Справа № 463/4254/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Лакомська Ж.І.
Провадження № 22-ц/783/4099/17 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю: представника позивача Олешек О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство (далі-ПАТ) «Ідея Банк» звернулось до суду з позовом, який було уточнено заявою від 09.08.2016 року (а.с.89-94), з остаточними вимогами про: стягнення з ОСОБА_3 в користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованості за укладеним між ними кредитним договором №910.12150 від 09.11.2011 року в розмірі 297846 грн. 04 коп., з яких станом на 14.08.2015 року: 80234 грн. 18 коп. - основний борг; 41718 грн. 82 коп. - прострочений борг; 101863 грн. 27 коп. - прострочені проценти; 3555 грн. 84 коп. - строкові проценти; 70473 грн. 93 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за період з 14.08.2014 року по 14.08.2015 року; звернення стягнення в рахунок погашення цієї заборгованості за кредитним договором у користь ПАТ «Ідея Банк» на предмет застави - автомобіль марки Volkswagen Polo, 2011 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, новий реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5, шляхом його продажу ПАТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі - покупцю від імені власника за ціною, не нижче ринкової, визначеної незалежним суб'єктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження зазначеного транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які пов'язані з продажем автомобіля); вилучення цього автомобіля у ОСОБА_5 та передачу ПАТ «Ідея Банк» для реалізації; солідарне стягнення з ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_4 в користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 50 грн.00 коп. відповідно до укладеного договору поруки.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 09.11.2011 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №910.12150, за умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит в розмірі 121953 грн. на придбання автомобіля марки Volkswagen Polo, 2011 року випуску, під заставу цього транспортного засобу, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 19,9% річних з правом банку зміни в односторонньому порядку процентної ставки за користування кредитними коштами, на строк до 11.09.2018 року. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачеві ОСОБА_3 кредит у вказаному розмірі, однак, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути достроково, як шляхом стягнення цієї заборгованості в повному обсязі з позичальника ОСОБА_3, так і шляхом звернення стягнення на заставний автомобіль, власником якого відповідно до отриманої від органів МВС України інформації є відповідач ОСОБА_5, оскільки зареєстроване обтяження на підставі договору застави зберігає силу і для нового власника предмету застави.

Крім того, позивач просив солідарно стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 50 грн. з позичальника та поручителя ОСОБА_4, оскільки її порукою було забезпечено виконання зобов'язань за кредитним договором саме на таку суму відповідно до договору поруки від 11.02.2015 року.

Заочним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 27.04.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ПАТ «Ідея Банк», просить його скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що за умовами кредитного договору, наявність простроченої заборгованості позичальника надає банку право звернутись до суду з позовом про дострокове її стягнення, в тому числі й шляхом звернення стягнення на предмет застави, незалежно від попереднього пред'явлення боржнику претензій чи повідомлень в позасудовому порядку. Не погоджується апелянт з висновком суду про те, що позичальник не вважається таким, що допустив порушення виконання зобов'язань за кредитним договором, оскільки твердження суду щодо місця проживання відповідача на непідконтрольній українській владі території, як підстави неможливості виконувати кредитні зобов'язання, не може бути обґрунтуванням відмови в задоволенні позовних вимог за встановленого факту невиконаних боржником зобов'язань за кредитним договором.

В судове засідання апеляційного суду відповідачі жодного разу не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку, в тому числі й через оголошення в пресі (а.с.174-175, 180, 185), клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.11.2011 року між ПАТ «Ідея Банк» (кредитодавцем) та ОСОБА_3 (позичальником) укладено кредитний договір №910.12150, відповідно до умов якого (п.п. 1, 2 параграфу 1, п.п. 1, 2 параграфу 2, п.п. 1 - 4 параграфу 6), банк надав позичальнику кредит в розмірі 121953 грн. для купівлі транспортного засобу марки Volkswagen Polo, 2011 року випуску, а саме: 118400 грн. - на фінансування купівлі транспортного засобу, а 3553 грн. - на фінансування страхового платежу за страхування життя позичальника, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 19,9% річних з правом банку зміни в односторонньому порядку процентної ставки за користування кредитними коштами, на строк до 11.09.2018 року, шляхом внесення щомісячних платежів до 09 числа кожного місяця відповідно до графіку, який є додатком до кредитного договору (а.с.20-23).

