Провадження № 2/522/4703/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

20 грудня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі :

головуючого - судді Науменко А.В.

за участю секретаря - Полегеньком В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, який остаточно уточнив 14 березня 2018 року та просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 30910,46 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. а також витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 5942,40 грн. і судовий збір у розмірі 409,10 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він, є власником квартири АДРЕСА_1, та у вказаній квартирі постійно не проживає, але там проживає як член сім'ї, третя особа - ОСОБА_3, оскільки вона є матір'ю його дружини.

Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2. Квартира відповідача розташована поверхом вище, над квартирою позивача і відповідно до планів технічних паспортів на вказані квартири розташування в них житлових приміщень, кухень, ванних кімнат та коридорів є однаковим. Впродовж тривалого часу, відповідач, внаслідок недбалого відношення до свого сантехнічного обладнання, систематично заливала квартиру позивача, внаслідок чого, відбувалось пошкодження квартири позивача.

Останній ремонт, після залиття квартири, проводився позивачем у грудні 2009 року, на підтвердження якого остання послалася на кошторис від 28.11.2009 р.. За виконані ремонтні роботи, які проводились в наслідок залиття квартири в період з 2007 по 2009 рік, відповідачем ОСОБА_2 було відшкодовано у добровільному порядку матеріальну шкоду у розмірі 3440 грн., що підтверджується розпискою третьої особи ОСОБА_3 про отримання вказаної суми грошових коштів від ОСОБА_2. Данні обставини на думку позивача підтверджують, що залиття квартири АДРЕСА_1 відбувалось неодноразово з вини відповідача, яка її визнала і добровільно відшкодувала матеріальну шкоду.

В подальшому відповідачка знов заливала квартиру позивача 20.12.2010 р. та 29.01.2011 р., та 16.02.2011 р. вона відшкодувала позивачу, через третю особу ОСОБА_3 витрати на ремонт у розмірі 75 доларів США, що по курсу НБУ на день сплати ( 100 доларів США дорівнює 794, 35 грн.) склало 595, 76 грн., у зв'язку з чим, позивач виключив зазначену суму з загального розміру позовних вимог. Позивач стверджує, що після залиття квартири, які відбувались з 20.12.2010 року по 03.02.2014 року ремонтні роботи ним не проводились. Останні залиття квартири позивача стались 12.02.2012 року та 03.02.2014 року. Данні обставини підтверджуються складеними комісією КП ЖКС «Фонтанський» Актами . З вищевказаних актів вбачається, що залиття квартири позивача відбувалось з вини відповідачки, яка будучи власником квартири АДРЕСА_2 халатно відноситься до свого сантехнічного обладнання. Відшкодовувати добровільно матеріальну шкоду, завдану в наслідок залиття квартири, що відбулось 12.02.2012 року та 03.02.2014 р. відповідачка відмовилась, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду. Також просить стягнути завдану моральну шкоду в розмірі 10000,0 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.06.2015 року по справі було призначено судову будівельну-технічну експертизу.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги. На запитання суду не змогла пояснити, чому врахували в уточненому позові добровільно передану відповідачем суму за завдані черговим залиттям пошкодження в розмірі 75 доларів США в еквіваленті до гривні на час передачі коштів, а не на час складення судової експертизи чи на час складення уточненого позову, та залишила це питання на розсуд суду. Підтвердила, що факт проведення у 2009 році ремонту у квартири підтверджується поданим до справи кошторисом та показаннями у якості свідка ОСОБА_3. Наполягала, що ремонт у 2009 році був зроблений відповідно до кошторису, власними силами, а після цього вже відповідач добровільно компенсувала ці витрати в розмірі 430 доларів США, тому ця сума не виключена з суми вимоги по відшкодуванню. Представник позивача наполягала, що відповідачем не надано жодного доказу на спростування її вини по залиттю квартири відповідача. При цьому просив суд врахувати, що не має жодних доказів, що вода до квартири позивача поступала не з сантехнічних приладів відповідачів, а з будь-якої іншої точки з іншої квартири.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, подав письмовий відзив по справі. Вказав, що у наданими позивачем Актами не підтверджений факт залиття з вини саме відповідача. Також наполягав на тому, що наданими позивачем доказами не доведений факт проведення позивачем ремонту квартири у 2009 році, приміщення у яких здійснювалися роботи, об'єм цих робіт та реальні витрати на них. У зв'язку з чим, вказав, що згідно висновку експерта встановлені усі наявні пошкодження у квартирі позивача за наслідком залиття та встановлена повна сума відшкодування, але при розгляді справи слід враховувати усі суми, які відповідач добровільно сплатила за весь час.

Третя особа ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги. Надала пояснення у якості свідка за власним бажанням та пояснила, що під час залиття відповідач первинно відчиняла двері своєї квартир та визнавала, що залиття сталося з її вини, за наслідком чого добровільно компенсувала коштами витрати на відновлення за домовленістю сторін. Під час же залиття які стались 12.02.2012 року та 03.02.2014 року, остання знаходилася вдома, але на вимогу відчинити для складання Актів, не відчиняла та до квартири не пускала, але течія гарячої води зупинялася, тобто остання чула шум біля дверей та перекривала крани, а інакше би перекривалася вода у всьому будинку і це було би зазначене в актах. Виходячи з того, як розповсюджувалася гаряча вода та розтикалася до квартири позивача, а також за наявними пошкодженнями від течії, вбачається, що залиття сталося саме з ванної кімнати квартири відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, а також показання у якості свідка ОСОБА_3, яка є третьою особою по справі, суд дійшов наступних висновків.

Позивач на підставі договору купівлі-продажу від 14 квітня 2009 року, є власником квартири АДРЕСА_1. Право власності ОСОБА_1 також підтверджено Витягом про реєстрацію права власності на вказану квартиру від 06.05.2009 р. виданим Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості».

Сторонами не спростоване, що у вказаній квартирі проживає третя особа - ОСОБА_3, оскільки вона є матір'ю дружини ОСОБА_1, що підтверджується довідкою про склад сім'ї.

Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2, на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.2006р. та за № 111848755, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності №14538583 від 14.05.2007 р.

Квартира відповідача розташована поверхом вище, над квартирою позивача і відповідно до планів технічних паспортів на вказані квартири (а. с. 92-95; 149-151) розташування в них житлових приміщень, кухень, ванних кімнат та коридорів є однаковим один над одним.

Впродовж тривалого часу відбувалось пошкодження квартири позивача в наслідок залиття водою з квартири відповідача.

За виконані ремонтні роботи, які проводились в наслідок залиття квартири позивача в період з 2007 по 2009 рік, відповідачем ОСОБА_2 було добровільно відшкодовано матеріальну шкоду у розмірі 3440 грн. які на той час були еквівалентні ( 430 доларів США), що підтверджується наданими відповідачем до суду копією мирової угоди від 01.11.2010 р. та розпискою третьої особи ОСОБА_3 про отримання вказаної суми грошових коштів від ОСОБА_2.

При цьому, суд враховує, що даними документами, які визнають обидві сторони, підтверджується, факт залиття квартир саме з вини відповідача, та остання добровільно компенсувала встановлену за згодою сторін суму на проведення ремонтних робіт в розмірі еквівалентному 430 доларів США.

Водночас, суд встановлює, що наданими по справі доказами, а саме копією кошторису, фотокартками, які надані експерту, та поясненнями у якості свідка ОСОБА_3, не доведений факт проведення у 2009 році ремонту у квартирі позивача. За наявними доказами не вбачається, які дійсно виконані ремонті роботі та на яку суму проведене відновлення квартири позивача після залиття з вини відповідача, які вона визнала.

Таким чином, суд визнає, що отримана ОСОБА_3 у відповідача сума еквівалентна 430 доларів США, є часткою суми яка підлягаю врахуванню під час встановлення суми шкоди, що підлягає стягненню з відповідача.

Також, виходячи з наявних матеріалів справи та пояснень сторін суд встановлює, що під час проведення судової експертизи, експертом була досліджена квартира позивача та встановлені усі наявні пошкодження, які виникли за весь проміжок часу, коли сталися численні залиття, без проведення ремонтних робіт у квартирі.

В подальшому відповідачка знов заливала квартиру позивача 20.12.2010 р. та 29.01.2011 р., однак вона 16.02.2011 р. відшкодувала йому, через третю особу ОСОБА_3 витрати на ремонт у розмірі 75 доларів США. За наслідком складення даної розписки, суд встановлює обставини, які визнані сторонами, а саме факт наступного залиття квартири позивача саме з вини відповідача, та остання добровільно компенсувала встановлену за згодою сторін суму на проведення ремонтних робіт в розмірі еквівалентному 75 доларів США.

Останні залиття квартири позивача стались 12.02.2012 року та 03.02.2014 року.

Факти залиття квартири в кожному окремому випадку були зафіксовані комісією КП ЖКС «Фонтанський», яка виходила на місце безпосередньо в день залиття та обстежувала квартиру позивача. Комісією кожного разу було встановлено, що протікання води до належної позивачу квартири відбувалось з квартири АДРЕСА_2 яка розташована поверхом вище та належить ОСОБА_2

За результатами обстеження комісією були складені акти, що відповідає вимогам п.2.3.6 «Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій» затверджених наказом Держкомітету України від 17.05.2005 року № 76, в яких відображені наслідки залиття квартири з переліком ушкоджень та з зазначенням причин залиття.

