Справа № 296/8892/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗАОЧНЕ

"07" серпня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Драча Ю.І.

за участю секретаря судового засідання Івашко Т.А.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу.

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу з гр. ОСОБА_6.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона проживала з ОСОБА_6, однією сімєю без реєстрації шлюбу з 2004 року в частині його будинку по 2-му Госпітальному № 6 в м. Житомирі, вели спільне господарства, за спільні кошти провели ремонт квартири, сплачували комунальні платежі.08 вересня 2009 ОСОБА_6 помер. Після смерті ОСОБА_6 вона є спадкоємцем четвертої черги оскільки проживала із спадкоємцем однією сімєю без реєстрації шлюбу.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 16.07.2018 р. підготовче провадження по справі № 296/8892/18 закрито та призначено до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених в позовні й заяві.

В судовому засіданні представник позивача просила позовні вимоги задовольнити, посилаючись на те, що позивач проживала з ОСОБА_6 з 2004 року по день його смерті, даний факт підтверджується доказами доданими до матеріалів позовної заяви та показами свідків.

Відповідачі повторно у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом надсилання повісток за місцем реєстрації відповідачів та розміщенням оголошення про виклик до суду в засобах масової інформації .

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, допитавши свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлено що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_6 проживали однією сім"єю без укладення шлюбу з 2004 року по 08.06.2009 включно. Перебували у фактичних шлюбних відносинах, мали взаємні права та обов'язки, вели спільне господарство, піклувались один про одного, мали спільний бюджет.

08.06.2009 року ОСОБА_6 помер. На день його смерті залишилось спадкове майно, а саме частина житлового будинку по пров. 2-му Госпітальному,6 в м. Житомирі. Спадкоємців за законом першої, другої, третьої черги та за заповітом немає.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки.

Факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_6 підтверджується наданими письмовими доказами, а саме довіреністю від 22.12.2005 р. про отримання свідоцтва про право власності на спадщину на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_7І.(дочки) ( а.с.9), заповітом від 08.05.2009 р. , що ОСОБА_6 заповідав ОСОБА_1 все своє майно що належить йому на праві власності в тому числі частину житлового будинку № 6 що знаходиться по провулку 2-му Госпітальному в м. Житомирі ( а.с.10-11), довіреністю від 08.06.2009, якою ОСОБА_6 уповноважує ОСОБА_1 представляти його інтереси в установах та організаціях ( а.с.12), договором дарування частини будинку від 21.05.2009 р. згідно якого ОСОБА_6 безоплатно передав ОСОБА_1 21/200 ід. частин житлового будинку№6 по пров. 2-му Госпітальному в м. Житомирі (а.с.13).

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 10.04.2006 р. позов ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням задоволено, даний факт підтверджу

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснила, що позивачка проживає в будинку № 6 по пров. 2-му Госпітальному в м. Житомирі дуже довгий час з ОСОБА_6 однією сімєю, вони вели спільне господарство. Займалась похованням ОСОБА_6

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтями 10-13 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1 ) письмовими, речовими і електронними доказами; 2 ) висновками експертів; 3 ) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлення факту проживання позивача однією сім»єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу зі спадкодавцем ОСОБА_6 І,А. породжує для позивача юридичні наслідки, оскільки у разі встановлення такого факту вона має право, як спадкоємець четвертої черги, отримати спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 бо спадкоємці попередніх черг відсутні.

Проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства та встановлені у справі докази та обставини, суд вважає, що позивачкою доведено той факт,що вона проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6А.в період з 2004 року по 08.06.2009 р.

Керуючись ст.ст. 4, 5,10-13, 76-83, 223, 265- 263 , п.5 ч.1 ст.315-319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім"єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_6 з січня 2004 року по 08. 06. 2009 року включно.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Суддя Ю. І. Драч