Справа № 442/180/18 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/783/1335/18 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мельничук О.Я., Савуляка Р.В.

при секретарі: Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Регіональної газової компанії ПАТ «Львівгаз» Дрогобицьке відділення, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування грошових витрат, -

в с т а н о в и л а:

12.01.2018 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Регіональної газової компанії ПАТ «Львівгаз» Дрогобицьке відділення, в якому просив: зобов»язати відповідача відшкодувати йому грошові витрати, яких він зазнав через порушення відповідачем Законів України в сумі 3615,97 грн., з яких: 1975,94 грн.- плата за незаконно нарахований об»єм спожитого газу в АДРЕСА_1 за період грудень 2016 р.- листопад 2017 р.; 640 грн. - судовий збір; 1000 грн. - відшкодування за особисту інтелектуальну і фізичну роботу.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що він проживає в АДРЕСА_1. Прилад обліку газу в квартирі не встановлено. До грудня 2016р. сплачував ТОВ «Львівгаз збут» Дрогобицьке РВ за спожитий газ, який використовуєтться в його квартирі тільки для приготування їжі, за нормами, встановленими Постановою КМУ №316 від 27.04.2016р., а саме 7,1 м.куб. на 1особу. Оскільки в квартирі проживає 2 особи, відповідно сплачував за 2 особи вартість 14,2 м.куб. газу.

Починаючи з грудня 2016 року за спожитий газ в квартирі відповідач почав нараховувати йому плату по показниках будинкового вузла обліку газу (ВОГ), про встановлення якого газопостачальна організація, якою є Дрогобицьке відділення ПАТ «Львівгаз» (воно ж є суб'єктом господарювання, що здійснює розподіл природного газу в м.Стебник), ні мешканців будинку, ні правління ОСББ «Новинка-1», до якого належить будинок, не попереджувались. При цьому в рахунку за газопостачання за грудень 2016р. по його квартирі вказаний об»єм спожитого газу 199,659 м.куб. на суму 1373,45 грн., що в 14 раз більше норми, встановленої КМУ.

Вимогу відповідача проводити оплату за спожитий газ в окремій квартирі багатоквартирного будинку за показниками загально-будинкового вузла обліку газу вважає незаконною, оскільки згідно Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» в таких квартирах суб»єктом господарювання, що здійснює розподіл газу попередньо повинні були бути встановлені лічильники газу. Лічильник газу в його квартирі суб»єктом господарювання, що здійснює розподіл газу встановлений не був, тому такі нарахування є незаконними.

Незважаючи на групове звернення жителів названого будинку та на його особисті звернення про незаконність такого способу визначення об'єму спожитого газу і плати за нього в окремо взятій квартирі, Дрогобицьке відділення ПАТ «Львівгаз» продовжує нараховувати плату за спожитий газ по показниках загальнобудинкового ВОГ.

З метою уникнення штрафних санкцій з боку ПАТ «Львівгаз», він сплатив всю суму незаконно нарахованої плати за газ, при цьому в листопаді 2017р. в квартирах будинку АДРЕСА_1 встановлені лічильники газу коштом ПАТ «Львівгаз».

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом не враховано, що вимога плати за спожитий газ в окремій квартирі багатоквартирного будинку за показниками загально-будинкового вузла обліку газу є незаконною, оскільки згідно Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» в квартирах будинків, в яких встановлено загальнобудинковий прилад обліку газу, мають бути одночасно встановлені квартирні лічильники газу. Лічильник має бути встановлений суб»єктом господарювання, що здійснює розподіл газу. При цьому забороняється припинення постачання газу населенню у випадку не встановлення лічильників газу в належні терміни, а його облік здійснюється за нормами, встановленими Кабінетом Міністрів України. Зазначає, що встановлення будинкового вузла обліку газу відповідач обгрунтовує Тимчасовим положенням про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку. Однак, вимогу вказаного Положення щодо встановлення договірних відносин щодо порядку знятття показників вузлів обліку газу, лічильників, які повинні бути укладені між споживачами газу та оператором газорозподільних систем відповідачем не виконано. Будинковий ВОГ встановлений без попередження і повідомлення про запровадження нової методики розрахунків об»єму спожитого газу в квартирах багатоквартирного будинку. Вважає, що його позбавлено можливості визначення об»єму спожитого газу та проведення розрахунку вартості за отримані послуги.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

У засіданні суду апеляційної інстанції позивач ОСОБА_2 скаргу підтримав з підстав викладених в ній, просить скаргу задоволити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задловолити в повному обсязі.

Представник Регіональної газової компанії ПАТ «Львівгаз» Шльосер А.Р.проти скарги заперечив, просить у задоволенні скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів скарги та позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором ( ст.5 ЦПК України).

Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (в редакції від 01.10.2015р, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), зокрема ч.1 ст.2 Закону передбачено, що постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується тільки для приготування їжі.

Відповідно до ч.1 Глави 5 Розділу IX , ч.2 Глави 5 Розділу IX , пп.4, 5 Глави 1 Розділу X Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015року, розподіл природного газу до/з газорозподільної системи здійснюється за умови наявності комерційного вузла обліку газу. У разі наявності ВОГ природного газу, встановленого для ведення такого обліку в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків або гуртожитків, визначення об'єму спожитого природного газу мешканцями зазначених об'єктів здійснюється відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620. Балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ.

Згідно ст. 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» загально будинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку в порядку, визначеному ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Згідно п.4 Тимчасового положення рішення про необхідність об'єднання споживачів в єдину групу приймає оператор газорозподільної системи.

У разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показниками будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» суб»єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов»язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі до 01.01.2021 року.

Згідно ст.3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» побутові споживачі природного газу - фізичні особи (населення) можуть самостійно забезпечити встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу (індивідуальних лічильників) з подальшою компенсацією таких витрат за рахунок коштів, які ним сплачуються за тарифом на розподіл природного газу. Порядок і розміри компенсації витрат на придбання та встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу для споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що відповідач є надавачем послуг з газопостачання до квартири АДРЕСА_1, у якій проживає позивач. Прилад обліку газу (квартирний лічильник газу) у квартирі позивача не встановлений.

У грудні 2016 року відповідно до інвестиційної програми на 2016 рік, затвердженої НКРЕКП, на виконання ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» в будинку за адресою АДРЕСА_1 за рахунок Оператора ГРМ було встановлено будинковий лічильник газу. Доказів того, що ОСББ «Новинка-1» заперечувало проти встановлення будинкового лічильника газу у матеріалах справи немає.

Матеріалами справи також встановлено, що нарахування плати за спожитий газ у спірний період відповідач нарахував позивачу з дотриманням вимог Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620, та з врахуванням відсутності квартирного лічильника газу пропорційно до кількості зареєстрованих в квартирі осіб.

Враховуючи, що нарахування плати за газ позивачу проводилося на підставі зазначених нормативних актів, які регулюють дані правовідносини та на день розгляду справи судом є чинними, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Крім того, встановлено, що позивач не скористався своїм правом на встановлення в належній йому квартирі за власні кошти з правом наступного відшкодування окремого квартирного приладу обліку спожитого газу (лічильника), що йому було рекомендовано листом ПАТ «Львівгаз» Дрогобицьке відділення від 05.07.2017 року (а.с.12).

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 28.09.2018 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

Савуляк Р. В.