Єдиний унікальний номер судової справи: 225/5578/17
Номер провадження: 2/225/84/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 серпня 2018 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Ткач Г.В.,

за участю

секретаря судового засідання Панаслюк Є.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Служба у справах дітей Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області, Торецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача.

Представник позивача звернувся до Дзержинського міського суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_3 треті особи Служба у справах дітей Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області, Торецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, зазначив, що на протязі 2002-2003 років позивач проживав однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 Від цих стосунків 28.09.2003 року в них народився син, однак на момент його народження сторони посварились та проживали окремо, тому при реєстрації народження, відомості про батька дитини зазначені відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України. При цьому, по батькові дитини зазначено, саме «Олексійович». Згодом, після народження дитини, стосунки сторін налагодились, а після того, як відповідач почала зловживати спиртними напоями, перестала піклуватись про сімю та дитину, знов погіршилися, позивач вимушений був покинути родину та виїхати на заробітки. Разом з тим, впродовж всього часу він утримував родину, матеріально та в силу можливостей піклувався про сина. При цьому, позивач неодноразово просив відповідача за спільною заявою внести зміни до актового запису про народження дитини, що ОСОБА_3 уникала.

У звязку з чим, він був вимушений звернутися до суду для встановлення свого батьківства стосовно ОСОБА_4, вважає себе батьком дитини, тому просить суд визнати його батьком ОСОБА_4 та внести відповідні зміни до актового запису про його народження.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, зазначив, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечують.

Представники третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, при ухваленні рішення покладалися на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Відповідно до ухвали судді Скиба М.М. від 04.12.2017 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд.

Ухвалою судді від 17.01.2018, у звязку з повторним автоматизованим розподілом судових справ, у звязку з відрядженням судді до іншого суду, цивільна справа прийнята до провадження судді Геря О.Г., призначено судовий розгляд.

Ухвалами суду від 04.04.2018 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, призначено молекулярно-генетичну експертизу для визначення спірного батьківства, провадження у справі зупинено.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2018, у звязку з закінченням повноважень судді Геря О.Г., справу передано до провадження судді Ткач Г.В.

Ухвалою суду від 27.08.2018 провадження у справі відновлено.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не зявився без поважних причин, позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом.

ОСОБА_4 народився 28.09.2003 року, його батьком згідно з свідоцтвом про народження серії 1-ЕЛ №074976 від 14.10.2003 зазначений ОСОБА_5, мати ОСОБА_3 (а.с.7).

Згідно з записом акта про народження №236 від 14.10.2003 року, складеного Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецької області та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №2 ОСОБА_4 народився 28 вересня 2003 року року, його батьком зазначено ОСОБА_5, матірю ОСОБА_3. Підставою запису відомостей про батька зазначено заяву матері №70 від 14.10.2003 відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.18-19).

Відповідно до висновку експерта №284 від 13.06.2018 за питанням чи є ОСОБА_2 біологічним батьком ОСОБА_4, зазначено, що відповідно законам успадкування в генотипі дитини присутні тільки такі алелі, які виявляються у біологічної матері та біологічного батька. Молекулярно-генетичним аналізом встановлено: у дитини серед досліджених локусів не виявлено алелів, які б не виявлялись у припустимого батька. Таким чином, встановлено, що громадянин ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вірогідність того, що ОСОБА_2 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних звязків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9998 % (а.с. 61-64).

V. Оцінка суду.

За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтями 125, 126 та 128 СК України.

Так, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду (ч.2 ст.125 СК України).

За змістом ст.126 СК України заява жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, може бути подана до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

У ст. 128 СК України насамперед йдеться про «визнання», а не «встановлення» батьківства, адже визнання правовідношення як спосіб захисту ґрунтується на встановленні певних обставин. Відповідно до цього визнання батьківства судом можливе лише завдяки встановленню кровного споріднення між дитиною і певним чоловіком.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Керуючись цим загальним правилом, у ч. 2 ст. 128 СК України допускаються будь-які докази, які засвідчують походження дитини.

Як вбачається зі ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Пунктами 6,9 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Преамбула та ст.ст.7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов'язків по вихованню дітей.

Статтями 3, 4 Декларації про соціальні і правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, прийнятою резолюцією Генеральної Асамблеї від 3 грудня 1986 року передбачено, що турбота про дитину лежить насамперед на її власних батьках.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно зі ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у ст.126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове свідоцтво про народження.

На підставі вищенаведеного, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання батьківства та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 125, 126, 128, 135 СК України, ст.ст. 12, 13, 19, 76, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Служба у справах дітей Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області, Торецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України (85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Світла, 28, паспорт серії ВТ№ 172355 від 30.10.2015) батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, матірю якого є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженка м. Дзержинська Донецької області, громадянка України (85205, Донецька область, м. Торецьк, вул. Чубенко, 18).

Внести зміни до актового запису № 236 складеного 14.10.2003 року Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецької області на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, виключивши відомості про батька дитини як ОСОБА_5, зазначивши батьком дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У відповідності до п.п.15.5 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до /або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено 27.08.2018.

Суддя: