ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року м. Чернівці

справа № 727/4615/17

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисак І.Н.,

суддів: Височанської Н.К., Яремка В.В.,

секретар: Ковальчук Н.О.,

позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_1,

відповідачі за зустрічним позовом: ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_4 від імені ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 вересня 2018 року, ухваленої під головуванням судді Слободян Г.І., -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про вселення, зобов'язання передати ключі від вхідних дверей квартири та не створювати перешкод в користуванні власністю.

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення порядку користування будинком.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.11.2017 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до провадження та об'єднано із первісним позовом ОСОБА_2

27.11.2017 року ОСОБА_2 подала заяву про зміну позовних вимог, де просила усунути їй перешкоди з боку ОСОБА_1 в користуванні приміщеннями квартири АДРЕСА_1 шляхом заміни дверних замків на вхідних дверях за рахунок ОСОБА_2 та заяву про залишення позову до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 без розгляду.

Провадження №22-ц/822/169/18 Категорія 5

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05.12.2017 року позовну заяву ОСОБА_2 в частині позовних вимог до ОСОБА_5, ОСОБА_6 залишено без розгляду (а.с.6 т.2).

15.02.2018 року ОСОБА_2 подала заяву про залишення її позову до ОСОБА_1 без розгляду (а.с.26 т.2).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.02.2018 року заяву ОСОБА_2 задоволено, позовну заяву до ОСОБА_1 залишено без розгляду (а.с.31).

Під час розгляду справи представником позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 заявлено клопотання в порядку забезпечення доказів про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 вересня 2018 року призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання визначення на підставі технічної документації варіантів порядку користування житловим будинком АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами між його співвласниками згідно часток співвласників, а саме: ОСОБА_1 (1/6 частки) та ОСОБА_2 (4/6 частки), ОСОБА_3 (1/6 частки).

В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі ОСОБА_4 від імені ОСОБА_2 посилаючись на порушення норм процесуального права просить її скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції .

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до ст.102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань, однак предметом позову є встановлення порядку користування житлом, що не є тотожним його розподілу для проведення будівельно-технічної експертизи, отже у суду не було перешкод вирішити спір без залучення експерта.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги вважає, що остання підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судове рішення цим вимогам закону відповідає в повній мірі.

Так, провадження у справі відкрито ухвалою від 21.05.2017 року, про те на час призначення експертизи підготовче засідання не закривалось, справа до розгляду по суті не призначалась.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (ред. з 15.12.2017) справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В силу п.1 ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов крім інших: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Згідно ч.1-3 ст.102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до ч.1-3 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Пунктом 7 ч.2 ст.197 ЦПК України визначено, що у підготовчому засіданні суд з'ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Відповідно до положень ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, які відповідно до п.2 ч.2 цієї статті встановлюються такими засобами, як висновками експертів.

Так, ст.77 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

В силу ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Предметом спору у зазначеній справі є порядок користування житловим приміщенням відповідно до часток у власності на нього сторін.

Відомостей про те, що позивач за первісним позовом визнає запропонований позивачем за зустрічним позовом порядок користування спірним житловим будинком, матеріали справи не містять.

Крім того, відповідно до абз.8 п.5 розділу ІІ «Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень», затверджених наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 року із подальшими змінами, до основних завдань будівельно-технічної експертизи, крім іншого, відноситься визначення можливості та розробка варіантів розподілу (виділення частки; порядку користування) об'єктів нерухомого майна.

Зазначені норми та обставини справи свідчать про наявність процесуального права у відповідача (позивача за зустрічним позовом) на забезпечення доказів шляхом призначення судової будівельно-технічної експертизи, в коло якої входить застосування спеціальних знань в частині визначення порядку користування спірним об'єктом, що спростовує твердження апелянта про наявність виключно правової оцінки при розв'язанні спору.

Інших доводів, які б спростували висновки суду, апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 від імені ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис /І.Н. Лисак/

Судді - підписи /Н.К. Височанська, В.В. Яремко/