22-ц/775/480/2018(м)
Категорія 23 Головуючий у 1-й інстанції Яненко Г.М.
Суддя-доповідач Мироненко І.П.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

12 липня 2018 року Апеляційний суд Донецької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Мироненко І.П.

суддів: Баркова В.М., Принцевської В.П.

секретаря Брежнєва Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області, ухваленого 06 квітня 2018 року у смт. Велика Новосілка (повний текст складений 25 квітня 2018 року), у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: відділ реєстрації Великоновосілківської селищної ради, Великоновосілківського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Донецькій області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, зобов'язання невідкладно провести державну реєстрацію припинення іншого речового права.

Позов мотивовано тим, що незважаючи на накладений державною виконавчою службою арешт на все нерухоме майно ОСОБА_3, належну йому земельну ділянку за спірним договором передано в оренду іншій особі, що перешкоджає виконанню судового рішення шляхом задоволення вимог кредитора за рахунок майна боржника, зокрема зверненню стягнення на майбутній врожай.

Просила визнати договір оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 укладений між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_3, №20755603 запису іншого речового права, недійсним. Зобов'язати ОСОБА_3 провести державну реєстрацію припинення іншого речового права невідкладно, вирішити питання щодо судового збору.

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 06 квітня 2018 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що ОСОБА_2 не є учасником спірного договору. Постанова про звернення стягнення на майно боржника, в межах виконавчого провадження на виконання судового рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 грошового зобов'язання, не приймалась, відтак право на задоволення вимог кредитора за рахунок майна боржника, у стягувача (позивача по справі) не виникало. Опис та арешт майна боржника із зазначенням опису земельної ділянки - її розміру, цільового призначення, тощо, як це передбачено Законом України «Про виконавче провадження», державним виконавцем чи іншим уповноваженим органом не приймалось. В справі відсутні відомості про внесення даних про обтяження земельної ділянки до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду та постановити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд прийняв до уваги лише пояснення відповідача, мотивуючи це тим, що позивач не є стороною спірного договору, а правовідносини не зачіпляють її прав та інтересів. Докази позивача судом проігноровано.

Ставить на увагу, що рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 16 травня 2015 року було стягнуто з ОСОБА_3 на її користь 139 430 грн. боргу. На виконання даного рішення суду 15 вересня 2016 року виконавчою службою відкрито виконавче провадження ВП 52232043. Через те, що боржник добровільно судове рішення не виконує, 27 квітня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про накладання арешту, заборону відчуження, перехід та реєстрацію інших речових прав на все нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_3 у межах суми звернення стягнення. Тому вважає, що передача земельної ділянки відповідачем в оренду іншій особі порушує права та інтереси.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_3 вказує, що рішення суду є законним і обґрунтованим, судом першої інстанції було з'ясовано усі обставини справи, надано правову оцінку доказам сторін. Доводи апеляційної скарги є безпідставними, просить рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ч.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року №1402-УІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно п.8, п.9 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільно-процесуального кодексу України, в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року №2147-УІІІ, до утворення апеляційних суддів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Справи у судах першої і апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Донецької області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, що ухвалив рішення, в порядку, передбаченому Цивільно-процесуальним кодексом України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року №2147-УІІІ.

Позивач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про що свідчать замовне повідомлення, в судове засідання не з'явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду не надала.

Представники третіх осіб відділу реєстрації Великоновоселківської селищної ради та Великоновоселківського ВДВС надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Виходячи з положень ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія судів визнала неявку осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом 02 червня 2017 року між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 строком дії на сім років.

Відповідно до умов договору, ОСОБА_4 (орендар) прийняв від ОСОБА_3 у тимчасове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,2591 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Зеленопільської сільської ради.

Державна реєстрація іншого речового права (права оренди земельної ділянки) в Державному реєстрі прав та їх обтяжень проведена 06 червня 2017 року за №35524863.

Згідно частин 1,3,4,5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечить цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямованим на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Виходячи із змісту ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1,3,5 та 6 ст.203 ЦК України.

Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (ч.3 ст.215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Позивач звертаючись до суду з даним позовом посилалась на те, що передача земельної ділянки в оренду іншій особі порушує її права та інтереси, оскільки перешкоджає виконанню судового рішення, зокрема зверненню стягнення на майбутній врожай.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 16 грудня 2015 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 139 430 грн. заборгованості за договором позики та 1394 грн. 30 коп. витрат по оплаті судового збору.

На виконання судового рішення 15 вересня 2016 року відкрито виконавче провадження ВП №52232043.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. За потреби виконавець може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей мана, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих виконавцем штрафів, на все майно боржника або окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (ч.4 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ч.5 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття виконавцем рішення про обмеження користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов'язковим. При цьому у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, якщо опису підлягає земельна ділянка, обов'язково зазначаються її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо.

27 квітня 2017 року державним виконавцем винесено постанову (№ ВП 52232043) про накладення арешту, заборону відчуження, перехід та реєстрацію інших речових прав (оренди, емфітевзису) на все нерухоме майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, основної винагороди приватного виконавця, витрати виконавчого провадження, штрафів, на загальну суму 154 996 грн. 73 коп.

Судом встановлено, що постанова про звернення стягнення на майно боржника, опис та арешт майна (коштів) боржника із зазначенням опису земельної ділянки, відповідно до приписів ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем, іншим уповноваженим органом не приймалась.

Згідно письмових пояснень начальника відділу реєстрації Великоновосілківської селищної ради ОСОБА_5 постанова про арешт майна ОСОБА_3 від 27 квітня 2017 року за ВП №52232043 до відділу реєстрації надійшла лише 18 вересня 2017 року за №14.38-55/1981 (а.с.188-190, 194-203).

Факт відсутності на час укладення оспорюваного договору оренди земельної ділянки (02 червня 2017 року) та його реєстрації (06 червня 2017 року) відомостей про державну реєстрацію обтяження земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 підтверджується витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с.15,126-128).

21 червня 2017 року державним виконавцем Великоновосілківського ВДВС в межах ВП №52232043 була винесена постанова про звернення стягнення на доходи боржника, стягнення 20% за місцем отримання орендної плати (ФОП ОСОБА_4.).

За таких обставин, встановивши відсутність обтяження земельної ділянки в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на час укладення оспорюваного договору, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання недійсним договору оренди цієї земельної ділянки. На наявність інших обставин недійсності правочину позивач не посилалась.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду. При вирішенні даної справи судом правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам. При встановленні фактичних обставин справи судом не порушено норм процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, переглядаючи справу відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає апеляційних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, у зв'язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 06 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 17 липня 2018 року.

Головуючий І.П. Мироненко

Судді: В.М. Барков

В.П. Принцевська