Справа № 369/4597/18
Провадження № 2/369/2313/18
30.10.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі
головуючого судді Пінкевич Н.С.,
при секретарі Головатюк В.В.
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про стягнення коштів, -
У квітні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми авансу, посилаючись на те, що 02 квітня 2015 року він і ОСОБА_3 домовились про купівлю будинку № 21 по вул. Енгельса в с. Бузова, Києво-Святошинського району, Київської області за 360 000 грн.. При цьому вони підписали попередній договір від 02 квітня 2015 року, згідно з яким він передав ОСОБА_3 відповідну суму грошей в розмірі 250 000 грн. в рахунок майбутніх платежів за договором купівлі-продажу, який вони повинні були укласти в майбутньому. В даний час він дізнався, що на будинок накладений арешт і він не підлягає відчуженню. Відповідач ОСОБА_3 відмовляється повернути йому сплачені кошти забезпечувальний платіж, стверджуючи, що це був завдаток, і він не підлягає поверненню. Позивач ОСОБА_2 стверджував, що сплачена ним сума є забезпечувальним платежем. Договір купівлі-продажу жилого будинку між ними укладено не було, ніякого зобовязання у нього з виплати відповідачу ОСОБА_3 вартості будинку не виникло, а грошові кошти мають бути повернуті. Це і підтверджується змістом п. 2.3. вказаного Попереднього договору, де вказано, що грошова сума розміром 250 000 грн. передана ОСОБА_2 в рахунок майбутніх платежів за договором купівлі-продажу вказаного жилого будинку, а ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_2 вказану грошову суму до підписання цього договору. Таким чином, ОСОБА_3 володіє грошовими коштами, що належать йому. Бажаючи врегулювання питання мирним шляхом, від неодноразово телефонував, зустрічався з ОСОБА_3, щоб вирішити все мирним шляхом, але відповідачка відмовилась повернути йому гроші. У звязку з цим він змушений звернутись до суду за захистом права власності шляхом стягнення грошей з відповідача.
Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_2 просив стягнути на його користь з ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 250 000 грн., та понесені витрати по сплаті судового збору.
У судове засідання позивач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
У судове засідання зявився представник позивача. Позов підтримав в повному обсязі. Просив суд задоволити позов.
У судове засідання відповідач та її представник не зявлялись. Про час та місце розгляду справи повідомлені. Причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
У судове засідання приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_4 не зявилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.
За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
За ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором.
При розгляді справи судом встановлено, що 02 квітня 2015 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 був укладений Попередній договір, відповідно до умов п. 1 якого вони, ОСОБА_3 і ОСОБА_2, зобовязались у майбутньому, в строк до 02 червня 2015 року укласти договір купівлі-продажу житлового будинку (основний договір) на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до умов п. 2.3. Попереднього договору він, ОСОБА_2, передав грошову суму розміром 250 000 грн. в рахунок майбутніх платежів за договором купівлі-продажу вказаного житлового будинку, а вона, ОСОБА_3, отримала від ОСОБА_2 вказану грошову суму до підписання цього договору.
Згідно умов п. 2.4. Попереднього договору ціна продажу вказаного в цьому договорі житлового будинку визначається сторонами у розмірі 260 000 грн..
Відповідно до умов п. 2.6. Попереднього договору ОСОБА_3 зобовязалась підготувати за свій рахунок та в строк до укладення основного договору документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку.
Згідно умов п. п. 2.7., 2.8. Попереднього договору сторони повинні виконати свої взаємні обовязки за основним договором (продавець-передати майно, а покупець-сплатити відповідну грошову суму) під час укладення основного договору. Інші умови основного договору, які не встановлені цим договором, погоджуються сторонами в основному договорі. За згодою сторін умови основного договору можуть бути змінені.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За ст. 611 ЦК України у раз порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом: припинення зобовязання, зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування та моральної шкоди.
Матеріали справи не містять доказів укладення основного договору купівлі-продажу нерухомого майна. Матеріали цивільної справи не містять доказів на підтвердження неможливості укладення основних договорів у погоджений сторонами строк, повідомлення позивача щодо існування обставин, які унеможливлюють підписання договорів, тощо.
За ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.
За правилом ст. 550, 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих неналежним виконання зобовязання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема завдатком.
Згідно з ст. 570 України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобовязання може мати місце лише у випадку наявності зобовязання, яке б мало випливати із договору, укладеного сторонами.
За змістом ч.2 ст. 570 ЦК України, у тих випадках, коли сторони домовились укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються в тому розмірі, в якому вони давались. Правила про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в тих випадках, коли між сторонами було укладено договір, але він не виконується з вини якоїсь із сторін.
Тобто у разі, якщо договір купівлі-продажу в установленому законом порядку між сторонами не укладався, передані кошти є авансом, який підлягав поверненню позивачу у цьому ж сплаченому розмірі.
П. 6 попереднього договору передбачено, що одностороння відмова від виконання зобовязань за цим договором не допускається.
Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладання основного договору, повинна відшкодувати іншій стороні збитки, завдані простроченням.
Оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази не укладення основного договору саме через вину покупця, тому позовні вимоги щодо повернення коштів, сплачених в рахунок вартості житлового будинку підлягають до задоволення.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.
Керуючись ст.ст.1-18, 76, 77-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про стягнення коштів задоволити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, буд. Енгельса, буд. 21, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, грошові кошти, внесені за попереднім договором купівлі-продажу будинку в розмірі 250 000 грн. (двісті пятдесят тисяч грн .) та судовий збір в розмірі 2500 грн. (дві тисячі пятсот грн.)
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 30 жовтня 2018 року.

Суддя Н.С. Пінкевич