Провадження № 2/161/3071/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 жовтня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

11 липня 2018 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Позов мотивує тим, що вона є співвласниками житлового будинку №114 по вулиці Київській, що в селі Гаразджа Луцького району Волинської області. Відповідач ОСОБА_4 зареєстрована у вказаному житлі з 11.03.2011 року, а відповідач ОСОБА_3 з 25.01.2013 року. Разом з тим, незважаючи на реєстрацію, останні в будинку ніколи не проживали і проживають. Інтересу до житла відповідачі не виявляють, витрат по його утриманню не несуть, комунальні послуги не сплачують. В добровільному порядку останні знятись з реєстрації не бажають. Відтак позивач вважає, що дана обставина не дозволяє їй розпоряджатися майном на власний розсуд, чим порушуються її права та інтереси, як власника майна. Окрім того, вона змушена нести додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг.

А тому, просила суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком №114 по вулиці Київській, що в селі Гаразджа Луцького району Волинської області.

Представник позивача ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, відзиву чи будь-яких клопотань, заяв з приводу розгляду справи подано не було.

Зі згоди сторони позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України, а судове засідання проводить без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

З інформації з Державного реєстру речових прав нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №75700552 від 13.12.2016 року (а.с.10) судом встановлено, що позивачу ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності належить житловий будинок №114 по вулиці Київській, що в селі Гаразджа Луцького району Волинської області.

Згідно з записами в будинковій книзі (а.с.12-14), відповідачі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були зареєстровані у спірному житлі за згодою всіх членів.

Пунктом 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено, що члени сімї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК України). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК України. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сімї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК України.

З висновку т.в.о. начальника СП Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 від 05.07.2018 року (а.с. 16) вбачається, що факт не проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з 2013 року за адресою: с. Гаразджа Луцького р-ну, вул. Київська, 114, підтверджено.

Відтак, станом на день розгляду справи, встановлено не проживання відповідачів у будинку позивача більше одного року.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що слід визнати відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком №114 по вулиці Київській, що в селі Гаразджа Луцького району Волинської області.

Згідно з ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Задовольняючи позов про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом, суд використовує права надані ст. 267 ЦПК України, щодо встановлення порядку виконання рішення суду, і вважає, що в рішенні слід вказати на те, що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 267, 280-282 ЦПК України, на підставі ст.ст. 319, 405 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати відповідачів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком №114 по вулиці Київській, що в селі Гаразджа Луцького району Волинської області.

Рішення є підставою для зняття ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з реєстрації за адресою: с. Гаразджа Луцького р-ну, вул. Київська, 114.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його вручення рішення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 05.10.2018.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій