Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 грудня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

за участі секретаря Єфремової М.Й.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 02.10.1999 року між нею та відповідачем, який зареєстрований Чорноголівською сільською радою за актовим записом №4, та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Позивачка зазначила, що від даного шлюбу у них народилась дитина донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний момент є неповнолітньою та проживає з позивачкою.

Свої вимоги мотивувала тим, що сімейне життя між подружжям не склалося у звязку з різними поглядами на сімейні цінності, що призводило до постійних суперечок, що негативно впливає на психологічний стан їх дитини. Протягом тривалого часту подружжя проживає окремо, не веде спільного господарства та не підтримує шлюбних відносин. Спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, так як шлюб існує тільки формально, сімя фактично розпалася.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Просили винести заочне рішення без участі відповідача.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача, згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України та ухвалює заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом з Свідоцтва про одруження серія І-ФМ № 058750, виданого 02.10.1999 року Чорноголівською сільською радою, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 одружились 02.10.1999 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №4. Прізвища після одруження: чоловіка Бадида, дружини Бадида. (а.с.5).

Згідно свідоцтва про народження серія 1-ФМ №110637 виданого 04.09.2001 року Чорноголівською сільською радою, ОСОБА_5 народилася 14.08.2001 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за №ІІ. Батько ОСОБА_3, мати ОСОБА_1. (а.с.6)

Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш-Добробут» №1419 від 22.10.2018 року, ОСОБА_1 проживає разом з донькою ОСОБА_5 за адресою: м. Ужгород, вул. А.Свиди, буд. №6. (а.с.9)

Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини

Згідно ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Із ст. 55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Враховуючи наведене та, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, сторони на даний час разом не проживають, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім'ю не мають, шлюб існує формально, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.55, 109, 112 СК України, ст. ст. 4,7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 258, 259, 264, 265, 280-282, 289 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 02.10.1999 року Чорноголівською сільською радою, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №4 розірвати.

Стягнути ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 на корить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача із дотриманням вимог ст.ст.284 285 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6