервованою, у присутності сусідів після цього інцеденту вона відчуває душевний дискомфорт, боячись суспільного осуду, а також можливої недовіри з боку чоловіка. Тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом та просить визнати поширену 07.08.2017 ОСОБА_2 інформацію про ОСОБА_3 такого змісту: «У тебе взагалі немає дітей і ніколи їх не буде»; «Німці, забирайтеся звідси!», недостовірною, образливою та такою, що принижує честь та гідність ОСОБА_3; визнати поширену 07.08.2017 ОСОБА_2 інформацію, яка полягала у повідомленні більше, ніж одній особі, шляхом висловлювання, такого змісту: «Ти не тримала чоловічого статевого органу в руках», негативною, образливою та такою, що принижує честь та гідність ОСОБА_3; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 15000 грн. відшкодування за завдану моральну шкоду.

Посилається на те, що в ході конфлікту, який виник через безпритульну собаку, яку підгодовує сім»я ОСОБА_3, ОСОБА_2 в образливій формі в присутності сусідів розповсюдила зазначену вище інформацію. Така поведінка ОСОБА_2 спричинила моральні страждання ОСОБА_3, погіршення стану її здоров»я. При цьому, ОСОБА_3 зазначила, що пишається своїм прізвищем, яке має німецьке коріння, і посилання на те, що вона «німець» для неї не є образливим. Дітей вона дійсно не має.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просять задовольнити. Заперечили проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_3, вважаючи його безпідставним та недоведеним.

Відповідач та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в задоволенні в зв»язку з його безпідставністю. Зустрічний позов підтримали у повному обсязі просили задовольнити.

Судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_2 разом із сином та чоловіком проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 та є сусідкою відповідача ОСОБА_3, яка проживає за тією ж адресою в квартирі №30 разом з батьком та матір`ю, що підтведжується їх поясненнями та копіями паспортів.

ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК №154608 від 17.09.2013 ( а.с. 8).

У даному шлюбі у подружжя 16.07.2014 народився син ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОК №276433 від 16.07.2014 ( а.с 9).

Відповідно до довідки Переяслав-Хмельницького ВП ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 173 та 181-1 КУпАП не притягувалась ( а.с. 72).

Як вбачається з пояснень сторін та показів свідків, конфлікти між їх родинами періодично виникають вже протягом 15 років.

Так, конфлікт між чоловіком позивача та матір`ю відповідача зафіксовано у висновку від 04.04.2016 по матеріалам ЖЄОЗП №1615 від 01.04.2016, складеного службовими особами Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП у Київській області.

07.08.2017 відповідно до висновку по матеріалам ЖЄОЗП №5000, до Переяслав-Хмельницького ВП з письмовою заявою звернулась ОСОБА_2, в якій просила посприяти вирішенню питання стосовно безпритульної собаки, яка 07.08.2017 близько 18-00 накинулась на її трирічного сина.

09.08.2017 відповідно до висновку по матеріалам ЖЄОЗП №5000, до Переяслав-Хмельницького ВП з письмовою заявою звернулась ОСОБА_2, в якій повідомила про те, що в неї з її сусідами ОСОБА_10 триває ворожнеча вже 15 років. ОСОБА_3 висловлюється в бік малолітнього сина та матері похилого віку заявниці нецензурною лайкою в присутності дітей та сусідів.

З відібраних 09.08.2017 працівниками Переяслав-Хмельницького ВП пояснень ОСОБА_2 вбачається що, 07.08.2017 о 18-00 собака якою опікувалась родина ОСОБА_10 напала на її малолітнього сина в присутності ОСОБА_11 На цьому грунті розпочалась сварка в ході якої ОСОБА_3 в присутності малолітньої дитини та сусідів висловлювалась в адресу позивачки та її матері нецензурною лайкою, також образливі висловлювання застосовувала і до дитини.

Остання конфліктна ситуація між чоловіком позивача та родиною ОСОБА_10 зафіксована у висновку від 12.02.2018 по матеріалам №А-143 від 02.02.2018, складеного службовими особами Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП у Київській області.

Свідок ОСОБА_12 (сусідка) у судовому засіданні 17.04.2018 показала, що була свідком того, як дворова собака, якою опікується родина ОСОБА_10 та яка вважає їх своїми господарями, в присутності батька відповідача накинулась на сина ОСОБА_2 Під час цього була присутня мати позивача, яка попросила ОСОБА_11 забрати собаку, однак він у різкій формі відповів, що собака не його та пішов додому. На крик дитини вишла ОСОБА_2 та почала його заспокоювати. Потім вийшла ОСОБА_3 та почалась сварка, в ході якої остання говорила ОСОБА_2, щоб та дивилася за своєю дитиною, казала «Ти проститутка, перетягалась зі всіма чоловіками, народила ублюдка». Свідок зазначила, що ОСОБА_2 не говорила в адресу ОСОБА_3 слів, які зазначені у зустрічній позовній заяві, вона сказала «народи своїх дітей, а потім обзивай». ОСОБА_2 взагалі не конфліктна.

