Троїцький районний суд Луганської області
Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 1207/1329/12-ц
Провадження №2-в/433/26/18
У Х В А Л А

Іменем України

28.09.2018 року Троїцький районний суд Луганської області області в складі:

головуючого судді Суського О.І.,

за участю секретаря судового засідання Яковлєвої В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Троїцьке питання, ініційоване Верховним Судом у складі судді Касаційного цивільного суду про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державних виконавців Ленінського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції, -

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2018 року до Троїцького районного суду Луганської області з Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшли копії матеріалів касаційного провадження №61-22361ск18 у цивільній справі №1207/1329/12-ц за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державних виконавців Ленінського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції для вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження.

Згідно копії ухвали суду від 27 червня 2018 року, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 05 серпня 2014 року відкрито касаційне провадження у вищевказаній справі, однак в частині витребування матеріалів справи ухвала суду виконана не була у звязку з тим, що Жовтневий районний суд м.Луганська знаходиться на території проведення антитерористичної операції.

Згідно відповідей Троїцького районного суду Луганської області на запити Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, надіслання справи №1207/1329/12 є неможливим, оскільки вказана справа із Жовтневого районного суду м.Луганська до Троїцького районного суду Луганської області не передавалась.

У травні 2018 року до Верховного суду передано касаційну скаргу Ленінського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції, подану на ухвалу Жовтневого районного суду м.Луганська від 02 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 15 квітня 2014 року у вищевказаній справі, однак відсутність матеріалів судової справи унеможливлює її розгляд касаційним судом.

В судове засідання заінтересовані особи не зявились, про дату, місце та час судового засідання повідомлялись завчасно, належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Згідно ст.488, 489 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом. Втрачене провадження може бути відновлене за заявою учасників справи або за ініціативою суду.

Частиною 3 ст. 493 ЦПК України передбачено, що розгляд заяви про відновлення втраченого судового провадження здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом, протягом тридцяти днів з дня надходження заяви до суду.

Відповідно до вимог статті 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги:

1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо);

2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів;

3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи;

4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи;

5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень;

6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі;

7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Згідно ч.1,2 ст. 494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Згідно положень статті 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку із проведенням антитерористичної операції», Указу Президента України № 405/2014, яким було введено в дію рішення Ради національної безпеки та оборони від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України», Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02 грудня 2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», а також розпорядження Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02 вересня 2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ», у звязку із проведенням на території міста Луганська антитерористичної операції, справи підсудні Жовтневому районному суду міста Луганська, юридично були передані Троїцькому районному суду Луганської області.

Згідно інформації Троїцького районного суду Луганської області цивільна справа № 1207/1329/12-ц за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державних виконавців Ленінського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції до Троїцького районного суду Луганської області з Жовтневого районного суду міста Луганська в паперовому вигляді не передавалась.

До матеріалів касаційного провадження була додана копія ухвали Апеляційного суду Луганської області від 15 квітня 2014 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, якою апеляційна скарга Ленінського відділу державної виконавчої служби Луганського управління юстиції була відхилена, ухвала Жовтневого районного суду м.Луганська від 02.12.2013 року залишена без змін (а.с.9-10).

Крім того, керівником апарату Троїцького районного суду Луганської області на запит суду була надана копія ухвали Жовтневого районного суду м.Луганська від 02 грудня 2013 року, відповідно до якої скарга ОСОБА_1 була задоволена частково (а.с.20-22).

За таких обставин суд приходить до висновку, що зібрані матеріали справи є належними та достатніми для часткового відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №1207/1329/12 в частині ухвали Жовтневого районного суду м.Луганська від 02 грудня 2013 року, а також в частині тексту ухвали Апеляційного суду Луганської області від 15 квітня 2014 року і вважає, що відновлення повних текстів ухвал суду буде відповідати заявленій меті.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 488-495 ЦПК України,суд,

УХВАЛИВ:

Відновити втрачене судове провадження в цивільній справі №1207/1329/12 за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державних виконавців Ленінського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції в частині:

1) ухвали Жовтневого районного суду м.Луганськ від 02 грудня 2013 року:

«Справа № 1207/1329/12

Справа №4-с/435/59/13

УХВАЛА

іменем України

02 грудня 2013 року Жовтневий районний суд міста Луганська в складі:

