Номер провадження 2/243/1966/2018
Номер справи 243/5167/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 02 » жовтня 2018 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Гончарової А.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Хорхордіної О.О.,

розглянувши в цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 09 вересня 2015 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 30 липня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач не сплачував аліменти своєчасно і в повному обсязі, у звязку з чим станом на 21 травня 2018 року утворилась заборгованість у розмірі 41546,51 гривень, про що є довідка-розрахунок про неотримання аліментів від 21 травня 2018 року № АСВП-53484095/17089, видана Словянським міськрайонним Відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Згідно з частиною 1 статті 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнені неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Пеня за прострочення сплати аліментів розраховується за кожен платіж місяця окремо, а період нарахування не обмежується місяцем, коли боржник повинен був виплатити чергову суму аліментів та нараховується по день фактичної їх сплати.

Заборгованість по аліментах складена з розрахунку нарахування щомісячної суми, яка необхідна для виплати і суми оплати.

Таким чином, станом на 11 червня 2018 року пеня у розмірі 1% від суми простроченої заборгованості складає 103128,23 гривень.

Вказує, що на підставі ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, розмір пені не може бути більшим за 100% заборгованості, тому пеня підлягає стягненню у розмірі 41546,51 гривень.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 41546,51 гривень та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 41546,51 гривень.

Позивач, ОСОБА_1, та її представник, ОСОБА_5, який діє на підставі Договору про надання правової допомоги та Ордеру до нього серії АА № 1108301 від 08 червня 2018 року, у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2, та його представник, ОСОБА_6, яка діє на підставі договору про надання юридичних послуг від 01.08.2018 року, у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, з наданих письмових запереченнях позов визнали частково, а саме, в частині суми заборгованості по аліментах, яка встановлена у довідці-розрахунку державного виконавця, в розмірі 41546,51 грн. Розмір пені за прострочення сплати аліментів визнали в розмірі 11389,59 грн. за період з 24.02.2017 року по 21.05.2018 року.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Суд на підставі ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено у судовому засіданні, Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області № 243/9432/16-ц, шлюб, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2 (до шлюбу Резник) ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 04 листопада 2004 року Словянським міським Відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, розірвано (а.с.7-8).

Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 09 вересня 2015 року справа № 243/7275/15-ц, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задоволені. Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 30 липня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.9).

Згідно з ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Тобто, доказами можуть бути будь-які дані, на підставі яких суд повинен встановити наявність обставин, що обґрунтовують вимоги позивача щодо наявності у відповідача заборгованості по сплаті аліментів саме з його вини.

Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Стаття 78 ЦПК України, яка регулює питання допустимості доказів, передбачає, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тобто, докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, повинні бути виключно належними та допустимими.

Відповідно до ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Так, матеріали справи містять Довідку-Розрахунок про неотримання аліментів від 21 травня 2018 року № АСВП-53484095/17089 видану на підставі Виконавчого листа за № 2/243/3792/2015, який видано згідно з рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2015 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_1 марко Едуардовича, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з якої вбачається, що за весь період сплати аліментів, а саме з 24 лютого 2017 року по 21 травня 2018 року включно аліменти, нараховані але не сплачені в такому розмірі: з 24 лютого 2017 року 418,00 гривень, березень 2017 року 2504,00 гривень, квітень 2017 року 2504,00 гривень, травень 2017 року 2504,00 гривень, червень 2017 року 2504,00 гривень, липень 2017 року 2504,00 гривень, серпень 2504,00 гривень, вересень 2017 року 2504,00 гривень, жовтень 2017 року 2984,00 гривень, листопад 2017 року 2984,00 гривень, грудень 2017 року 2984,00 гривень, січень 2018 року 2984,00 гривень, лютий 2018 року 2984,00 гривень, березень 2018 року 2984,00 гривень, квітень 2018 року 3396,00 гривень і по 21 травня 2018 року 2300,51 гривень, а всього 41546,51 гривень (а.с.11).

Даний розрахунок складений державним виконавцем відповідно до вимог статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) і сторонами не оспорюється. Доказів протилежного суду не надано.

Згідно із частиною третьою статті 71 Закону визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

У частині восьмій статті 71 Закону зазначено, що спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи в порядку, встановленому законом.

Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 71 згаданого Закону, відповідно до частини восьмої якої суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір.

З огляду на вищевикладене, враховуючи відсутність спору про розмір заборгованості, в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по аліментах належить відмовити, оскільки в даному випадку питання про стягнення заборгованості по аліментах має вирішуватися в рамках виконавчого провадження.

Розмір та вид відповідальності за прострочення сплати аліментів встановлено ч.1 ст. 196 СК України. Так, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до частини 3 статті 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набрання рішенням законної сили, при наявності вини платника аліментів за прострочення у їх сплаті.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд відповідно до вимог ст. 264 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.

За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов'язання окремо.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Вказаний висновок, який викладеній у постанові ОСОБА_8 Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), враховується судом в порядку ч.4 ст.263 ЦПК України.

Згідно з розрахунком позивача розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 24 лютого 2017 року по 21 травня 2018 року становить 103 128 грн. 23 коп. та визнається судом, оскільки проведений відповідно до вимог чинного законодавства.

Даний розмір неустойки (пені) перевищує 100 відсотків заборгованості, тому відповідно до положень ст.196 СК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 41 546,51 грн.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по аліментам та пені за прострочення сплати аліментів підлягають частковому задоволенню, а тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів у сумі 41 546,51 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (з відповідними змінами) з позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 07 грудня 2017 року № 2246-19, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2017 року складає 1762,00 грн.

Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, у сумі 41546,51 грн., а тому з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 78, 81, 89, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283,353, 355, 356 ЦПК України, ст. ст. 195,196,197 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 41546 грн. 51 коп. (сорок одна тисяча пятсот сорок шість грн. 51 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. (сімсот чотири грн. 80 коп.) на користь держави на р/р 6001 у ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код банку отримувача 899998, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 04 жовтня 2018 року.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_9