Свідок ОСОБА_13 (сусідка) у судовому засіданні 17.04.2018 показала, що бачила, як син ОСОБА_2 біг від під`їзду до дитячого майданчика та на нього накинувся собака. Його бабуся посварила ОСОБА_11 та сказала, щоб він забрав собаку, на що останній сказав, що хлопчик винен сам, бо зачіпав тварину. ОСОБА_14 ОСОБА_2 та почала заспокоювати дитину. На вулицю вийшла ОСОБА_3, їй сусіди зробили зауваження щодо собаки, а вона почала ображати ОСОБА_2 «Ти проститутка, перетягалась з всіма чоловіками, народила ублюдка». У відповідь ОСОБА_2 сказала «народи своїх дітей, а потім обзивай». Свідок зазначила, що не чула від ОСОБА_2 слів в адресу ОСОБА_3, які зазначені у зустрічній позовній заяві.

Свідок ОСОБА_6 (сусідка, кума ОСОБА_2Ф.) у судовому засіданні 17.04.2018 показала, що того дня вона була на вулиці з дітьми та бачила як між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відбувалась сварка через те, що собака, яку годує родина відповідачки, накинулась на сина ОСОБА_15. В ході даної сварки ОСОБА_3 образливо висловлювалась відносно ОСОБА_2, казала «Ти проститутка, перетягалась з всіма чоловіками, народила ублюдка». Позивачка у відповідь лише сказала «народи своїх, будеш називати їх ублюдками». Свідок зазначила, що родина ОСОБА_10 конфліктує з багатьма сусідами.

Свідок ОСОБА_7 (мати позивача ОСОБА_2) у судовому засіданні 17.04.2018 показала, що того дня гуляла на вулиці разом із внуком. Коли він побіг на дитячий майданчик на нього накинувся дворовий собака, якого підгодовують родина ОСОБА_10. Свідок насварилась на ОСОБА_11, щоб він забрав собаку. ОСОБА_14 та почала заспокоювати сина. Дочка ОСОБА_11 вийшла на вулицю та почала ображати ОСОБА_14, казала «Ти проститутка, перетягалась з всіма чоловіками, народила ублюдка». ОСОБА_15 у відповідь сказала «народиш своїх, обзивай». Після цієї сварки ОСОБА_14 себе погано почувала, пила ліки.

Свідок ОСОБА_16 (учень ОСОБА_3Л.) в судовому засіданні 17.04.2018 показав, що у понеділок у нього мав відбутися урок іноземної мови у ОСОБА_3 Коли він підходив до їх будинку, побачив, що між ОСОБА_3 та якимись людьми відбувається конфлікт. Свідок зупинився біля сусіднього під`їзду та чув, як ОСОБА_2 сказала в адресу ОСОБА_3 образливі слова наступного змісту «У тебе взагалі немає дітей і ніколи їх не буде»; «Німці, забирайтеся звідси!», «Ти не тримала чоловічого статевого органу в руках». Свідок зазначає, що не чув, щоб ОСОБА_3 висловлювалась в адресу ОСОБА_2 нецензурними, образливими словами і взагалі їй це не властиво. Після цього у них відбувся урок, під час якого ОСОБА_3 поводила себе спокійно.

Свідок ОСОБА_17 (сусід) у судовому засіданні 17.04.2018 показав, що 07.08.2017, йшовши повз будинок №10 по вул.Набережна, почув сварку. Підійшовши ближче побачив, що сварка відбувалась між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Остання викрикувала в адресу ОСОБА_3 образи «німці, забирайтеся додому», «ти не тримала чоловічого статевого органу в руках».

Свідок ОСОБА_11 (батько відповідача) у судовому засіданні 17.04.2018 показав, що конфлікт виник через собаку, якого вони підгодовують та який загарчав на сина ОСОБА_2 Остання вийшла та почала сваритись із застосуванням ненормативної лексики. На сварку вийшла ОСОБА_3, зробила зауваження ОСОБА_2 щоб вона виховувала у дитини любов до тварин, на що остання почала ображати ОСОБА_3, казала «я народила, а ти ні і ніколи не народиш, бо ніколи не тримала в руках чоловічого статевого органу», вигукувала «німці, забирайтеся додому». Ілона не ображала ОСОБА_2 На вулицю він вийшов після доньки

