Справа № 468/804/18-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27.08.2018 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Муругова В.В., за участю секретаря судового засідання - Рижньової О.В., судового розпорядника ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка цивільну справу № 468/804/18-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу від 08 жовтня 1992 року є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. У вказаному житлі зареєстровані відповідачі ОСОБА_3 (дочка позивача) та ОСОБА_4 (онука позивача). На даний час відповідачі проживають за іншими адресами, місце знаходження яких позивачу невідоме, але з реєстрації за вказаною адресою не зняті.

Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_3 з 2002 року, а відповідач ОСОБА_4 з 2012 року без поважних причин не проживають в квартирі, що йому належить, позивач просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язати відділ державної реєстрації виконавчого комітету Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області зняти відповідачів з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з'явилася, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (у зв'язку з відсутністю відповідача за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання судовий виклик отримано позивачем ОСОБА_2, тому відповідач відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов.

Відповідач ОСОБА_4 до суду не з'явилася, про час слухання справи повідомлялася рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (у зв'язку з відсутністю відповідача за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання судовий виклик отримано позивачем ОСОБА_2, тому відповідач відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов.

З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідачі не з'явилися в судове засідання та не подали відзиву, суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивача, показання свідка ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили, що відповідач ОСОБА_3 з 2002 року, а відповідач ОСОБА_4 з 2012 року не проживають в квартирі позивача та виїхали до іншого місця проживання, дослідивши наявні у справі матеріали (світлокопію договору купівлі-продажу від 08.10.1992 року; довідку про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 11.06.2018 року № 2936; акт депутат № 1350 від 15.05.2018 року про встановлення факту непроживання відповідачів в квартирі позивача, повідомлення відділу державної реєстрації виконавчого комітету Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від 03.07.2018 року №№ 3295 та 3296), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_3

Відповідач ОСОБА_3 з 10.09.1992 року зареєстрована у вказаному житлі, але з 2002 року у вказаному житлі не проживає, а відповідач ОСОБА_4 з 28.08.1995 року зареєстрована у вказаній квартирі, але з 2012 року у вказаному житлі не проживає. При цьому з реєстрації за даною адресою відповідачі не знялися.

Вказані обставини обмежують право позивача володіти, користуватись та розпоряджатись належною йому нерухомістю.

Між сторонами відсутні будь-які договірні правовідносини з приводу володіння та користування відповідача житловим будинком позивача, оскільки в судовому засіданні не добуто належних та допустимих доказів укладення між позивачем та відповідачем договорів найму належного позивачу житла (який відповідно до ст. 811 ЦК України має укладатись в письмовій формі) та такі факти позивачем заперечуються і відсутні будь-які дані про досягнення між сторонами домовленостей по всім істотним умовам договору найму житла (предмет, строк, плата).

Згідно з ч. 1 ст. 311 та ст. 391 ЦК України житло фізичної особи є недоторканним, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.ст. 150, 156 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст. 64 ЖК України. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст.162 ЖК України.

Згідно з вимогами ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі зареєстровані в АДРЕСА_4 та з моменту їх реєстрації у вказаному житлі вони набули право користування ним. Але відповідач ОСОБА_3 з 2002 року та відповідач ОСОБА_4 з 2012 року не реалізовують своє право користування вказаним житлом і на даний час фактично проживають за іншою адресою, та будь-яких правочинів стосовно володіння та користування будинком позивача відповідачі не укладали, тому реєстрація відповідачів у квартирі позивача неправомірно обмежує його правомочності по користуванню та розпорядженню належним йому майном.

У зв'язку з наведеним відповідачі підлягають визнанню такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням,у зв'язку з чим, саме вказане рішення є підставою для звернення до уповноваженого органу виконавчої влади для зняття відповідачів з реєстрації в квартирі позивача.

Внаслідок задоволення позову з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст. 150, 156 Житлового кодексу України, ст. 405 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 12; 13; 81; 264; 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування сплаченого судового збору 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування сплаченого судового збору 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1);

Відповідачі:

ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2);

ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3).

Повне судове рішення складене 27.08.2018 року.

Суддя: