Ухвала

27 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 753/5393/17

провадження № 61-48787ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення порядку користування житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні квартирою,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що їй на праві приватної власності належить 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

Проте, вона позбавлена безперешкодної можливості користуватися та розпоряджатися належним їй майном, так як її рідна сестра ОСОБА_1 одноособово користується квартирою, а її (позивача) до квартири не пускає, внаслідок чого це призвело до конфлікту в користуванні квартирою.

Тому просила усунути їй перешкоди у користуванні житловою квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення в квартиру; зобов'язати відповідача передати їй ключі від вхідних дверей квартири і не чинити перешкод щодо вільного доступу до квартири; встановити наступний порядок користування спірною квартирою: виділити житлову кімнату площею 12,2 кв. м у користування ОСОБА_2, житлову кімнату площею 12,3 кв. м виділити у користування ОСОБА_1, житлову кімнату площею 22,1 кв. м та інші приміщення, а саме: кухню площею 8,3 кв. м, коридор площею 93 кв. м, коридор площею 3,6 кв. м, ванну площею 3,0 кв. м, вбиральню площею 1,3 кв. м, лоджію площею 2,1 кв. м залишити у спільному користуванні сторін.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05 липня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визначено порядок користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: кімнату площею 12,2 кв. м виділено у користування ОСОБА_2; кімнату площею 12,3 кв. м виділено у користування ОСОБА_1; кімнату площею 17,3 кв. м та місця загального користування: коридор площею 9,5 кв. м, коридор площею 3,6 кв. м, вбиральню площею 1,3 кв. м, ванну кімнату площею 3,0 кв. м, кухню площею 8,3 кв. м, лоджію площею 2,1 кв. м - залишено у спільному користуванні. Вселено ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у користуванні та розпорядженні 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 280,00 грн судового збору.

18 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року, в якій просить указане судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмови у задоволенні позову ОСОБА_2

В обґрунтування касаційної скарги заявник вказала, що судами попередніх інстанцій не досліджені належним чином наявні у справі докази та не надано їм належної правової оцінки.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Верховним Судом та підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 не навела жодної підстави оскарження рішення в касаційному порядку.

Мотивувальна частина касаційної скарги складається із 12 абзаців і формального посилання на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи, що заявник не виконала вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судового рішення, така скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення порядку користування житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні квартирою повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак