Справа № 219/6467/18
Провадження № 2/219/2212/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 жовтня 2018 року Артемівський міськрайонний районний суд Донецької області в складі:

судді Павленко О.М.,

за участі секретаря Брагіної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутської міської ради Донецької області про встановлення факту приналежності будинку та визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1), звернувся до суду з вказаним позовом до Бахмутської міської ради Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 44), згідно якого просить визначити йому додатковий термін (шість місяців) для подання нотаріусу в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його дідуся ОСОБА_2, який помер 12.07.2013 року; встановити факт того, що його дідусь ОСОБА_2 на момент своєї смерті був власником будинку з усіма надвірними спорудами та забудовами, який знаходиться у місті Бахмут (колишнє місто Артемівськ) по вулиці Ломоносова номер «22а» на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.03.1999 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3

В обґрунтування позову вказує, що він є рідним сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Його мати - ОСОБА_4 є рідкою єдиною донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_6, її прізвище по батькові було «Покойникова», а після укладення шлюбу 6.10.1990 з батьком позивача - ОСОБА_5, змінила прізвище на «Підперигора». 20.02.1995 шлюб між батьком та матірю позивача було розірвано. 29.02.2000 померла мати позивача - ОСОБА_4. Після її смерті позивача виховував його дід (батько матері) - ОСОБА_2 та бабуся (мати матері позивача) - ОСОБА_6. З батьком після розірвання шлюбу з ОСОБА_4 він не підтримує зв'язок. 26.01.2015 померла бабуся позивача ОСОБА_6 померла, а 19.11.2016 помер його дідусь - ОСОБА_2. Після смерті дідуся - ОСОБА_2 залишилась спадщина, яка складається з жилого будинку з усіма надвірними спорудами та забудовами, який розташований у м. Бахмут по вул.. Ломоносова, 22-а та розташований на земельній ділянці розміром 776,38 кв.м, який належав йому на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.03.1999, посвідченого державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори - ОСОБА_3, та земельна ділянка площею 0,0770 га, яка розташована на території Артемівської міської ради по вул.. Ломоносова, 22-а, землю передано для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка належала йому на праві особистої власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДН № 032021 від 8.07.1999. Позивач звернувся до Першої Бахмутської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого дідуся, інших спадкоємців, крім нього не має. Однак, державний нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій у звязку із тим, що він пропустив 6 - місячний строк для прийняття спадщини. Він не зміг своєчасно подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, тому що він залишився один, без родичів, без матеріального забезпечення, організація поховання дідуся та бабусі було покладено на нього, до того ж тривалий час не міг знайти у будинку дідуся оригінали документів на його майно - будинок та земельну ділянку. Крім того, державний нотаріус після огляду правовстановлюючих документів на будинок звернув увагу на те, що у свідоцтві про прав на спадщину за законом від 19.03.1999 невірно записано прізвище діда: замість «Покойников Микола Якович» помилково вказано «Покойніков Микола Якович». Наявність орфографічної помилки у правовстановлюючому документі дала підстави нотаріусу сумніватися у особі власника вказаного житлового будинку. Вищевказані обставини спонукали позивача звернутися з вказаним позовом до суду.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду від 21 червня 2018 року по справі було відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 9 серпня 2018 року підготовче провадження по справі закрито та призначено судове засідання по розгляду справи по суті.

4 жовтня 2018 року представник позивача ОСОБА_7 надала заяву, згідно якої вона відмовилася від позовних вимог ОСОБА_1 в частині встановлення факту належності будинку з усіма надвірними спорудами та забудовами за адресою: м. Бахмут, вулиці Ломоносова, 22а ОСОБА_2 на момент його смерті. Просила задовольнити позовні вимоги в частині визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Представник відповідача - Бахмутської міської ради Донецької області ОСОБА_8 в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява (вх. № 20310 від 3.07.2018) про розгляд справи за його відсутності, просив прийняти рішення на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився 15 травня 1991 року у м. Артемівськ Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про народження 199 року червня місяця 05 числа зроблено запис за № 446, батьками дитина записані ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії VІІІ-НО № 373270 від 5.06.1991 (а.с.15).

Мати позивача ОСОБА_4 до укладення шлюбу 6 жовтня 1999 року з ОСОБА_5 (актовий запис № 714), мала дівоче прізвище «Покойникова», відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 1 від 27.03.2018 (а.с.17).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-НО № 083120 від 27.05.1996 (а.с.18), 20 лютого 1995 року шлюб між батьками позивача - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було розірвано.

29 лютого 2000 року ОСОБА_4 померла у віці 26 років, причина смерті крововилив в підшлункову залозу, актовий запис № 298 (свідоцтво про смерть 1-НО № 441630 від 1.03.2000 (а.с.19).

Як вказує позивач, оскільки батьки позивача розійшлися та ОСОБА_5 ніяким чином не цікавився його життям, після смерті матері його вихованням займалися дідусь та бабуся (батьки ОСОБА_4М.) ОСОБА_2 та ОСОБА_6. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_9 серії ІІ-НО № 292495 від 23.10.1973, свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_6 серії І-НО № 375285 від 26.08.1972 (а.с.16, 20).

26 січня 2015 року у віці 62 років померла бабуся позивача ОСОБА_6, про що 28.01.2015 складено відповідний актовий запис № 169 та видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 476525 (а.с.21).

19 листопада 2016 року у віці 65 років помер дідусь позивача ОСОБА_2, про що 22.11.2016 складено відповідний актовий запис № 1589 та видано Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області свідоцтво про смерть І-НО № 965667 (а.с.22).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді жилого будинку з усіма надвірними спорудами та забудовами, який розташований у м. Бахмут по вул. Ломоносова, 22-а на земельній ділянці розміром 776,38 кв.м, який належав йому на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.03.1999 (а.с.23), та земельна ділянка площею 0,0770 га, розташованої на території Артемівської міської ради по вул. Ломоносова, 22-а, яка належала йому на праві особистої власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДН № 032021 від 8.07.1999 (а.с.31).

9.08.2018 на запит суду надійшов лист від завідувача Першої бахмутської державної нотаріальної контори від 8.08.2018 № 1951/01-16, згідно якого нотаріальною конторою була заведена спадкова справа на майно ОСОБА_6, яка померла 26 січня 2015 року, за номером у нотаріуса 356/2015 від 16.07.2015, де з заявою про прийняття спадщини від 16.07.2015 за № 610 звернувся ОСОБА_1. Вказано, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 7.08.2018 № 52876711 заповіт від імені ОСОБА_6 не складався (а.с.52-54).

Згідно даних з Реєстру спадкових справ (інформаційна довідка № 52875940 від 7.08.2018) спадкова справа на майно ОСОБА_4, яка померла 29 лютого 2000 року, не відкривалася, тобто ніхто не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.58-60).

Як вбачається з відповіді завідувача Першої бахмутської державної нотаріальної контори (№ 1948/01-16 від 8.08.2018), згідно доаних Реєстру спадкових справ спадкова справа на майно ОСОБА_2, який помер 19 листопада 2016 року, не відкривалася, тобто ніхто не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Також зазначає, що заповіт від імені ОСОБА_2 не складався, що також підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 7.08.2018 року № 52876906, 52876814(а.с.55-57).

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1 ст.1220 ЦК України).

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом достовірно встановлено, що позивач не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством шестимісячний строк у звязку із тим, що після смерті свого дідуся ОСОБА_2 він залишився без родичів, без матеріального забезпечення, організація поховання дідуся та бабусі було покладено на нього, вказує, що тривалий час не міг знайти у будинку дідуся оригінали документів на його майно - будинок та земельну ділянку, в результаті чого позивач не мав можливості своєчасно звернутися із відповідною заявою до нотаріуса.

Згідно ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України, спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ними заяви про прийняття спадщини за законом.

Суд вважає, що обставини, з яких позивач не реалізував своє право на спадок є поважними причинами, які пов'язані з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій по прийняттю спадщини.

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог.

З огляду на вищевикладене, оскільки позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а тому суд визначає позивачу спадкоємцю за законом додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При зверненні до суду з цим позовом позивач не сплачував судовий збір, та за його клопотанням ухвалою суду від 21.06.2018 йому було відстрочено сплату судового збору до винесення рішення по справі. Тому, на підставі ст.ст. 136, 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 6, 12, 77-81, 136, 141, 206, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1223, 1270, 1272 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд -

у х в а л и в:

прийняти відмову представника позивача ОСОБА_7 від позовних вимог в частині встановлення факту належності будинку з усіма надвірними спорудами та забудовами.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 19 листопада 2016 року, терміном три місяці з моменту набрання чинності рішення суду.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом 30-ти днів з моменту його проголошення, а відповідачем - в той же строк, але з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя -

Суддя: О.М.Павленко