Справа № 219/3263/18
Провадження № 2/219/1466/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

27 липня 2018 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Давидовської Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Наумової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №219/3263/18

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служба у справах дітей Бахмутської райдержадміністрації,

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_6Стислий виклад позиції учасників справи

1.Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служба у справах дітей Бахмутської райдержадміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

2.Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником будинку за адресою: м. Часів Яр, вул. Дмитра Скрипченко (колишня Орджонікідзе), 42 Донецької області, згідно де купівлі-продажу від 24 квітня 2015 року. За цією адресою зареєстровані також відповідачі, а саме колішні власники будинку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, її чоловік ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та їх неповнолітні діти - донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 і син ОСОБА_5, 22 грудня 2011 народження, які більше як 4 (чотири) роки вже не проживають в цьому житловому будинку їхніх особистих речей в будинку не має, комунальні платежі ними не сплачуються. В березні 2014 року відповідачі - колішні власники будинку - ОСОБА_3, ОСОБА_2, та їх неповнолітні діти ОСОБА_4, ОСОБА_5 виїхали на постійне проживання до Російської Федерації. Адреса, за якою вони мешкають в Російської Федерації йому не відома. Договір купівлі-продажу житлового будинку від 24 квітня 2015 року від імені ОСОБА_3 підписала за довіреністю мати відповідача - ОСОБА_7, яка теж вихала на постійне місце проживання до Російської Федерації, місце проживання йому також не відомо. Факт їх реєстрації в його будинку створює перешкоди у здійсненні ним права користування цим приміщенням, позбавляє його можливості оформити субсидію на житло інших правовідносин, і цим він вважає, що порушуються його законні права.

II.Процесуальні дії у справі

3.Ухвалою суду від 02 травня 2018 року було відкрито провадження у даній цивільній справі та судовий розгляд постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 10 годину 20 хвилин 24 травня 2018 року.

4.Ухвалою суду від 24 травня 2018 року закрито підготовче провадження у цивільній справі, залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору службу у справах дітей Бахмутської райдержадміністрації та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

5.Ухвалою суду від 13 червня 2018 року, 03 липня 2018 року та 20 липня 2018 року судовий розгляд справи відкладено.

6.Ухвалою суду від 28 серпня 2018 року постановлено проводити заочний розгляд справи.

ІІІ. Заяви, клопотання

7.Представник позивача у судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність та про те, що не заперечує проти винесення заочного рішення.

8.Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала.

9.Відповідачі у судове засідання не з'явились. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідачів про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом, зокрема, направленням судових повісток.

10.З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

11.Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує.

IV. Установлені судом фактичні обставини

12.Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 24 квітня 2015 року серії НАМ №967437, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського (нині Бахмутського) міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_8, зареєстрованим в реєстрі за № 1003, власником будинку, який розташований за адресою: Донецька область, м. Часів Яр вул. Дмитра Скрипченко (колишня Орджонікідзе), 42(а.с.6-7) та Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №36764364 від 24 квітня 2015 року, є ОСОБА_1 (а.с.8).

13.У відповідності до довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, складеною головою квартального комітету №7, встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зареєстровані за адресою: Донецька область: м. Часів Яр, вул. Дмитра Скрипченко (колишня Орджонікідзе), 42 та в зазначеному будинку не проживають з 2014 року (а.с.13).

V.Норми права, які підлягають застосуванню

14.Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

15.Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

16.Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

17.Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (стст.316, 317, 319, 321 ЦК України).

18.Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР) закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

19.Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

20.Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

21.За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

22.Верховний Суд України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709 цс 16 зазначив, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сімї, а положення статті 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сімї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік.

23.Право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є, із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.

24.Отже власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

25.Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Закон України «Про охорону дитинства» сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків.

26.А отже обовязок і відповідальність за створення належних умов для проживання дитини покладається на її сім'ю, тобто в даному випадку батьків.

27.Згідно із частиною 2 статті 18 цього Закону діти мають право користуватися займаним приміщенням як члени сімї наймача або власника жилого приміщення.

VI.Оцінка суду

28.Установлено, що 24 квітня 2015 року ОСОБА_7, яка діяла від імені ОСОБА_3, продала ОСОБА_1 будинок, який розташований за адресою: Донецька область, м. Часів Яр вул. Дмитра Скрипченко (колишня Орджонікідзе), 42, за договором купівлі-продажу, в якому зареєстровані ОСОБА_3 та члені її сімї: ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, та які не проживають у будинку з 2014 року.

29.Також з матеріалів справи убачається, що неповнолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не є членами сімї позивача - власника спірного житлового приміщення, і зареєстровані за адресою спірного будинку як за місцем проживання своїх батьків.

30.Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що припинення права користування житлом у колишнього власника, тягне за собою втрату ним та членами його сім'ї права користуватися житлом. Право користуватися житлом для членів сім'ї власника може виникати та існувати лише за умови, якщо особа, членами сім'ї якої вони є, сама володіє правом власності на житло.

31.Отже право користування житловим приміщенням неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є похідним від права їх батьків - ОСОБА_2, ОСОБА_3, тому оскільки батьки є таким, що втратили право користування житловим приміщенням, правові підстави для проживання та реєстрації їх неповнолітніх дітей після зміни власника житла в спірній квартирі відсутні.

32.З огляду на зазначене позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

V.Розподіл судових витрат між сторонами

33.Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, керуючись ст.7, 12, 13, 76, 141, 263, 264, 265, 272, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_4 ладислава Євгеновича за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служба у справах дітей Бахмутської райдержадміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

2.Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: Донецька область м. Часів Яр, вул. Дмитра Скрипченко (колишня Орджонікідзе), 42.

3.Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судовий збір 352 (триста пятдесят дві гривні) 40 коп. судового збору.

4.Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2) на користь держави судовий збір 352 (триста пятдесят дві гривні) 40 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомлення з рішенням суду на веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Головуючий суддя Т.В.Давидовська