Провадження № 2/742/1113/18
Єдиний унікальний № 742/2636/18
РІШЕННЯ
06 грудня 2018 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Бездідько В.М., за участю секретаря судового засідання Карпенко В.О., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуки цивільну справу за позовом ТОВ «Чернігівгаз Збут» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий газ,-
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив проти позову, надавши до суду відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на обставини зазначені у відзиві.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав:
Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статтей 633,634,641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті НКРЕКП та постачальника і не потребує двосторонннього підписання письмової форми договору.
Згідно п. 3 Розділу 1 Правил та п. 1.3 Типового договору затвердженого Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року, якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником.
ОСОБА_2 фактично проживає за адресою місця реєстрації 1 пров.Лєрмонтова, буд.13 кв.1, що підтверджується копією довідки Комітету самоорганізації населення №4 мікрорайону М'ятно-дослідної станції від 19 березня 2018 року за №024/4-09 (а.с.7).
Відповідач користувався послугами з постачання природного газу через приєднану мережу ТОВ "Чернігівгаз Збут", що підтверджується фактом фактичного споживання та частковими оплатами боргу та не заявляв до постачальника вимоги про припинення йому постачання газу .
Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується обєктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Зокрема, відповідно до п.5 ч.1 ст.1 вищезгаданого закону, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобовязаний, в тому числі оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
У відповідності до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, і яке, згідно ст. 11 ЦК України, виникає в тому числі і з договорів.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Розділом 3 Правил постачання встановлено, що при розрахунку за квитанціями абонетної книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, які також містить і Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов"язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом
Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Крім того, згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку, нараховано 2343 грн.93 коп. витрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та 591 грн. 59 коп. три проценти річних (а.с.3-4).
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За приписами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Посилання ОСОБА_2 на настання негативних наслідків, а саме утворення заборгованості за спожитий газ, причиною, яких стали не дії останнього, які виразились у сплаті 50% вартості послуг з постачання прирдного газу, що передбачено діючим законодавством і підтверджено судом, а дії Міністерства соціальної політики України, яке порушило його законнні права і не бажає виконувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.12.2016 року, суд не може прийняти до уваги, оскільки ТОВ "Чернігівгаз Збут" не має правових підстав застосовувати пільгу 50% знижки по сплаті за спожитий природний газ, оскільки право на соціальний захист гарантується за рахунок державних коштів.
За таких обставин, оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 користуючись послугами з постачання природного газу через приєднану мережу ТОВ «Чернігівгаз Збут» за адресою: 1 пров.Лєрмонтова, буд. 13 кв.1, м.Прилуки, Чернігівської області не виконує свої зобовязання щодо своєчасного внесення коштів за послуги з постачання природного газу, в результаті чого, за період з 01 липня 2015 року по 31 березня 2018 року утворилася заборгованість в розмірі 21 719грн. 84 коп., тому позовні вимоги про стягнення заборгованості, витрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та три проценти річних підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у сумі 1762 грн.
Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354, 355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,
Позов ТОВ «Чернігівгаз Збут» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий газ задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя В.М.Бездідько