АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1237/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 27 Клочко О.В. Доповідач в апеляційній інстанції Храпко В.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів :

Храпка В.Д., Бондаренка С.І., Новікова О.М.

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 червня 2016 року, ухваленого під головуванням судді Клочко О.В., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_7, третя особа без самостійних вимог - ліквідатор фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 арбітражний керуючий Голінний Андрій Михайлович про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу, -

в с т а н о в и в :

В квітні 2013 року позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» пред'явив позов до ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи вимоги тим, що 16 січня 2007 року ОСОБА_7 отримала в АКБ «ТАС-Комерцбанк» , правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», кредит у розмірі 100 000 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором 18 січня 2007 року між кредитором і ОСОБА_7 укладено іпотечний договір. 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» і ТОВ «ФК «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, за умовами якого банк відступив фактору права вимоги заборгованості за кредитними договорами, укладеними з боржниками, заборгованості зі сплати процентів за користування кредитами, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. На підставі договору факторингу від 28 листопада 2012 року ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами та договорами забезпечення.

Посилаючись на те, що ОСОБА_7 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належно не виконує , унаслідок чого утворилась заборгованість із поверненням кредитних коштів та сплати процентів за їх користування, яка станом на 01 лютого 2013 року складає 159 072 грн. 03 коп., а також з огляду на те, що відповідачка добровільно не погоджується сплатити цю суму заборгованості, ТОВ «Кредитні ініціативи» просило задовольнити їх позовні вимоги і звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості в загальній сумі 233 783 грн. 20 коп., а саме за кредитним договором у сумі 159 072 грн. 03 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 84 988 грн. та заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 74 084 грн. 03 коп., та в рахунок сплати пені в сумі 74 711 грн.17 коп.

Справа неодноразово розглядалася різними судовими інстанціями.

Останнім рішенням Придніпровського районного м. Черкаси від 30 червня 2016 року позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено повністю.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме, квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 13.07.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В., та зареєстрованого в комунальному підприємстві в реєстровій книзі №115, номер запису 315, реєстраційний номер 773530, на користь ТОВ "Кредитні ініціативи", в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2301/0107/88- 749 від 16.01.2007 року, яка станом на 01.02.2013 складає 233 783 грн. 20 коп., а саме: за кредитом - 84 988 грн.; за відсотками - грн. 03 коп.; пеня - 74711 грн. 17 коп., шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України "Про виконавче провадження", встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності /незалежним експертом/ на стадії оцінки майна.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 337 грн. 83 коп.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 червня 2018 року заяву адвоката ОСОБА_6, як представника відповідача ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 червня 2016 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просить заочне рішення суду скасувати, як незаконне, ухвалене при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи та при неправильному застосуванні норм матеріального та порушенням норм процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час ухвалення рішення судом першої інстанції не було досліджено доведеність обставин правонаступництва ТОВ «Кредитні ініціативи». Так, постановою Вищого Господарського Суду від 18 травня 2016 року в справі № 10/2456 щодо банкрутства фізичної особи-підприємця ОСОБА_7, що набрала законної сили, касаційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» про заміну первісного кредитора залишено без задоволення, постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2016 року та ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.10.2015 року у справі № 10-2456 залишено без змін. Предметом розгляду цих рішень була заміна первісного кредитора ПАТ «Сведбанк» на нового кредитора ТОВ «Кредитні ініціативи» в порядку процесуального правонаступництва в зобов'язанні, що виникло на підставі кредитного договору №2301/0107/88-749 від 16.01.2007 року, укладеного між ОСОБА_7 та ПАТ «Сведбанк».

Також апелянт зазначає, що боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

У відзиві ТОВ «Кредитні ініціативи» зазначено, що доводи, які викладені в апеляційній скарзі не підлягають задоволенню, оскільки мотиви та підстави, зазначеній в даній скарзі щодо скасування оскаржуваного рішення є безпідставними та необґрунтованими, так як рішення відповідає чинному законодавству України, вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права.

В апеляційній скарзі вказано, що судом при ухваленні рішення не було досліджено доведеність обставин правонаступництва ТОВ «Кредитні ініціативи» . Проте з такими доводами не можливо погодитися, оскільки вони спростовуються фактом переходу прав вимоги за кредитним договором від ПАТ «Сведбанк» до ТОВ «ФК « Вектор Плюс» , а потім від ТОВ «ФК «Вектор Плюс» до ТОВ «Кредитні ініціативи».

