Провадження № 2-о/761/315/2018
У Х В А Л А

31 липня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Рибак М.А., розглянувши заяву ОСОБА_1, про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства, у якій, посилаючись на те, що з липня 2008 року вона проживала однією сім'єю з ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 року заявниця народила доньку - ОСОБА_3 та 19 червня 2009 року зареєструвала її народження відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, а тому просить суд встановити факт батьківства ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відносно доньки ОСОБА_3, оскільки останній за свого життя не встиг подати заяву про визнання його її батьком їх спільної дитини.

Відповідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Як вбачається з поданої заяви, ОСОБА_1 посилаючись на норми ст. ст. 130, 135 СК України, просить встановити факт батьківства, при цьому, зазначає, що батько дитини помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджуєтсья свідоцтвом про смерть від 22.06.2016 року та встановлення зазначеного факту необхідно для призначення соціальної допомоги по втраті годувальника на дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України за №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні.

Водночас згідно п.7 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матірю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заява про встановлення фактів, що мають юридичне значення має відповідати вимогам ст. 318 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Водночас, як вбачається з поданої заяви, встановлення факту батьківства необхідне заявнику для призначення соціальної допомоги, тобто тягне за собою певні юридичні наслідки, при цьому заявником не вказано в заяві заінтересованих осіб, які повинні приймати участь при розгляді поданої заяви.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, заявнику необхідно подати до суду уточнену заяву, в якій визначитись з колом заінтересованих осіб та відповідно до кількості заінтересованих осіб надати до суду копії заяви з додатками.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 294 ЦПК України , суддя, -

УХВАЛИ В :

Заяву ОСОБА_1, про встановлення факту батьківства, - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків терміном 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз'яснити заявнику, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ М.А.РИБАК