РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 жовтня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.

за участю секретаря Ніколайчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

встановив:

26 червня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького міськрайонного суду із вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь 11 895 грн. неустойки за прострочення по сплаті аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що 01.09.2014 р. Хмельницьким міськрайонним судом ухвалено рішення про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі ? частки від доходів ОСОБА_2, на підставі якого було видано виконавчий лист. Однак, відповідач аліменти не сплачує, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість. А тому, на підставі ст. 196 СК України та згідно розрахунку пені, позов просить задовольнити.

В судове засідання позивач та її представник не зявилися, через канцелярію суду представник позивача подав заяву про розгляд справи без їх участі, вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи чи інших заяв не надійшло.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом обєктивно встановлено, що 18 травня 2013 року народилася ОСОБА_4, її батьком є ОСОБА_2, а матірю ОСОБА_1, що вбачається із копії свідоцтва про народження серії І-БВ № 199673.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 01.09.2014 року з відповідача ОСОБА_2, на користь позивача ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12.08.2014 року, на підставі якого було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження.

Із довідки Другого відділу ДВС м. Хмельницький від 21.05.2018 р. вбачається, що сукупний розмір заборгованості ОСОБА_2 згідно виконавчого листа по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_4 з моменту відкриття виконавчого провадження та станом на 01.04.2018 р. становить 39 268, 20 грн.

Відповідно до ст. ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За положеннями ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Дана позиція висловлена Великою палатою Верховного суду у справі N 14-37цс18 від 25.04.2018 р.

Так, встановлено, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 39 268, 20 грн.

В ході розгляду справи не встановлено обставин, які б свідчили про відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів, тому наявні підстави для стягнення пені за прострочення сплати аліментів, розмір якої визначається судом з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства згідно ст.13 ЦПК України, тобто в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 12, ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, позивачем наведено розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, який не спростований відповідачем.

Отже, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання від відповідача неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен місяць прострочення, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Враховуючи вищенаведене, а також принцип диспозитивності цивільного судочинства, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.141, 150, 157, 180, 181, 196 СК України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 19, 23, 76, 81, 141, 263-265, 279, 280, 282 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, і.к. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, і.к. НОМЕР_2) 11 895 грн. неустойки за прострочення по сплаті аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, і.к. НОМЕР_1) 704, 80 грн. судового збору на користь держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 29.10. 2018 року.

Суддя :