18 вересня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого - судді Шишкіна О.В.,
за участі секретарів - Підлипенського Д.В., Голуб Ю.О., Котяш Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Харківської міської ради, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору дійсним та визнання права власності на домоволодіння -
Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати дійсним письмовий договір купівлі-продажу домоволодіння № 15 по вул. Карагадинській в м. Харкові, укладений 04.04.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5
Крім того, визнати право власності за позивачем на вказану нерухомість.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу він купив вищевказане домоволодіння у ОСОБА_5, але оформити нотаріально дану угоду, з огляду на смерть останньої не зміг.
В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, вказавши, що домоволодіння № 15 по вул. Карагадинській фактично належить йому на праві власності оскільки він виконав усі вимоги договору, сплативши померлій ОСОБА_5 152 000 грн.
Відповідач попри повідомлення у встановленому законом порядку, до суду не зявився.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), також ст. 224 цього Кодексу зазначає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та перевіривши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
04.04.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу відповідно до якого ОСОБА_5 продала ОСОБА_1 за 152 000 грн. належне їй на праві власності домоволодіння № 15 по вул. Карагадинській в м. Харкові. Нотаріально договір оформлено не було (а.с. 5 том 1).
Із позовної заяви вбачається, що закріпити нотаріально даний договір сторонам не вдалося, оскільки в лютому 2010 року ОСОБА_5 померла.
Право власності, відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
У відповідності до статті 41 Конституції України, жодна особа не може бути позбавлена права власності, право приватної власності є непорушним. У відповідності до статті 392 Цивільного кодексу України, захист права власності здійснюється судом, а власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Захист права власності здійснюється, зокрема, визнання судом такого права за заявою власника.
У відповідності до статей 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та може звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав. Способом захисту цивільного права може бути, зокрема, визнання судом цього права.
Відповідно до частини другої статті 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Разом із тим, відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Зважаючи на те, що сторонами досягнуто згоди стосовно істотних умов договору, позивач фактично отримав ключі від будинку, які продавцем було йому добровільно передано, однак державна реєстрація права власності не була здійснена у звязку із смертю продавця, суд дійшов висновку про те, що позивач виконав умови договору та фактично набув право власності на спірний будинок.
Правочин, відповідно до вимог чч. 3, 4 ст.203 ЦК України, має вчинятися особою, яка має необхідний обсяг дієздатності та у формі, встановленій законом. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
За таких обставин, суд визнає за позивачем право власності на домоволодіння № 15 по вул. Карагандинській у місті Харкові.
З огляду на вищенаведене суд не знаходить підстав для визнання за позивачем право власності на домоволодіння № 15 по вул. Карагадинській в м. Харкові.
Враховуючи вищевикладені норми, відповідно до ст. ст. 3, 5, 6, 7, 10, 12, 13, 259-260, 264 -265, ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Харківської міської ради, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору дійсним та визнання права власності на домоволодіння задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу домоволодіння № 15 по вул. Карагадинській в м. Харкові, укладений 04.04.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на Домоволодіння № 15 по вул. Карагадинській в м. Харкові.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду рішення протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повторне заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий суддя: О.В. Шишкін