Право вимоги банку про дострокове повернення кредиту в повному обсязі у разі порушення позичальником зобов'язань за кредитним договором передбачено у параграфі 8 цього договору.

Строк позовної давності для стягнення боргу за кредитним договором встановлено тривалістю в 5 років (п.9 параграфу 10).

Виконання зобов'язань за кредитним договором було забезпечено заставою належного на праві власності відповідачеві ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5, виданого РВ ДАІ МВС України 09.11.2011 року (а.с.19), транспортного засобу марки Volkswagen Polo, 2011 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, відповідно до укладеного між ПАТ «Ідея Банк» (заставодержателем) та ОСОБА_3 (заставодавцем) договору застави транспортного засобу №910.12150 від 09.11.2011 року (а.с.24-25).

Цим договором застави (п.1 параграфу 2, п.1 параграфу 5) передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за кредитним договором, заставодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави.

Відповідно до п.2 параграфу 2 договору застави, відчуження, заміна, обтяження предмету застави будь-яким зобов'язанням здійснюється заставодавцем тільки за письмовою згодою заставодержателя.

Заставодавець не має права без письмової згоди заставодержателя: передавати право керування чи управління транспортним засобом третім особам, переміщати транспортний засіб за межі території України, відчужувати транспортний засіб чи здійснювати інші дії, пов'язані зі зміною права власності на нього, його обтяження будь-якими зобов'язаннями, в тому числі: передача в оренду, лізинг, майновий найм, безоплатне користування, спільну діяльність тощо (п.6 параграфу 2).

Реєстраційні номери на транспортний засіб являються власністю заставодержателя до моменту повного погашення зобов'язань, забезпечених заставою (п.8 параграфу 2).

Крім того, виконання зобов'язань за кредитним договором на суму 50 грн. забезпечено порукою відповідача ОСОБА_4 на підставі договору поруки від 11.02.2015 року (а.с.13).

Відповідальність позичальника за порушення грошового зобов'язання у виді пені передбачена законом (ст.549-552, 1050 ЦК України) та умовами кредитного договору (п.п.1-3 параграфу 9).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Факт отримання відповідачем ОСОБА_3 кредиту у вказаному в кредитному договорі розмірі підтверджується меморіальними ордерами від 21.11.2011 року (а.с.14, 15), однак, жодного платежу на повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами відповідачем не здійснено, що підтверджується розрахунком заборгованості, складеним станом на 14.08.2015 року, та випискою по рахунку (а.с.26-27).

Отже, вимоги Банку про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором ґрунтуються на умовах договору та вимогах закону.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що заставодавець ОСОБА_3 без письмової згоди банку, за наявності зареєстрованого обтяження на предмет застави, 17.03.2012 року зняв з обліку транспортний засіб марки Volkswagen Polo, 2011 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, і відчужив його відповідачеві ОСОБА_5, яка з 29.03.2012 року зареєстрована новим власником цього транспортного засобу, якій видано новий реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 (а.с.62).

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні.

Відповідно до ст.10 цього Закону, у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна.

Цією статтею визначено, що лише добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Отже, враховуючи наведені вище норми матеріального закону й те, що вказаний предмет застави було відчужено заставодавцем в порушенням умов договору застави (п.2 параграфу 2) без письмової згоди заставодержателя та за наявності зареєстрованого обтяження на предмет застави, на нового власника транспортного засобу - відповідача ОСОБА_5 поширюються умови договору застави про звернення стягнення на заставне майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, а тому вимога банку про звернення стягнення на належний відповідачеві ОСОБА_5 автомобіль, який є предметом застави, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, яка утворилась у зв'язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором, шляхом продажу банком предмету застави будь-якій третій особі-покупцю, попередньо вилучивши транспортний засіб у власника з передачею його банку (заставодержателю) для подальшої реалізації, відповідає вимогам закону та умовам договору.

