06.07.2018 Провадження по справі № 2/380/333/18
Справа № 380/753/18
Рішення

Іменем України

6 липня 2018 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Лісовенка П.І.

при секретарі : Романовській Л.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей в сумі 643,87 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до рішень Тетіївського районного суду Київської області відповідач зобов'язаний виплачувати на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Проте відповідач аліменти не сплачує та станом на 01.06.2018 року має заборгованість по їх сплаті в сумі 64386,81 гривень. У зв?язку з цим позивач, відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, просить суд стягнути на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів.

В підготовче судове засідання представник позивача адвокат ОСОБА_5 не прибула, до суду надала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не прибув, до суду надав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні.

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач мають спільних дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.7, 11). Відповідно до постанов Тетіївського районного суду Київської області від 25.11.1999 року (а.с.12) та від 08.04.2004 року (а.с.13), відповідач зобов'язаний виплачувати на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі по 1/4 частині з усіх видів його заробітку на кожну дитину, починаючи відповідно з 18.11.1999 року та з 30.03.2004 року до повноліття дітей. Відповідно до виконавчого листа Тетіївського районного суду Київської області № 2-67 від 21.03.2006 року відповідач зобов'язаний виплачувати на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.02.2017 року і до повноліття дітей. Проте, відповідно до копії довідки Тетіївського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області, у звязку з несплатою аліментів відповідач станом на 01.06.2018 року має заборгованість по їх сплаті в сумі 64386,81 гривень (а.с.14).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в суді знайшов підтвердження той факт, що заборгованість по сплаті аліментів за рішеннями Тетіївського районного суду Київської області виникла з вини відповідача, що підтверджено ним заявою про визнання позову, а тому суд у відповідності до ст. 196 СК України стягує з нього неустойку у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів, що складає 643,87 гривень.

Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 704,80 гривень сплаченого нею судового збору за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 196 Сімейного кодексу України, ст.ст. 141,200,258,259,263-265,268,354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1, неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 643 (шістсот сорок три) гривні 87 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1, 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок сплаченого нею судового збору.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області.

Суддя: П.І.Лісовенко