Номер провадження: 22-ц/785/4746/18
Номер справи місцевого суду: 501/648/18
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М. І.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Калараш А.А., Заїкіна А.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 у справі за заявою ОСОБА_2 (зацікавлена особа - Чорноморський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області) про встановлення факту смерті особи в певний час, на рішення Іллічівського міського суду Одеської області, ухвалене у складі судді Петрюченко М.І. 06 квітня 2018 року о 09 год. 30 хв. у м. Іллічівськ Одеської області, -

встановила:

04 березня 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті особи в певний час, в якій просить встановити факт, який має юридичне значення - що громадянка України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Новоганнівка Краснодонського району Луганської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Луганськ.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4, перебуваючи на тимчасово окупованій території у місті Луганськ, померла мати заявниці ОСОБА_3 Звернувшись до Головного територіального управління юстиції в Одеській області із заявою про проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_3, ОСОБА_2 отримала відмову у проведенні державної реєстрації, оскільки отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, тому надані документи не відповідають встановленому зразку, оскільки реєстрація смерті вже проведена на тимчасово окупованій тернриторії.

Заявниця вказувала у заяві, що встановлення даного факту необхідно для прийняття нею спадщини після померлої матері.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 06 квітня 2018 року заяву ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі.

На вказане судове рішення була принесена апеляційна скарга представником ОСОБА_2, в якій останній просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що справу розглянуто неповноважним складом суду, а саме: розгляд справи проводився у складі головуючого судді та двох присяжних, тоді як законом встановлений чіткий перелік категорій справ, які можуть бути розглянуті у складі одного судді і двох присяжних, і справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, не входять до цього переліку.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.14) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 21 лютого 2018 року №1 (а.с.15).

Заявниця ОСОБА_2 має статус внутрішньо-переміщеної особи, проживає за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про взяття на обліку внутрішньо-переміщеної особи №705 від 05 травня 2017 року (а.с.9).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, про що вказано в повторному свідоцтві про смерть, виданому на тимчасово окупованій території у м. Луганську 09 лютого 2018 року (а.с.10).

Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у зв'язку з тим, що реєстрація смерті проведена на тимчасово окупованій території, що підтверджується відмовою №6/52-117 від 21 лютого 2018 року (а.с. 8).

Заявниця не може іншим способом провести державну реєстрацію смерті та реалізувати своє спадкове право.

Судова колегія погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув справу з порушенням норм процесуального права, що є обов'язковою підставою для скасування судового рішення.

За правилами п. 1 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення у тому випадку, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Згідно положень статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про:

1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи;

2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності;

3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою;

4) усиновлення;

5) встановлення фактів, що мають юридичне значення;

6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред'явника та векселі;

7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність;

8) визнання спадщини відумерлою;

9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку;

10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу;

11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

У випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних.

Розглядаючи заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - смерті особи в певний час, суд першої інстанції невірно визначився зі складом суду, який мав розглядати справу даної категорії, та розглянув її у складі одного судді і двох присяжних, що протиричить вимогам ст. 293 ЦПК України та, на підставі положень п. 1 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, є підставою для скасування рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 06 квітня 2018 року та ухвалення нового судового рішення по суті заявлених ОСОБА_2 вимог.

Відповідно до ч.1 статті 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

У Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» містяться роз'яснення стосовно того, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України.

Зокрема ч.2 ст. 317 ЦПК України передбачено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

У п.13 Постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України вказав про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Згідно ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Луганська область є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції України та законів України.

Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів робить висновок, що надані заявником докази є належними і допустимими, оскільки містять у собі фактичні дані, які логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт смерті її матері ОСОБА_3 на тимчасово окупованій території, у зв'язку із чим вимоги заяви про встановлення факту смерті особи в певний час підлягають задоволенню.

Керуючись п. 8 ч. 1 ст. 315, ст. 368, ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384, ст. 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 06 квітня 2018 року - скасувати, постановити нове судове рішення по суті заявлених вимог.

Заяву ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), зацікавлена особа - Чорноморський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (місцезнаходження Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Данченка, буд.3-б), про встановлення факту смерті особи в певний час - задовольнити.

Встановити факт, який має юридичне значення, а саме те, що громадянка України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Новоганнівка Краснодонського району Луганської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Луганськ.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 20 серпня 2018 року.

Головуючий С.О.Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

А.А. Калараш