Враховуючи те, що новим заставодавцем стала відповідач ОСОБА_5 - особа, яка є відмінною від особи позичальника, тому позовні вимоги банку, звернені до відповідача ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором і позовні вимоги банку, звернені до відповідача ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у спосіб, вказаний позивачем в уточненій позовній заяві, відповідають вимогам закону та умовам договору.

Вимога позивача про солідарне стягнення з позичальника та поручителя ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором в межах суми забезпеченого порукою зобов'язання (50 грн.) також відповідає вимогам закону (ст.ст.553, 554 ЦК України) та умовам договору поруки (п.п.1, 2, 4).

Отже, всі вимоги позивача є законними та обґрунтованими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовував свій висновок відсутністю вини позичальника у виникненні заборгованості за кредитним договором, при цьому, суд виходив із того, що у зв'язку з призупиненням, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 06.08.2014 року №466, банками України здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах Луганської та Донецької областей, які не контролювались у спірний період українською владою, і відсутністю відомостей зі сторони позивача щодо порядку здійснення розрахунків за кредитними зобов'язаннями позичальником за місцем його проживання, останній не міг виконати свій обов'язок перед банком по сплаті заборгованості за кредитним договором.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки суд не врахував норми статті 537 ЦК України, якою передбачено, що боржник має право виконати свій обов'язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори, в разі, зокрема, відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов'язання, а нотаріус, у свою чергу, зобов'язаний повідомити кредитора у порядку, встановленому законом, про внесення боргу у депозит.

З урахуванням того, що позичальник не вживав жодних дій щодо виконання своїх зобов'язань за кредитним договором, в тому числі й шляхом внесення належних з нього кредиторові грошових коштів у депозит нотаріуса в порядку статті 537 ЦК України, тому правових підстав для висновку про прострочення кредитора немає.

З наведених вище мотивів оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про задоволення позову ПАТ «Ідея Банк» в повному обсязі.

Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України про розподіл судових витрат за наслідками розгляду апеляційним судом справи з ухваленням нового рішення, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 6254 грн. 67 коп., які підтверджені документально (а.с.6, 152), підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_3) в користь публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» (м.Львів, вул.Валова,11, , МФО 336310) заборгованість за кредитним договором №910.12150 від 09.11.2011 року, укладеним між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_3, в розмірі 297846 гривень 04 копійок, з яких: 80234 гривень 18 копійок - основний борг; 41718 гривень 82 копійок - прострочений борг; 101863 гривень 27 копійок - прострочені проценти; 3555 гривень 84 копійок - строкові проценти; 70473 гривень 93 копійок - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за період з 14.08.2014 року по 14.08.2015 року.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №910.12150 від 09.11.2011 року, укладеним між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_3, в розмірі в розмірі 297846 гривень 04 копійок, з яких: 80234 гривень 18 копійок - основний борг; 41718 гривень 82 копійок - прострочений борг; 101863 гривень 27 копійок - прострочені проценти; 3555 гривень 84 копійок - строкові проценти; 70473 гривень 93 копійок - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за період з 14.08.2014 року по 14.08.2015 року, - звернути стягнення в користь публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» на предмет застави, відповідно до договору застави транспортного засобу №910.12150 від 09.11.2011 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_3, а саме: автомобіль марки Volkswagen Polo, 2011 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, який з 29.03.2012 року зареєстровано на ім'я нового власника - ОСОБА_5, новий реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6, шляхом продажу зазначеного автомобіля публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» будь-якій третій особі - покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним суб'єктом оціночної діяльності, для чого надати публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження зазначеного транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які пов'язані з продажем автомобіля).

Вилучити у ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) транспортний засіб, який є предметом застави, а саме: автомобіль марки Volkswagen Polo, 2011 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, новий реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, та передати публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» (м.Львів, вул.Валова,11, , МФО 336310) для реалізації.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_3) та ОСОБА_4 (АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_7) в користь публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» (м.Львів, вул.Валова,11, , МФО 336310) заборгованість за кредитним договором №910.12150 від 09.11.2011 року, укладеним між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_3, в розмірі 50 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_3) у користь публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» (м.Львів, вул.Валова,11, , МФО 336310) судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 6254 гривень 67 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 09 липня 2018 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.