головуючого - судді Чаркіної І.Є.,при секретарі - Козлової В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, у місті Луганську цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державних виконавців Ленінського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

18.04.2011 року заявник звернувся до суду із скаргою до відповідача, в обґрунтування якої зазначив, що на підставі виконавчого листа № 2-3807/2009 від 29 жовтня 2009 року, виданого Жовтневим районним судом м. Луганська про стягнення з ОСОБА_2 на його користь суми позики у розмірі 5828,45 грн. ним 09 листопада 2009 року до Ленінського ВДВС Луганського МУЮ була надіслана заява про виконання зазначеного рішення. На цей час строки проведення виконавчих дій, передбачені нормами Закону України Про виконавче провадження минули, однак рішення не виконане. Просив суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Ленінського ВДВС Луганського МУЮ та зобовязати його здійснити необхідні дії по виконанню рішення суду, в тому числі: провести стягнення з отриманих боржником доходів, провести опис та арешт майна боржника;заборонити боржнику виїжджати за межі України до повного погашення боргу та винести окрему ухвалу відносно посадових осіб, які допустили бездіяльність при проведенні виконавчого провадження.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав доводи скарги, просив суд задовольнити скаргу у повному обсязі.

Представник Ленінського ВДВС Луганського МУЮ в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, пояснив, що державними виконавцями здійснювалися виконавчі дії по зазначеному виконавчому провадженню у відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження, а тому доводи скарги є необгрунтованими.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, надані представником субєкту оскарження у судове засідання, дійшов наступного висновку.

За положеннями ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України, але порядок, строки, процедура їх виконання регламентуються спеціальними законами.

Відповідно до ст.ст. 383-387 ЦПК України предметом дослідження суду за скаргою боржника є дії чи бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення та їх відповідність вимогам закону.

Згідно ст.ст. 1, 6 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

За вимогами ч. 2 ст. 11, ч. 2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" державна виконавча служба зобов'язана здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчої дії обчислюється з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що в Ленінському ВДВС Луганського МУЮ знаходиться на виконанні виконавче провадження № 15880911 за виконавчим листом, виданим 29.10.2009 року Жовтневим районним судом м. Луганська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 5828,45 грн.

Постановою від 18.11.2009 року державним виконавцем Ленінського ВДВС Луганського МУЮ ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження, боржнику надано 7 денний строк для добровільного виконання рішення суду. Копія зазначеної постанови була вручена боржнику ОСОБА_2 особисто під розпис.

Згідно до п. 4.1.3. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Мінюсту України № 74/5 від 15.12.2009 року (надалі - Інструкція), яка діяла на час бездіяльності, яка оскаржується заявником, якщо боржник у встановлений строк добровільно не виконав рішення, то державний виконавець невідкладно розпочинає його примусове виконання в межах строку, передбаченого статтею 25 Закону. (Пункт 4.1.3 із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства юстиції N 40/5 від 21.04.2005).

Як вбачається з наданого суду для огляду виконавчого провадження державним виконавцем тільки 01.03.2010 року були направлені запити до АБ УМВС України в Луганські області та до МРЕВ УДАІ України в Луганській області щодо місця реєстрації та наявності транспортних засобів стосовно боржника. Тобто у продовж 3,5 місяців ніяких дій по примусовому виконанню рішення суду не відбувалось.

Відповідь на запит з АБ надішла 22.03.2010 року про реєстрацію боржника за адресою: м. Луганск, вул. Курчатова 11-68; з МРЕВ - 19.04.2010 року про наявність у боржника автомобіля НОМЕР_1.

23.02.2011 року, тобто через 1 рік 3 місяці з дня відкриття виконавчого провадження державним виконавцем складено акт про відсутність боржника за місцем реєстрації: м. Луганськ, вул. Курчатова 11-68.

07.07.2011 року, тобто через 1 рік 7 місяців з дня відкриття виконавчого провадження та після звернення ОСОБА_1 до суду з вищезазначеною скаргою, державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника - автомобіля НОМЕР_1 та заборону на його відчуждення.

08.07.2011 року державним виконавцем знов складено акт про відсутність боржника за місцем реєстрації: м. Луганськ, вул. Курчатова 11-68.

11.07.2011 року державним виконавцем направлені запити до МКП БТІ Обласної інспекції з державного технічного нагляду, Управління Держкомзему у м.Луганську, ДПІ в Ленінському районі м. Луганська, УПФУ в Ленінському районі м. Луганська, ЛМЦЗ про наявність нерухомого майна, розрахункових рахунків та ін. інформації щодо боржника ОСОБА_2

Згідно ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином судом встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження державними виконавцями Ленінського ВДВС Луганського МУЮ грубо порушувались норми Закону України Про виконавче провадження щодо строків примусового виконання рішення суду, тому їх бездіяльність є неправомірною.

Що стосується вимог ОСОБА_1 про зобовязання субєкта оскарження здійснити необхідні дії по виконанню рішення суду, в тому числі: провести стягнення з отриманих боржником доходів, провести опис та арешт майна боржника, заборонити боржнику виїжджати за межі України до повного погашення боргу - суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки в компетенцію суду не входить право зобовязувати державного виконавця виконувати ті чи інші дії. Державний виконавець повинен керуватися у своїй роботі вимогами Закону України Про виконавче провадження та Інструкцією про проведення виконавчих дій.

Керуючись ст. 383-387 ЦПК України, Законом України Про виконавче провадження, Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Мінюсту України № 74/5 від 15.12.2009 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державних виконавців Ленінського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції при виконанні виконавчого листа № 2-3807, виданого 29 жовтня 2009 року Жовтневим районним судом м. Луганська про стягнення с ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5828 (пять тисяч вісімсот двадцять вісім) гривень, 45 коп. у виконавчому провадженні № 15880911.

Зобовязати державних виконавців Ленінського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції усунути порушення прав ОСОБА_1 шляхом вчинення відповідних дій по належному виконанню виконавчого листа, виданого 29 жовтня 2009 року Жовтневим районним судом м. Луганська у відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження

У задоволенні інших вимог скарги ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в пятиденний строк до апеляційного суду Луганської області через Жовтневий районний суд м. Луганська.

Суддя: І.Є.Чаркіна»

2) ухвали Апеляційного суду Луганської області від 15 квітня 2014 року:

«Справа № 1207/1329/12

Провадження № 22ц/782/5702/13

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області у складі :

Головуючого судді ОСОБА_4

Суддів: Заіки В. В., Дмитрієвої Л. Д.

При секретарі : Івасенко І.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луганську справу за апеляційною скаргою Ленінського відділу державної виконавчої служби Луганського управління юстиції на ухвалу Жовтневого районного суду м. Луганська від 02 грудня 2013 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державних виконавців Ленінського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій посилаючись на порушення держвиконавцями Ленінського ВДВС ЛМУЮ строків виконання рішення суду, згідно виконавчого листа за №2-3807/2009 р. від 29.10.2009 року, виданого Жовтневим районним судом м. Луганська про стягнення з ОСОБА_2 на його користь 5828,45 гривень, що свідчить про їх бездіяльність, оскільки на час звернення до суду з даною скаргою, рішення суду не виконано, тому просив суд, визнати бездіяльність державного виконавця Ленінського ВДВС Луганського МУЮ неправомірною.Зобовязати державного виконавця Ленінського ВДВС Луганського МУЮ в повному обсязі провести виконавчі дії, а саме: провести стягнення с отриманих боржником доходів, провести опис та арешт майна боржника, заборонити боржникові виїзд за межі України, до повного погашення боргу. Постановити окрему ухвалу по відношенню посадових осіб, які допустили бездіяльність при проведенні виконавчого провадження.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Луганська від 02 грудня 2013 року зазначену скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність державних виконавців Ленінського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції при виконанні виконавчого листа № 2-3807, виданого 29 жовтня 2009 року Жовтневим районним судом м. Луганська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5828, 45 грн. у виконавчому провадженні № 15880911.

Зобовязано державних виконавців Ленінського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції усунути порушення прав ОСОБА_1 шляхом вчинення відповідних дій по належному виконанню виконавчого листа, виданого 29 жовтня 2009 року Жовтневим районним судом м. Луганська у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

У задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Ленінський ВДВС Луганського МУЮ звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить суд, скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Луганська від 02 грудня 2013 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги ОСОБА_1 до Ленінського ВДВС Луганського МУЮ відмовити.

