Дата документу 06.09.2018
Справа № 334/6523/18
Провадження № 2-о/334/214/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гнатюка О.М., при секретарі Лапа М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Дніпровський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 25 червня 2016 року в с. Комунари Червоногвардійського району Автономної Республіки Крим, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 17 лютого 2017 року в с. Восход Червоногвардійського району Автономної Республіки Крим.

В заяві зазначено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є матірю та батьком заявника, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 І-АП №255844.

25 червня 2016 року ОСОБА_2 померла, цей факт підтверджується свідоцтвом про смерть І-АЯ №567154 від 01 липня 2016 року, виданим так званим «Красногвардійським районним відділом запису актів цивільного стану департаменту запису актів цивільного стану міністерства юстиції республіки Крим».

17 лютого 2017 року ОСОБА_3 помер, цей факт підтверджується свідоцтвом про смерть І-АЯ №593630 від 21 лютого 2017 року, виданим так званим «Красногвардійським районним відділом запису актів цивільного стану департаменту запису актів цивільного стану міністерства юстиції республіки Крим».

Для отримання свідоцтва про смерть батьків, заявник звернувся до Дніпровського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, проте у видачі зазначеного документа йому було відмовлено через те, що 25 червня 2016 року та 17 лютого 2017 року с. Комунари та с. Восход Червоногвардійського району Автономної Республіки Крим вже були окупованою територією, тому будь-який акт (рішення, документ), виданий органами, що знаходяться на окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків, оскільки орган РАЦС не має законних підстав приймати та розглядати незаконно видані документи. Оскільки орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та видати свідоцтво, про їх смерть, заявник вимушений звернутись із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановити зазначений факт йому необхідно для належного оформлення документально та проведення державної реєстрації смерті осіб, а також з метою оформлення спадщини, що відкрилася після смерті батьків.

В судове засідання заявник не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі наполягаючи на фактах, викладених у заяві, просив суд задовольнити вимоги в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню за таких підстав.

Зі змісту ст. 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті, яке полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану та від оголошення особи померлою.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є матірю та батьком заявника, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 І-АП №255844.

25 червня 2016 року ОСОБА_2 померла, цей факт підтверджується свідоцтвом про смерть І-АЯ №567154 від 01 липня 2016 року, виданим так званим «Красногвардійським районним відділом запису актів цивільного стану департаменту запису актів цивільного стану міністерства юстиції республіки Крим».

17 лютого 2017 року ОСОБА_3 помер, цей факт підтверджується свідоцтвом про смерть І-АЯ №593630 від 21 лютого 2017 року, виданим так званим «Красногвардійським районним відділом запису актів цивільного стану департаменту запису актів цивільного стану міністерства юстиції республіки Крим».

Для отримання свідоцтва про смерть батьків, заявник звернувся до Дніпровського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, проте у видачі зазначеного документа йому було відмовлено через те, що 25 червня 2016 року та 17 лютого 2017 року с. Комунари та с. Восход Червоногвардійського району Автономної Республіки Крим вже були окупованою територією, тому будь-який акт (рішення, документ), виданий органами, що знаходяться на окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків, оскільки орган РАЦС не має законних підстав приймати та розглядати незаконно видані документи. Оскільки орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та видати свідоцтво, про його смерть, заявник вимушений звернутись із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» м. Харцизьк, Донецької області є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 17 ч. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Оскільки заявник ОСОБА_1 є громадянином України, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3/Товариська 38/62, кв. 18, його мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 також була громадянкою України та перебувала на тимчасовій окупованій території України - в с. Комунари Червоногвардійського району Автономної Республіки Крим, де померла 25 червня 2016 року, про що було видано свідоцтво про смерть № І-АЯ №567154 від 01 липня 2016 року, виданим так званим «Красногвардійським районним відділом запису актів цивільного стану департаменту запису актів цивільного стану міністерства юстиції республіки Крим»; його батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 також був громадянином України та перебував на тимчасовій окупованій території України - в с. Восход Червоногвардійського району Автономної Республіки Крим, де помер 17 лютого 2017 року, про що було видано свідоцтво про смерть № І-АЯ №593630 від 21 лютого 2017 року, виданим так званим «Красногвардійським районним відділом запису актів цивільного стану департаменту запису актів цивільного стану міністерства юстиції республіки Крим», згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним, відтак вказана обставина унеможливлює отримання сином померлих свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України, тому з метою захисту законних прав та інтересів громадянки України ОСОБА_1 необхідно встановити факт смерті його батьків ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України - в с. Комунари та с. Восход Червоногвардійського району Автономної Республіки Крим.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

На підставі ст. 18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 258-265, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Дніпровський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, яка настала 25 червня 2016 року в с. Комунари Червоногвардійського району Автономної Республіки Крим.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, Молдова, яка настала 17 лютого 2017 року в с. Восход Червоногвардійського району Автономної Республіки Крим.

Рішення допустити негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. У такому випадку апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Гнатюк