Справа № 442/1216/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І.
Провадження № 22-ц/811/1590/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи, без їх виклику, за наявними у справі матеріалами, у письмовому провадженні, в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Чагарі» на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 лютого 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Чагарі» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Чагарі» звернувся у Дрогобицький міськрайонний суд із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 лютого 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Чагарі» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи - приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним - залишено без розгляду, у звязку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 лютого 2018 року оскаржив директор ТОВ «Чагарі» - ОСОБА_6, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що районний суд при прийнятті ухвали порушив норми процесуального права, неповно дослідив обставини, тому позбавив апелянта права на суд.

Вказує, що згідно процесуальних норм суд наділений правом винести ухвалу, якою визначити необхідність особистої присутності, в даному випадку позивача. Однак, суд такої необхідності процесуально не встановлював. Відтак, необхідність особистої участі у справі позивача є необґрунтованою та без процесуального визначення необхідності такої особистої присутності.

Звертає увагу на те, що позивач повідомив суддю (суд) у справі про те, що не може бути присутнім на засіданні у звязку із хворобою, що виключає поняття «без повідомлення причин неявки».

Також в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо наленжного повідомлення всіх учасників, і зокрема його, про час і місце кожного судового засідання, та за наявності таких, неявки позивача в судове засідання двічі поспіль.

Просить скасувати ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 лютого 2018 року, а справу направити на розгляд до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області для продовження розгляду справи по суті.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

А відтак, справа розглядається Львівським апеляційним судом у межах територіальної юрисдикції якого перебуває районний суд, який постановив ухвалу, що оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦПК України, розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи, що згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформувала учасників справи окрім направлення копії ухвали також і шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Сторони належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі не приймалось, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності, справа розглядається з повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається в порядку передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, враховуючи наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд першої інстанції залишив позовну заяву без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання з посиланням на те, що неявка позивача перешкоджає розгляду справи, оскільки останній не зявляючись в судові засідання подає клопотання про відкладення розгляду справи, які складені неналежним чином, що свідчить про зловживання останнім процесуальними правами.

Однак, колегія судів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

За приписами ч. 1- 6 ст. 128 ЦПК України , суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обовязковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обовязковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за пять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

З матеріалів справи вбачається, що у судові засідання призначені на 21 березня 2016 року, 09 грудня 2016 року,18 вересня 2017 року, 16 листопада 2017 року, сторони у справі не зявлялись, у звязку з чим розгляд справи відкладався ( а.с. 223, 226).

За клопотанням представника позивача в судовому засіданні 21 березня 2016 року вирішувалось питання про забезпечення доказів.

В судовому засіданні 09 грудня 2016 року сторони дали пояснення по суті справи

04 серпня 2016 року , 27 квітня 2017 року, 05 травня 2017 року, 12 червня 2017 року, 26 липня 2017 року, 18 вересня 2017 року, 16 листопада 2017 року, 13 грудня 2017 року розгляд справи відкладався у звязку з неявкою сторін в судові засідання 13 грудня 2017 року розгляд справи відкладено в черговий на 13 лютого 2018 року, у звязку з неявкою сторін у судове засідання ( а.с. 227).

В той же час позивач у встановленому законом порядку про всі ці судові засідання повідомлений не був, що стверджується відсутністю в матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення йому повісток або повідомлень під розписку.

Відсутність у матеріалах справи копій судових повісток чи повідомлень також свідчить про те, що всупереч вимогам ч. 6 ст. 128 ЦПК України такі позивачу не надсилалися.

При цьому суд першої інстанції не звернув увагу на те, що повторною вважається друга поспіль неявка належно повідомленого позивача, а докази про таке в матеріалах справи відсутні.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що 17.01.2018 року директор ОСОБА_7 «Чагарі» ОСОБА_8 подав до суду першої інстанції клопотання про неможливість прибути у судові засідання, призначені на 23.01.2018 року, 30.01.2018 року, 31.01.2018 року, 06.02.2018 року та інші дати до кінця травня 2018 року, у звязку з погіршенням стану його здоровя, яке судом першої інстанції визнано неналежним чином оформленим та не взято до уваги (т. 1 а.с. 256). В той же час судом в ухвалі не вмотивовано, чому суд незявлення позивача вважає перешкодою для розгляду справи і якщо такі перешкоди існують, то чому не визнає його явку до суду обовязковою.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції також не врахував, що позивач звернувся до суду з позовом у листопаді 2015 року, тобто більш як три роки тому. За цей період розгляд справи неодноразово відкладався, представник позивача з'являвся до суду і за його заявою вирішувалось питання про забезпечення доказів, ним давались пояснення по суті позовних вимог. При цьому суд першої інстанції не вживав заходів для з'ясування у представника позивача можливості розгляду справи за його відсутності, а при неможливості розгляду справи у відсутності представника позивача не вирішував питання про визнання його явки в судове засідання обовязковою.

Отже, всупереч вимогам ст. 12 ЦПК України суд не розяснив позивачу його процесуальних прав та обовязків та наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, не сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, чим не запобіг можливості зловживання учасниками судового процесу їхніми правами та не вжив заходів для виконання ними їхніх обовязків. У звязку з цих ухвалення рішення по суті справи не здійснюється понад три роки.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

А відтак, колегія суддів приходить до висновку, що за наявності заяви позивача про неможливість приймати участь у судових засіданнях до травня 2018 року та відсутності в матеріалах справи відомостей про те, що позивач був повідомлений про визнання судом його явки в судове засідання обовязковою, а також за відсутності в матеріалах справи відомостей про належне повідомлення позивача про час та місце проведення всіх судових засідань, 13 лютого 2018 року в суду першої інстанції не було правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду у звязку із повторною неявкою в судове засідання позивача без поважних причин.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про зловживання представником позивача своїми процесуальними правами є необґрунтованим, оскільки окрім вище вказаного, судом першої інстанції не зазначено конкретно, які саме дії позивача визнаються зловживанням та в оскаржуваній ухвалі відсутні посилання на матеріали справи для підтвердження факту такого зловживання.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин, ухвала підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Крім того, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на наступне.

Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України, cуд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків.

Приписами ст. 210 ЦПК України передбачено, що суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_7 «Чагарі» ще в листопаді 2015 року звернувся з позовом в суд, розгляд справи триває понад три роки, чим порушено право позивача на справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд, а відтак і на захист прав та основоположних свобод.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Повний текст даної постанови складений 29 грудня 2018 року.

Керуючись ст. ст. 259 ч. 6, 367, 368, 374 ч. 1 п. 6, 379, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Чагарі» -задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 лютого 2018 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена відповідно до положень ст. 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 29 грудня 2018 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

ОСОБА_9