Також доводи апелянта про те, що заміна кредитора у справі господарського суду Черкаської області № 10/2456 про визнання банкрутом фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 не відбулася у зв'язку з недоведеністю переходу права вимоги до нового кредитора не заслуговують уваги, оскільки ухвалою Верховного Суду України від 06 липня 2015 року підтвердив факт переходу прав вимоги за кредитним договором до ТОВ «Кредитні ініціативи».

Враховуючи наведене, ТОВ «Кредитні ініціативи» вважає, що суд першої інстанції об'єктивно, правильно та у повному обсязі з'ясував обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги і закриття провадження по справі по наступних підставах.

Судом під час розгляду справи встановлено, що 16 січня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» і ФОП ОСОБА_7 було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії в розмірі 100 000 грн. на строк з 16 січня 2007 року до 15 січня 2017 року зі сплатою 19 % річних за користування кредитом.

18 січня 2007 року між сторонами укладено додаткову угоду до кредитного договору, за умовами якої сторони внесли зміни до п. 2 кредитного договору щодо їхнього місцезнаходження і реквізитів.

З метою забезпечення належного виконання взятих на себе ОСОБА_7 зобов'язань за кредитним договором 18 січня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» і ОСОБА_7 було укладено іпотечний договір , предметом якого є квартира АДРЕСА_1, належна іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири від 13 липня 2005 року.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» і ТОВ «ФК «Вектор- Плюс» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого банк відступив фактору свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, укладеними з боржниками, зазначеними в реєстрі позичальників та в переліку кредитних договорів, право на вимогу якої належить банку, в тому числі й за кредитним договором, додатковою угодою до нього та договором іпотеки, які укладені з ОСОБА_7

На підставі договору факторингу від 28 листопада 2012 року ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги за кредитними договорами і договорами забезпечення, зокрема й за кредитним договором, додатковою угодою до нього та договором іпотеки, які укладені з ОСОБА_7

На виконання пункту 2.4 договору факторингу від 28 листопада 2012 року, в якому зазначено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги за договорами забезпечення відбувається в момент укладення договору (ів) щодо передачі права вимоги за договорами забезпечення, між ТОВ «Вектор Плюс» і ТОВ «Кредитні ініціативи» 28 листопада 2012 року укладено договір про передачу прав за іпотечним договором.

ОСОБА_7 належно умови кредитного договору не виконує, унаслідок чого станом на 01 лютого 2013 року утворилась заборгованість зі сплати кредиту в розмірі 84 988 грн. і зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 74 084 грн. 03 коп.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 09 грудня 2010 року порушено провадження у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_7.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 21 липня 2011 року затверджено реєстр вимог кредиторів, в тому числі визнано вимоги АТ «Сведбанк» на суму 263 749 грн. 97 коп., як такі, що забезпечені заставою, з яких 209 320 грн. 44 коп. в першу чергу та 54 429 грн. 53 коп. у шосту чергу задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Черкаської області від 20.09.2011 року боржника ФОП ОСОБА_7 визнано банкрутом і призначено арбітражного керуючого.

З метою проведення ліквідаційної процедури ухвалою господарського суду від 13 вересня 2013 року скасовано всі заборони та обтяження квартири АДРЕСА_1.

18 вересня 2013 року ТОВ «Кредитні ініціативи» подало заяву до господарського суду про заміну первісного кредитора - ПАТ «Сведбанк» його процесуальним правонаступником - ТОВ «Кредитні ініціативи» у зв'язку з переходом до останнього права вимоги первісного кредитора до боржника на підставі договорів факторингу від 28 листопада 2012 року, в тому числі і за кредитним договором від 16 січня 2007 року, за яким боржником є ОСОБА_7

