04.10.2018 227/1975/18
24 вересня 2018 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Здоровиці О.В.
за участю секретаря Сисенко Ю.В.
представника позивача ОСОБА_1
представника третьої особи ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні, заочно, в залі суду м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, третя особа - виконавчий комітет Добропільської міської ради, -
30 травня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування позову зазначила, що малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований та проживає разом з матір'ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 дитина відвідує дошкільний навчальний заклад № 15 «Малятко» в групі раннього віку «Капітошки». Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 21.02.2018 року за рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області. Відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, проживає за адресою АДРЕСА_3. За місцем свого мешкання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями та наркотичними речовинами, ніде не працює. Відповідно до довідки дошкільного навчального закладу, участі у вихованні дитини відповідач не бере, не відвідує батьківські збори, ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Згідно вироку Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.07.2015 року відповідач був притягнутий до покарання за ч. 1 ст. 309 КК України. Має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 9976,17 грн. Відповідач зовсім не піклується про свого сина, не спілкується з ним, не цікавиться про стан його здоров'я. З урахуванням наведеного, позивач вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача, буде відповідати перш за все інтересам неповнолітнього сина ОСОБА_5, тому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно її сина ОСОБА_5.
Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву від про розгляд справи без її участі, а за участю її представника - адвоката ОСОБА_1 Вимоги викладені у позовній заяв просить задовольнити в повному обсязі.
Представник позивача, адвокат ОСОБА_1, яка діє на підставі ордеру серії АА №115993 від 29.05.2018 року, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Причини неявки відповідача в судове засідання, суду невідомі.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з'явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Представник третьої особи ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти позбавлення батьківських прав відповідача та пояснила, що була створена комісія 04.05.2018 року і на підставі документів, які надала ОСОБА_3, було одноголосно вирішено про позбавлення батьківських прав відповідача. Також був зроблений акт обстеження житла ОСОБА_3 та її дитини, умови проживання добрі. У відповідача, за місцем його проживання АДРЕСА_3, ніхто двері не відчинив.
Заслухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованим і такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.
У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості.
Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
За змістом п.2 ч.1 ст. 164 СК України суд може позбавити матір, батька батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини.
Пленум Верховного Суду України в п. п. 15,16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють належних умов для проживання дитини, умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.
В судовому засіданні встановлено таке.
З копії свідоцтва про народження вбачається, що батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.11).
З копії свідоцтва про шлюб (а.с.10)та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 21.02.2018 року (а.с.12) вбачається, що після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 з ОСОБА_4, змінила своє прізвище на «ОСОБА_3».
Згідно копії рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21.02.2018 року, яке набрало законної сили 24.03.2018 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано (а.с.20).
Довідкою, виданою виконавчим комітетом Білицької міської ради Донецької області № 1380 від 16.03.2018 року підтверджується, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрована в АДРЕСА_1 разом з малолітнім сином - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.18).
З побутової характеристики ОСОБА_3 від 16.03.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 має вищу освіту, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. За час проживання за адресою АДРЕСА_1, зі слів сусідів проявила себе з позитивного боку. З сусідами в конфлікти не вступає, хворим і старим сусідам, родичам надає посильну допомогу. Бере активну участь у громадському житті. Користується повагою серед товаришів свого віку. Спиртними напоями не зловживає. У побуті скромна, порядна, працелюбна, ввічлива. Виховує сина трьох років. (а.с. 19)
Згідно довідки про доходи ОСОБА_3 (а.с.15), витягу з наказу від 07.03.2018 року №25-вк «Про подовження відпустки по нагляду за дитиною ОСОБА_3», остання працює в Добропільському ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» та знаходиться у відпустці по нагляду за дитиною до досягнення дитиною 4-річногго віку з 11.03.2018р по 10.03.2019р. (а.с.16).
Довідкою УСЗН № 801 від 14.03.2018 року підтверджується, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Добропільської мської ради, як одержувач державної допомоги при народженні дитини. Загальна сума доходу за період з 01.09.2017 року по 28.02.2017 року становить 5160,00 грн. (а.с.13).
Довідкою №4 від 05.03.2018 року, яка видана завідувачем ДНЗ №15 «Малятко» підтверджується, що ОСОБА_5 10.03.2015 р.н відвідує групу раннього віку «Капітошка» Дошкільного навчального закладу №15 «Малятко» Білицької міської ради. Вихованням дитини займається його мати. Батько дитини не бере участі у вихованні, не відвідує батьківські збори, ухиляється від виконання батьківських обов'язків (а.с.14).
Як вбачається з довідки Добропільського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області № 14.27/22-301 від 19.03.2018 року, згідно виконавчого листа № 227/4109/16-ц від 28.02.2017 року, виданого Добропільським міськрайонним судом Донецької області, ОСОБА_4 повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання Дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість за період з 01.08.2017 року по 19.03.2018 року складає 9976,17 гривень.
Частина 5 ст. 19 СК України покладає на орган опіки та піклування подати суду письмовий висновок щодо розв'язання спору по позбавлення батьківських прав.
Згідно висновку виконкому Добропільської міської ради від 16.05.2018 року № 05/0509-10/02 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно його малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається, що орган опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8, відносно його малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8)
Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст.152 СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків
Суд наголошує, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків повинно бути навмисним, тобто коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.
Дослідивши письмові докази у справі, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, судом достовірно встановлено, що відповідач у справі ні вихованням, ні утриманням свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 не займається протягом тривалого часу, поклавши вказані обов'язки лише на мати дитини.
Слід також зазначити, що відповідач був обізнаний про перебування в провадженні суду даного позову про позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_5, але відповідач в судове засідання не з'явився, що свідчить про його байдужість до долі дитини.
Таким чином судом встановлено, що відповідач самоусунувся від виховання і утримання свого сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та не має наміру і бажання вчиняти будь-яких дій на виправлення цієї ситуації.
Доказів, які б свідчили про те, що відповідач в силу певних поважних причин або інших обставин не може здійснювати свої батьківські обов'язки щодо свого сина, в судовому засіданні судом не встановлено.
Тобто суд приходить до висновку про те, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, що у відповідності з вимогами ст. 164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав.
Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід задовольнити.
Керуючись ст.ст.152, 155, 164-166, 171, 180-183, 191 СК України, ст.58, 65-66 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 273,354 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, третя особа - виконавчий комітет Добропільської міської ради - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення шляхом подання скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області або через Добропільський міськрайонний суд Донецької області.
Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право, відповідно до ч.2 ст.354 ЦПК України, на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Копію рішення направити сторонам.
На підставі ч.6 ст.164 Сімейного Кодексу України, копію рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.
Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_11, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_3
Повний текст рішення суду складений 04 жовтня 2018 року.
Надруковано власноручно в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
Суддя О.В. Здоровиця