Заслухавши доповідача, доводи представника апелянта, дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення скарги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що під час проведення виконавчих дій з виконання виконавчого листа за № 2-3807/2009 року від 29.10.2009 року, виданого Жовтневим районним судом м. Луганська, державними виконавцями Ленінського ВДВС Луганського МУЮ були допущені порушення вимог Закону України „Про виконавче провадження щодо здійснення заходів необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання судового рішення, у звязку з цим, їх бездіяльність є неправомірною.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають дійсним обставинам справи, вимогам закону.

Судом встановлені наступні обставини, на виконанні Ленінського ВДВС Луганського МУЮ знаходиться ВП №15880911,за виконавчим листом, виданим 29.10.2009 року, Жовтневим районним судом м. Луганська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5828, 45 гривень.

Згідно ст. 1 Закону України „Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України „Про виконавче провадження, визначені права та обовязки державних виконавців, за якими - державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець:-здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Згідно ч.2 ст.11,ч.2 ст.17 Закону України „Про виконавче провадження державна виконавча служба зобовязана здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно постанови державного виконавця Ленінського ВДВС Луганського МУЮ ОСОБА_3 18.11.2009 року було відкрито вказане виконавче провадження. Боржнику ОСОБА_2 встановлено 7 денний строк для добровільного виконання рішення суду. Копія цієї постанови була вручена боржнику під розпис.

У встановлений строк, боржник ОСОБА_2 рішення суду у добровільному порядку не виконав.

Згідно ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає початок примусового виконання рішень, у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч.2 ст.25 цього Кодексу для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Строк здійснення виконавчої дії обчислюється з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Запити до АБ УМВС України в Луганській області та до МРЕВ УДАІ України в Луганській області щодо місця реєстрації та наявності транспортних засобів стосовно боржника, державним виконавцем були направлені тільки 01 березня 2010 року.

Отже, більше трьох місяців жодних дій з примусового виконання рішення суду не здійснювалось.

Відповіді на зазначені вище запити були одержані держвиконавцем 22 березня 2010 року та 19 квітня 2010 року, згідно відомостей яких, боржник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та має автомобіль НОМЕР_2.

Судом також встановлено, що акт про відсутність боржника за вказаним місцем реєстрації складений лише 23 лютого 2011 року, що становить більше одного року з дня відкриття виконавчого провадження, а постанова про накладення арешту на зазначений вище автомобіль який належить боржнику, винесена держвиконавцем 07 липня 2011 року, тобто через 1 рік 7 місяців після відкриття виконавчого провадження. 08.07.2011 року також було складено державним виконавцем акт про відсутність боржника за місцем реєстрації. 11.07.2011 року були направлені запити до МКП „БТІ Обласної інспекції з державного технічного нагляду, Управління Держкомзему у м. Луганську, ЛМЦЗ, ДПІ та УПФУ в Ленінському районі м. Луганська, щодо наявності нерухомого майна, розрахункових рахунків та іншої інформації стосовно боржника. Окрім того, ці дії по примусовому виконанню рішення суду державними виконавцями були здійснені після звернення заявника ОСОБА_1 до суду з даною скаргою.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязовує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Отже, судом встановлено, що проведені державними виконавцями дії по примусовому виконанню рішення суду за ВП №15880911 були здійснені з порушенням вищевказаних вимог закону, що свідчить про бездіяльність, яка є неправомірною.

Доводи апеляційної скарги про те, що розгляд даної скарги відноситься до компетенції адміністративного суду, на увагу колегії суддів не заслуговують, оскільки правовідносини що виникли між сторонами регулюються нормами цивільного судочинства визначеними ст.ст. 383-387 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Оскаржувана ухвала відповідає вимогам закону, підстав для її скасування судова колегія не вбачає.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд: відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 383-387ст. 312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Ленінського відділу державної виконавчої служби Луганського управління юстиції відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Луганська від 02 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її складення до Апеляційного суду Луганської області через Троїцький районний суд Луганської області із урахуванням п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.І.Суський