ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/410/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Вовк Є.І., вивчивши заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у виконавчому провадженні щодо виконання рішення суду в цивільній справі 753/15765/13 за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний банк "Капітал" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту,

Встановив:

01 червня 2018 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла вказана заява про визнання виконавчого листа №753/15765/13 таким, що не підлягає виконанню (із застосуванням наслідків у виді закінчення виконавчого провадження №449229136, як похідних наслідків) у виконавчому провадженні щодо виконання рішення суду в цивільній справі 753/15765/13 за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний банк "Капітал" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту в загальній сумі 3500000 грн.

В обгрунтування вказаних вимог заявник зазначив, що ОСОБА_3 виконала всі збов»язання ОСОБА_2 за вказаним Кредитним договором перед ПАТ "Акціонерно-комерційний банк "Капітал".

Проте, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 (як і ОСОБА_3.) вже звертався з такою заявою про визнання вказаного виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, з цих же підстав, і згідно з ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06 листопада 2015 року (т.2 а.с.58-61) в задоволенні його вимог було відмовлено, при цьому, вказана ухвала не була оскаржена у встановленому законом порядку.

Згідно з частиною п'ятою статті 124 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно п. 1 ст. 6 § 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантується кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків та, водночас, передбачає виконання судових рішень.

Зокрема, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 43).

Окрім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 12 травня 2011 року у справі "Ліпісвіцької проти України" ( п. 18,23) визначено, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у зв'язку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, визначених в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 26.06.2013 року у справі № 1-7/2013 за конституційним зверненням акціонерної компанії "Харківобленерго" щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17 пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що обов'язкове виконання судових рішень є складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України: якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Враховуючи викладене, вважаю, що відповідно до п.2), п.3) ч.1 ст.186 ЦПК України належить відмовити у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.ст.10, 186 ЦПК України,

Ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 15 днів.

Суддя: