У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/4546/18

провадження № 2-н/0285/208/18

29 грудня 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в особі судді Михайловської А.В, розглянувши заяву ОСОБА_1 ( місце проживання : 11709, Житомирська область, м. Новоград-Волинський, 1-й провул. Дружби, 5-а, РНОКПП НОМЕР_1 ) до боржника ОСОБА_2 ( місце проживання : 11701, АДРЕСА_1, місце реєстрації - не встановлено, РНОКПП - НОМЕР_2 ) про видачу судового наказу про стягнення аліментів, -

встановив :

05.12.2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Розглянувши дану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, встановлена необхідність відмови у видачі судового наказу за наступних підстав.

Так, з відповіді ЦНАП Відділу ведення реєстру територіальної громади Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 10.12.2018 року на запит суду, зробленого у порядку виконання вимог ч. 4 ст. 165 ЦПК України, слідує, що ОСОБА_2 станом на 10.12.2018 року на території м. Новоград-Волинський Житомирської області не зареєстрована.

Крім цього, з відповіді Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 28.12.2018 року (по місцю народження боржника) вбачається , що ОСОБА_2 на території відповідної сільської ради не зареєстрована та не проживає.

Так, за ч. 9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання ( перебування ) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Таким, чином, оскільки суду не вдалося встановити зареєстроване місце проживання боржника, що перешкоджає розгляду справи в порядку наказного провадження слід відмовити у видачі судового наказу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Роз"яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою вимогою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків або в позовному порядку.

Згідно п.1 ч.1 ст. 353 ЦПК України ухвала суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 163, 164, 165,166,353 ЦПК України, суд, -

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до боржника ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Роз"яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є наказного провадження, після усунення недоліків або в позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Дата складення та підписання повної ухвали 29.12.2018 року .

Суддя : А.В.Михайловська