Свідок ОСОБА_18 (мати відповідача) в судовому засіданні 17.04.2018 показала, що причину конфлікту 07.08.2017 не знає. Спочатку додому повернувся її чоловік та почав розказувати про інцедент із собакою. Ілона побігла на вулицю, потім чоловік, а вона вдяглася та також вибігла. В ліфті зустрілася із матір"ю ОСОБА_2. Коли вийшла на вулицю, ОСОБА_2 говорила на адресу її доньки, що «у тебе взагалі немає дітей і ніколи їх не буде», «німці, забирайтеся звідси!», «ти не тримала чоловічого статевого органу в руках». ОСОБА_19 говорила на адресу ОСОБА_2 образливі слова. При цьому зазначила, що колись один якийсь чоловік говорив їй, що "заразився" від ОСОБА_2. Після цього інцеденту 07.08.2017 стан здоров"я ОСОБА_19 погіршився відразу. Вона зверталася до лікарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення даного позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Факт поширення інформації щодо ОСОБА_2 безпосередньо ОСОБА_3 підтверджений показаннями свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_7 При цьому, суд вважає, що факт поширення чи не поширення даної інформації не може бути достовірно підтверджений показаннями свідків ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_11 та ОСОБА_18, оскільки дані свідки, за їхніми ж особистими показаннями, біли свідками лише частини конфлікту (ОСОБА_16 підійшов до сусіднього під»їзду, коли конфлікт вже почався, ОСОБА_17 проходив повз, ОСОБА_11 та ОСОБА_18 вийшли на вулиці не разом із дочкою ОСОБА_3, а пізніше).

Оцінюючи дану інформацію, суд вважає, що вона стосується безпосередньо позивача ОСОБА_2

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, слід визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного ст.10 Конвенції.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Право на свободу вираження поглядів є не лише основною засадою демократії, але і передумовою здійснення багатьох інших прав і свобод, що гарантуються Конституцією.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію», оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що поширена відповідачем ОСОБА_3 інформація про те, що ОСОБА_2 «проститутка, народила ублюдка» не є оціночним судженням.

Вирішуючи питання, чи є така інформація недостовірною, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров»я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Разом з тим, суд звертає увагу що, крім ст. 32 Конституції України, яка гарантує судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї, у ст. 34 Конституції України кожному гарантується також і право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки та слова, правом на вільне вираження своїх поглядів і переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте й сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз»яснено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов»язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов»язків.

Обов»язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

На підтвердження того, що така інформація є достовірною, відповідач ОСОБА_3 будь-яких доказів взагалі не надав.

На противагу цього, позивач ОСОБА_2 надала суду докази народження сина у шлюбі ( а.с.8-9 ) та докази не притягнення її до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173 («Дрібне хуліганство») та 181-1 («Заняття проституцією») КУпАП ( а.с. 72).

Таким чином, суд дійшов висновку, що належних, допустимих та достовірних доказів, які б в своїй сукупності давали підстави стверджувати, що інформація про те, що ОСОБА_2 « проститутка, народила ублюдка» є достовірною, суду не надано.

Тому суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_2 у цій частині слід задовольнити, визнавши інформацію про те, що ОСОБА_2 « проститутка, народила ублюдка» такою, що не відповідає дійсності та принижує честь і гідність ОСОБА_2.

На думку суду дана інформація порушує особисте немайнове право ОСОБА_2 на повагу до честі та гідності.

Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

В силу ч. 1 ст. 15 цього Кодексу, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частина 1 та 2 ст. 16 цього Кодексу передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З врахуванням вищезазначеного, обґрунтування заподіяної моральної шкоди, обсягу інформації, яка визнана судом недостовірною, та її характеру, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення на користь ОСОБА_2 моральної шкоди.

ОСОБА_19 позовних вимог ОСОБА_3, суд, з врахуванням вищезазначених доказів в їх сукупності та норм вищезазначеного чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Таким чином, позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім'ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права.

Як вже було зазначено, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію», оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що спірна інформація, адресована ОСОБА_3, а саме: " Ти не тримала чоловічого статевого органу в руках" та "...ніколи не буде дітей..." є оціночними судженнями, тому судовому захисту не підлягає.

Стосовно висловів "Німці, забирайтеся геть" та "В тебе немає дітей...", то з пояснень безпосередньо самої ОСОБА_3 встановлено, що вона дійсно на даний час дітей не має; її прізвище має німецьке коріння, тому вислови стосоно німців її не ображають. За таких обставин, підстав визнавати вищезазначену інформацію такою, що не відповідає дійсності, немає, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

З врахуванням вищевстановленого, відсутні підстави і для задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральної шкоди.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 13, 15, 16, 23, 270, 277, 279, 280 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 19, 80,81, 141, 211, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі та гідності задовольнити частково.

Визнати поширену 07 серпня 2017 року ОСОБА_3 інформацію стосовно ОСОБА_2 наступного змісту «ти проститутка, народила ублюдка» такою, що не відповідає дійсності та принижує честь і гідність ОСОБА_2.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1000 (одну тисячу) гривень 00 коп. моральної шкоди.

В задоволенні решти вимог відмовити.

ОСОБА_10 ОСОБА_20 до ОСОБА_2 про захист честі та гідності залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХIIІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_2, проживаюча ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1;

відповідач (позивач за зустрічним позовом): ОСОБА_3, проживаюча ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Складання повного рішення вчинено 27 грудня 2018 року.

Суддя Я. І. Керекеза