Провадження по справі № 2/401/1059/18
Справа № 401/2052/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Баранець А.М.

за участю: секретаря судового засідання Христенко О.В.,

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Світловодську Кіровоградської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про компенсацію страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3 «СК «АХА Страхування» ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до відповідача про компенсацію страхового відшкодування у розмірі 43266,72 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20.08.2014 року між ОСОБА_3 «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_1 укладено Договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом АІ6761993. 12 квітня 2015 року в м. Світловодськ сталося ДТП внаслідок порушення відповідачем ПДР України. Внаслідок зазначеного ДТП відповідачем було завдано шкоди здоровю та майнову шкоду потерпілому пішоходу ОСОБА_5 На підставі заяви потерпілого позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 43 266,72 грн. Позивач вважає, що має право регресної вимоги до відповідача, та просить суд стягнути з відповідача виплачене потерпілому ОСОБА_5 страхове відшкодування в сумі 43 266,72 грн.

Представником відповідача в порядку ст. 178 ЦПК України було подано відзив на позовну заяву. У відзиві представник відповідача вважає, що позивачем було не вірно визначено характер спірних правовідносин та змішано поняття "регрес" та "суброгація". Представник відповідача вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі є суброгацією, а відтак, позивачем пропущено строк позовної давності для предявлення до відповідача вимоги про відшкодування страхової виплати в сумі 43 266,72 грн. та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 61-64).

Представником позивача ОСОБА_4 в порядку ст. 179 ЦПК України подано відповідь на відзив, в якому зазначає, що право вимоги у позивача виникло лише тільки після сплати страхового відшкодування, то і перебіг строків позовної давності починається з моменту такої виплати. Останнім строком для звернення до суду позивачем буде 28.07.2019 року, тому просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 79-80).

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 87).

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні з позовними вимогами не погодилися з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, та просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

20.08.2014 року між ОСОБА_3 «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_1 було укладено Договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом АІ6761993 (а.с. 38).

12 квітня 2015 року о 20 год. 31 хв. в м. Світловодськ сталося ДТП за участю мотоцикла МТЗ (д.р.н 8828КИ) під керуванням ОСОБА_1 та пішохода ОСОБА_5 Згідно вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 квітня 2016 року ДТП сталося внаслідок порушення ОСОБА_1 п. 2.1, 31.1., 31.4., 12.4., 12.9., 1.5., 2.3. ПДР України (а.с. 9-10).

На підставі Заяви про виплату страхового відшкодування потерпілого ОСОБА_5, відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2123107 від 26.07.2016 року та згідно платіжного доручення № 257146 від 27.07.2016 року позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому ОСОБА_5 в розмірі 43 266,72 грн. (а.с. 6, 11, 12, 13, 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом г) ст. 38.1.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Суд погоджується з доводами позивача, що позивач має право зворотної вимоги до відповідача в розмірі суми страхового відшкодування.

Статтею 2.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Позивачем, на підставі Заяви про виплату страхового відшкодування потерпілого, відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2123107 від 26.07.2016 року, платіжними дорученнями № 257146 від 27.07.2016 року було здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому в ДТП ОСОБА_5О в сумі 43 266,72 грн.

Згідно зі ст. ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника.

Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов'язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов'язок із відшкодування шкоди не виконала.

Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв'язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.

Враховуючи норми ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування", якими регулюються правовідносини між сторонами у справі позивач - ОСОБА_3 «Страхова компанія «АХА Страхування» , виплативши страхове відшкодування потерпілому у ДТП ОСОБА_5 за договором майнового страхування, отримало від останнього права кредитора до відповідача, так як відповідач застрахував цивільно-правову відповідальність транспортного засобу перед третіми особами за шкоду, завдану внаслідок експлуатації цього транспортного засобу.

Позивач реалізував своє право кредитора шляхом пред'явлення вимоги до відповідача, оскільки за договором страхування відповідальності (Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів") відповідач надав згоду на прийняття обов'язку сторони боржника у деліктному зобов'язанні, якщо воно виникне.

Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що у зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право регресу до винної у ДТП особи - відповідача.

Суд погоджується з доводами відповідача, що позивач неправильно визначив характер спірних правовідносин та змішав поняття "регрес" та "суброгація".

Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов'язання, яке виникло із заподіяння шкоди і у зв'язку з яким було виплачене страхове відшкодування, й зміна в ньому кредитора. Натомість регрес - право відповідальної особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким відповідальна особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв'язку з чим і виникло нове - пов'язане саме з регресною вимогою.

Завдання майнової шкоди страхувальнику слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором майнового страхування, в якому кредитором є страхувальник, а боржником - страховик.

Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, підставою виникнення якого є завдання шкоди. Одержання страхувальником повного відшкодування збитків від особи, яка їх завдала, припиняє деліктне зобов'язання, що тягне за собою припинення обов'язку страховика здійснити страхову виплату (п. 4 ч. 1 ст. 991 ЦК України), але не навпаки.

Виплата страховиком страхувальнику страхового відшкодування є обов'язком страховика за договором (ст. 988 ЦК України). Така виплата не припиняє деліктного зобов'язання і не може вважатися відшкодуванням шкоди потерпілому в цьому зобов'язанні, оскільки страховик у правовідносинах добровільного майнового страхування не є боржником у деліктному зобов'язанні. Тобто, заподіювач шкоди залишається зобов'язаним відшкодувати завдану ним шкоду незалежно від того, чи звертався до нього з відповідною вимогою сам потерпілий, чи страховик після виплати потерпілому відшкодування за договором майнового страхування.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі є суброгацією.

Відповідно до ст. 262 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Тобто страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача й строк такої вимоги почав спливати з моменту заподіяння шкоди. У зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача із залишком строку позовної давності.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Дорожньо-транспортна пригода, за результатами якої позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілому в ДТП ОСОБА_5, сталася 12.04.2015 року, з цього дня почався перебіг строку позовної давності для позивача та закінчився 12.04.2018 року. Позовна заява була подана позивачем до суду після спливу три річного строку позовної давності, а саме 14 серпня 2018 року.

Таким чином, суд вважає, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про компенсацію страхового відшкодування.

Отже, позовні вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі, які складаються із суми сплаченого судового збору в сумі 1762 грн. 00 коп. (а.с. 1) покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 76-81, 89, 95, 141, 259, 263-265, 268, 272, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 (27500, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) компенсації сплаченого страхового відшкодування у розмірі 43266,72 гривень - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у порядку, передбаченому ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 10 грудня 2018 року.

Суддя Світловодського міськрайонного

суду Кіровоградської області ОСОБА_6

29.11.2018