Справа № 310/4903/18
2/310/2181/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 26.09.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем укладено кредитний договір №R0 на суму 81900 грн. Відповідач не виконує зобовязання за цим договором та не сплачує грошові кошти, що підлягають оплаті за його умовами. 22.06.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами №220615нв, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача. Сума заборгованості відповідача за договором №R0 від 26.09.2012 року складає 93111,80 грн. Просило стягнути на їх користь заборгованість за цим договором та судові витрати за подання позову.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений відповідно до ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції», про причини неявки суд не повідомив.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до наданих позивачем доказів між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами №220615нв від 22.06.2015 року, за яким первісний кредитор відступає право вимоги до боржників, а новий кредитор набуває право вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення (а.с. 18-20).

Згідно реєстру прав вимоги №1 до договору про відступлення права вимоги №220615нв від 22.06.2015 року (а.с. 5) та акту приймання-передачі документації до договору про відступлення права вимоги №220615нв від 22.06.2015 року (а.с. 3) до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №№R0.

За кредитним договором від 26.09.2012 року ОСОБА_1 отримав від ПАТ «ВТБ Банк» 81900 грн. та взяв на себе зобовязання повернути кредит у повному обсязі та сплатити проценти до 26.09.2017 року (а.с. 12-16).

Згідно розрахунку заборгованість відповідача перед банком станом на 21.06.2018 року складається: з суму боргу в розмірі 64077,00 грн., 3% річних від простроченої суми грошового зобовязання в розмірі 5767 грн., індексу інфляції в розмірі 23266,88 грн. (а.с. 17).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що ПАТ «ВТБ Банк» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, грошові кошти в передбаченому договорами розмірі видав відповідачу, але останній умови договору не виконує.

Оскільки в сумі згідно розрахунку з відповідача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 90110,88 грн., а позивачем заявлено стягнення заборгованості в розмірі 93111,80 грн., позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

При винесенні рішення по справі суд також враховує, що спірний договір не розірваний та не визнаний судом недійсними, тому зобовязання за ними підлягають виконанню.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 1054, 1077 ЦК України, ст. ст. 141, 259, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: Донецька область, М. Шахтарськ, вул. Шахтобудівників, буд. 3) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 38750239, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Авіаконструктора ОСОБА_2, буд. 8) заборгованість за кредитним договором №R0 від 26.09.2012 року в розмірі 93110,88 грн. та судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 27 серпня 2018 року.

Суддя