Вказаними вище актами підтверджено, що залиття квартири АДРЕСА_1 відбувалось з вини відповідачки ОСОБА_2, яка будучі власником квартири АДРЕСА_2 халатно відноситься до сантехнічного устаткування.

Також, слід звернути увагу на те, що комісія намагалась обстежити квартиру АДРЕСА_2 однак кожного разу власник квартири ОСОБА_2 не надавала можливості доступу комісії до її квартири, а саме, на прохання відкрити їм двері і впустити до квартири з метою її обстеження, вона квартиру не відкривала. Таким чином, квартира відповідача не була обстежена саме з її вини, а залиття одразу зупинялося, що свідчить що відповідач була вдома та самостійно перекривала причину течії.

Тому доводи представника відповідача, що вищезазначені Акти є недопустимими доказами, оскільки були складені без участі відповідача, без обстеження її квартири та в них не встановлена причина залиття є необґрунтованими.

Відповідно до даного акту складеному комісією КП ЖКС «Фонтанський» в складі виконуючого обов'язки начальника дільниці №12 та двох майстрів дільниці №12 від 12 лютого 2012 року, при обстежені квартири позивача встановлено, що на стелі та стінах ванної кімнати та санвузла з'явились вологі бурі плями та відшарувалася штукатурка.

Відповідно до акту від 03.02.2014 р., складеного комісією КП ЖКС «Фонтанський» у складі начальника дільниці АДРЕСА_1 і двох майстрів дільниці АДРЕСА_2 встановлено, що квартира позивача була залита водою наслідок чого, пошкоджені стелі та стіни в туалеті, ванній кімнаті та кухні, в коридорі - стеля та підлога. Комісією зафіксовані пошкодження у вигляді патьоків від гарячої води, намокання, відслоєння штукатурки, відшарування шпаклівки, вздуття підлоги в коридорі.

Крім того, факт залиття квартири саме з розташованої вище квартири АДРЕСА_1, причини залиття, перелік ушкоджень та розмір матеріальної шкоди підтверджено Висновком № 17-560 судової будівельно-технічної експертизи від 21.09.2017 р., яка проводилась Одеським науково-дослідницьким інститутом судових експертиз.

В досліджувальній частині Висновку судовим експертом зазначено, що «1. При проведенні натурного обстеження приміщень квартири АДРЕСА_1 встановлені та зафіксовані наступні пошкодження (див. додаток №2 «Фототаблиця»:

-на стінах є тріщини та здуття штукатурно-шпаклювального шару, патьоки жовтого (блідно-жовтого) та жовто-бурого кольору;

- на стелі є тріщини та здуття шпаклювального шару, патьоки жовтого (блідно-жовтого) та жовто-бурого кольору;

- на підлозі покриття із дощок деформація (прогини, просідання, здуття) та чітко виражене враження дощок гнилизною та цвілістю в наслідок залиття.

- на підлозі покриття з керамичної плитки ( порожній звук, що свідчить про відсутність зчеплення плитки з основою поверхні підлоги) Також при впливі навантаження маси тіла на поверхню підлоги встановлені потріскуванням і незначна вібрація окремих плиток на поверхні підлоги, що свідчить про відсутність зчеплення плитки з основою підлоги через проникнення вологи під плітку.

2. Усі перераховані пошкодження оздоблювальних покриттів приміщення квартири відповідають ознакам пошкоджень від залиття, що перераховані у методиці «Дослідження пошкоджень (дефектів) квартир внаслідок їх залиття».

3. У зв'язку з тим, що експертиза проводиться із значним розривом у часі між залиттям, що відбулося і експертизою, що проводиться в даний час, а також відсутність протікань на момент обстеження, причина залиття квартири АДРЕСА_1 визначається за даними акту про залиття складеного КП ЖСК «Фонтанський» участка №12 від 12.02.2012 та 03.02.14, а саме:

«Залив произошел по вине жильца кв.12, вул.Катерининськый, 81 где основной квартиросъёмщик ОСОБА_2 из-за халатного отношения к сантехническому оборудованию.»

4. Розмір матеріальної шкоди заподіяної власнику квартири АДРЕСА_1, яка постраждала внаслідок залиття приміщень квартири в нині діючих цінах на будівельні матеріали і послуги становить 31506,22 (Тридцять одна тисяча п'ятсот шість грн. 22 коп.), (див. додаток №3 «Кошторисний розрахунок вартості ремонтно-відновлювальних робіт у приміщеннях квартири АДРЕСА_1) ».

Крім того, в досліджуваній частині Висновку судовим експертом зазначено, що пошкодження у приміщеннях квартири, а саме відшарування штукатурно-шпаклювального шару, щілин в місцях примикання бетонних конструкцій на стелі, вздуття дощатої підлоги, відставання керамічної плитки на підлозі, утворилися в результаті залиття приміщень досліджуваної квартири з вище розташованої квартири АДРЕСА_1.

З фототаблиці до експертизи вбачається, що згідно з наданою позивачем фотокараткою на місце залиття є наявним з шпалерами та без шпалер. В даному випадку, суд вказує, що цей доказ не є належним та допустимим для висновку, щодо проведення ремонту у відповідний час та у відповідному об'ємі робіт за переліком та кошторисом.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 179 Житлового кодексу України громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитись до сантехнічного обладнання, користуватися будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинкових територій.

Згідно ч. 4 та ч. 5 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Позивач також наполягає, що винними діями відповідачки йому також спричинена моральна шкода, яку він зазнав в наслідок перенесених моральних страждань від того, як поступово його власність приходила в непридатність, завдяки чому він знаходився у стресовому стані. Йому некомфортно знаходитись в квартирі, зі стель якої осипається штукатурка, а стінах з'являється пліснява. У зв'язку з тим, що в наслідок залиття, вода потрапляла на електропроводку, це визивало в нього занепокоєння можливого замикання, і він постійно переживав за життя та здоров'я ОСОБА_3, яка проживаючи в квартирі, користувалась електроприладами та ходила по вологому полу. У зв'язку з чим, позивач посилаючись на ст. 1167 ЦК України, просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

В даному випадку відповідачем не були спростовані докази надані позивачем, про те, що залиття його квартири сталося з вини відповідача. На підставі викладеного суд вважає, що по справі доведене завдання шкоди ману позивача з вини відповідача, а саме за наслідком залиття водою з квартири, яка розташована вище над квартирою позивача.

Доводи відповідача про те, що акти від 12.02.2012 року та 03.02.2014 року є неналежними доказами наявності вини відповідача у залитті належної позивачу квартири, не заслуговують на увагу, оскільки ці акти відповідають формі, встановленій наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», в них наведені: дата та місце складання; члени комісії, що складають акт; місце, де трапилося залиття; подія, що трапилася; наслідки залиття, а також причини залиття.

Тобто надані позивачем акти за формою та змістом відповідають встановленій формі і не суперечать іншим доказам у справі, а наведені в ньому дані відповідачем не спростовані.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Показами свідка ОСОБА_3 підтверджено, що квартира АДРЕСА_2 в який проживає відповідач не була обстежена членами комісії КП ЖКС «Фонтанський» у зв'язку з тим, що власник квартири ОСОБА_2 не надавала можливості доступу комісії до її квартири, але водночас перекривала воду та течія зупинялася.

На підставі викладеного суд вважає, що по справі доведене завдання шкоди ману позивача з вини відповідача, а саме за наслідком залиття належної позивачу квартири водою з квартири відповідача, яка розташована вище над квартирою позивача.

В постанові Великої Палати Верховного суду від 04.07.2018 року провадження № 14-154цс-18, судом зазначене, що загальновизнаний принцип правової визначенності передбачає стабільність правового регулювання і виконання судових рішень. Також зазначене, що Палата керувалася однім з аксісом цивільного судочинства, а саме: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

Виходячи з наведеного суд, визнає справедливим, щоб встановлена судовою експертизою сума завданої позивачу матеріальної шкоди за наслідком залиття квартири була зменшеною на суму компенсацій, які були добровільно сплачені відповідачем в розмірі еквівалентному в гривні України на час складення експертизи 21.09.2017р. Таким чином, суд вважає необхідним за обчисленням встановити реальну суму у гривні України, яка підлягає стягненню з відповідача, з встановленням одночасного балансу прав та інтересів для позивача та відповідача.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача сума завданої шкоди в розмірі 31506.22 грн. - 13220.9 грн. (як еквівалент по курсу НБУ добровільно сплачених 430 доларів США +75 доларів США) = 18285.32 грн.

Також, підлягає стягненню з відповідача сума, яка сплачена за проведення судової експертизи в розмірі 5942, 40 грн.

Виходячи з обставин справи, суд дійшов висновку, що позивачу винними діями відповідача завдана також моральна шкода, але справедливою сумою для відшкодування суд визнає 2000,0 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_3 про відшкодування шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 18285,32 гривні.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2000,0 гривні.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 5942,40 гривен.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір 409,10 гривен.

В іншої частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 26.12.2018 р.

Суддя А.В.Науменко

20.12.18