Постановою господарського суду Черкаської області від 02 квітня 2015 року, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17 березня 2016 року і постановою Вищого господарського суду від 18 травня 2016 року було відмовлено ТОВ «Кредитні ініціативи» в задоволенні заяви про заміну первісного кредитора ПАТ «Сведбанк» його процесуальним правонаступником ТОВ «Кредитні ініціативи» у зв'язку з переходом до останнього прав вимоги первісного кредитора до боржника на підставі договору факторингу від 28 листопада 2012 року відмовлено. Судами встановлено недоведеність права вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 за укладеним договором факторингу від 28.11.1012 року, а отже правонаступництва за кредитними вимогами ПАТ «Сведбанк» на загальну суму 263 749 грн. 97 коп.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних осіб та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

У пунктах 1, 3 частини першої статті 15 ЦПК України в редакції, що була чинною до 15 грудня 2017 року, передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У статті 19 ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Можна зробити висновок, що загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, які виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по друге - суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Під час вирішення питання щодо можливості розгляду справи в порядку цивільного судочинства необхідно керуватися завданнями цивільного судочинства, передбаченими у статті 1 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При цьому суди повинні керуватися принципом правової визначеності і не допускати наявності провадження, а отже і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами з того ж предмета, але судами у різних юрисдикціях.

Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів передбачені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 22 листопада 2011 року №4212-VI (далі Закон № 4212-VI).

Частиною четвертою статті 10 цього Закону визначено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; про сплату податків, зборів (обов'язкових платежів); стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, а також визнання недійсними рішень державних органів, пов'язаних з майновими вимогами до боржника.

Ця норма кореспондується з положеннями пункту 7 частини першої статті 12 ГПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій, згідно з якими господарським судам підвідомчі справи у всіх майнових спорах з вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство.

Крім указаних у статті 10 Закону № 4212-VI справ у спорах, до пов'язаних з майновими вимогами до боржника, слід відносити також спори про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, а також спори, пов'язані з майновими вимогами учасників (акціонерів) до боржника.

Справи у відповідних спорах належать до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (частина дев'ята статті 16 ГПК України). Такі майнові спори розглядаються та вирішуються господарським судом за правилами позовного провадження, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, установлених Законом № 4212-VI, у межах провадження у справі про банкрутство, тобто без порушення нових справ.

ГПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій, установлено для господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, підвідомчість усіх майнових спорів з вимогами до боржників у такій справі.

Стаття 23 Закону № 4212-VI встановлює порядок виявлення кредиторів. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, тобто першим днем перебігу цього строку є день, наступний за днем офіційного оприлюднення такого оголошення.

Після офіційного оприлюднення ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство всі кредитори мають право подавати заяви з грошовими вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, у порядку статті 23 Закону № 4212-VI незалежно від настання строку виконання зобов'язань.

Відповідно до статті 19 Закону № 4212-VI на ці вимоги поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, установленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в ліквідаційній процедурі у шосту чергу. Такі кредитори не беруть участі в представницьких органах кредиторів (зборах та комітеті кредиторів).

Отже, установлення юрисдикційності всіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може реалізувати своєчасно свої права і отримати задоволення своїх вимог.

Крім того, ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи, передбачав ситуації, коли таке провадження не могло бути закінчене у цивільному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України в указаній редакції суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції вказані вимоги закону не врахував та залишив поза увагою те, що суд не наділений повноваженнями розглядати вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» у порядку цивільного провадження, оскільки всі майнові питання до ФОП «ОСОБА_7, щодо якої порушено справу про банкрутство , розглядаються господарським судом.

Таким чином за наявності порушеної господарським судом справи про банкрутство відповідача цивільну справу за позовом до такого відповідача не можна порушити, а в разі її порушення вона підлягає закриттю. Якщо під час її розгляду з'ясується, що відносно відповідача у справі порушено провадження про його банкрутство господарським судом, то порушена цивільна справа, підлягає закриттю у зв'язку з тим, що справа не може бути розглянута в порядку цивільного судочинства.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року по справі № 372/3584/16-ц, яка відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України повинна враховуватися судом при виборі і застосуванні норм права для спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 377 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 141, п.в ч. 4 ст. 382 ЦПК України із ТОВ «Кредитні ініціативи» підлягає стягненню на користь ОСОБА_7 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 3 506 грн. 75 коп.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 задоволити.

Заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 червня 2016 року скасувати.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_7, третя особа без самостійних вимог - ліквідатор фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 арбітражний керуючий Голінний Андрій Михайлович про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_7 судовий збір 3 506 грн. 75 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до суду касаційної інстанції.

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 05.10.2018 року