Справа № 199/8328/17
(2/199/907/18)
РІШЕННЯ

Іменем України

27.06.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В.,при секретарі Грицай А.В., позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5, його представника ОСОБА_6, третьої особи ОСОБА_7, його представника ОСОБА_8, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа: Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування за законом, а також позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_5, обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив №151 «Волошка», Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про усунення від права на спадкування та визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом, зазначивши, після смерті їх батька, ОСОБА_9, відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 загальною площею 43,2 кв. м., житловою площею 27,3 кв. м. При житті спадкодавець склав заповіт від 23 жовтня 2007 року, згідно якого заповів усе належне йому майно ОСОБА_10, ОСОБА_7 та ОСОБА_5.

Зазначені факти встановленні рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2017 р., яким визнано за ОСОБА_5 в порядку спадкування за заповітом право власності на 2/3 частки зазначеної квартири АДРЕСА_2.

Зазначена у заповіті ОСОБА_10 померла 10 листопада 2013 року, тому 1/3 частка спадкового майна, визначена заповітом на її імя, підлягає спадкуванню за законом спадкоємцями першої черги, позивачами по справі.

Державний нотаріус Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 постановою від 05.04.2017 р. відмовила позивачам у видачі свідоцтв на право власності за законом на частку квартири у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно. У звязку з викладеними фактами позивачі просили визнати за ними, за кожним, право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 загальною площею 43,2 кв.м., житловою площею 27,3 кв.м.

Крім того, по даній справі було подано позов третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_7. У позовній заяві ОСОБА_7 просив усунути від спадкування позивачів по справі як спадкоємців першої черги, від права на спадкування після померлого ОСОБА_9,посилаючись на те, що ОСОБА_9 був інвалідом другої групи, якому протипоказані будь-які види праці, перебував у безпорадному стані, а позивачі ухилялися від допомоги батькові, хоча мали на це фінансові та матеріальні можливості.

Крім того, позивач просив визнати за ним, ОСОБА_7, як спадкоємцем другої черги, право власності на 1/3 частину квартири №25, загальною площею 43,2 кв. м., що розташована у будинку № 73 по вулиці Калиновій у місті Дніпрі, оскільки на час смерті ОСОБА_9 саме він, як рідний брат померлого, надавав йому фінансову та матеріальну допомогу.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 Д у судовому засіданні свій позов підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, проти позову третьої особи заперечували.

Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала первісний позов, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, проти зустрічного позову заперечувала.

Відповідач та його представник у судовому засіданні проти первісного позову заперечували, позов третьої особи просили задовольнити.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_7 та його представник у судовому засіданні проти первісного позов заперечували, надали пояснення, аналогічні викладеним у своїй позовній заяві, яку просили задовольнити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, до суду не зявилась, надала заяву з проханням слухати справу без її представника.

Представник третьої особи ЖБК №151 «Волошка» до судового засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення сторін, в тому числі допитаних як свідків позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_5, третю особу ОСОБА_7, свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені вимоги позивачів підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_9, який помер 27 вересня 2015 року, відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 загальною площею 43,2 кв. м., житловою площею 27,3 кв. м. Факт належності спадкодавцю ОСОБА_9 права власності на квартиру АДРЕСА_3 підтверджується обставинами, встановленими рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2017 р. по справі № 199/4743/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_15 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, яке набрало законної сили. Зазначеним рішенням за ОСОБА_5 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_9, померлого 27 вересня 2015 року, визнано право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_4 загальною площею 43,2 кв. м., житловою площею 27,3 кв. м.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, після смерті ОСОБА_9 відкрилася 1/3 частка спірного майна, яка підлягає спадкуванню за законом.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивачі, як спадкоємці першої черги прийняли спадщину в установлений законом строк шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори, проте отримали постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки право власності спадкодавця на спірну квартиру не зареєстровано належним чином.

Згідно ст. 12 68 ч. 5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом є законними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено спадкодавець ОСОБА_9 був інвалідом другої групи, якому протипоказані будь-які види праці, що підтверджується Довідкою Міжрайкардіологічної МСЕК №2 від 23.05.2006 року та Довідкою Міжрайонної кардіологічної МСЕК №2 від 12.05.2011 року.

Згідно з ч.5 ст.1224 Цивільного кодексу України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Проте застосування вказаної норми можливе лише при одночасному настанні цих обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично чи матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у звязку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Отже, ухилення характеризується умисною формою вини.

Проте суду не надано належних та допустимих доказів того, що спадкодавець потребував стороннього догляду чи самостійно фізично або матеріально не міг забезпечити умови свого життя. Допитані в судовому засіданні свідки суду не підтвердили перебування спадкодавця в безпорадному стані.

Крім того, третьою особою суду не доведено факт звернення спадкодавця до позивачів з проханнями про надання будь-якої допомоги. Також, судом не встановлено те, що спадкодавець мав скрутне матеріальне становище. Отже факт того, що спадкодавець потребував додаткового матеріального утримання зі сторони інших осіб також не знайшов свого підтвердження.

Також, п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути предявлена особою, для якої таке усунення породжує повязані зі спадкуванням права та обовязки. Судом встановлено, що спадкова справа, яка відкрита після смертіОСОБА_9 містить заяву від 27.10.2015 року третьої особи ОСОБА_7 про відмову від спадщини за заповітом на користь іншого спадкоємця за заповітом. Відповідно до ч.5 ст. 1275 ЦК України відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом. Проте, ОСОБА_7, як спадкоємець за законом другої черги, спадщину за законом в установленому законом порядку не прийняв, таким чином усунення позивачів від спадщини не породжує для третьої особи повязані зі спадкуванням права та обовязки.

На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачів, кожного, судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 680,35 грн.; судові витрати третьої особи віднести за його рахунок.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 264-266 ЦПК України, ст.ст. 1224,1261, 1268 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 (місто Дніпро, вулиця Січеславська Набережна,10/3, РНОКПП НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, померлого 27 вересня 2015 року, право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_5 загальною площею 43,2 кв.м., житловою площею 27,3 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 (місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 119/27, РНОКПП НОМЕР_2) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, померлого 27 вересня 2015 року, право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_5 загальною площею 43,2 кв.м., житловою площею 27,3 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 680,35 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 680,35 грн.

У позовних вимогах третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування та визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування за законом,- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя