Справа № 311/3421/17
Провадження № 2/311/177/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2018 року місто Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Задорожка Д.А.

за участі секретаря судового засідання Листопад В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів, суд,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2, про стягнення аліментів.

Позов мотивовано наступним.

24 січня 2015 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, реєстрація шлюбу відбулася у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області, про що було складено актовий запис № 07. Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя між сторонами не склалося, вони не змогли досягти порозуміння, шлюбні відносини фактично припинено. Донька мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Позивач вказує, що тривалий час відповідач не піклується про родину, самоусунувся від обов'язку утримувати дитину, згоди щодо розміру щомісячної матеріальної допомоги на утримання доньки між сторонами не досягнуто.

З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання їх малолітньої доньки - ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частину всіх видів заробітку (доходів), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття.

В судове засідання позивач не з'явилась, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, проте в матеріалах справи є документи Норильського міського суду в районі Кайеркан Красноярського краю щодо виконання доручення про вручення документів та виконання окремих процесуальних дій, а саме протокол судового засідання Норильського міського суду в районі Кайеркан Красноярського краю від 12 квітня 2018 року, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнає, оскільки з колишньою дружиною в нього була домовленість про добровільну допомогу на утримання малолітньої дитини. Крім того, відповідач надав копії чеків щодо сплати на користь позивача коштів на утримання дитини в розмірі 83 000,00 рублів з листопада 2017 року по березень 2018 року.

Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Судом встановлено, що 24 січня 2015 сторони уклали шлюб, від якого мають малолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказані обставини не оспорювалися сторонами та підтверджені паспортом позивачки та відповідача (а.с. 3, 25), свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 (а.с. 4), свідоцтвом про народження НОМЕР_2 (а.с.5), актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 21 вересня 2017 року (а.с.8).

Сторонами не досягнуто добровільної згоди щодо розміру щомісячної матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною другою коментованої статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд зазначає, що положеннями закону обов'язок батьків утримувати до відповідного віку дітей, які продовжують навчання, пов'язується з умовою, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

В судовому засіданні не встановлено обставин неможливості надання відповідачем ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки.

Крім того, посилання відповідача на досягнення між ним та позивачем згоди про добровільну виплату грошей на утримання доньки, є неспроможними та не можуть слугувати підставою для відмови в позові, оскільки обов'язок утримання своїх дітей визначений на законодавчому рівні.

Одночасно суд вважає, що зазначені відповідачем обставини, які підтверджені належними доказами, зокрема факт добровільної сплати коштів на утримання дитини, а також принципи співмірності, розумності та справедливості можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів, які просить стягнути позивач, з 1/3 на 1/4 частину усіх видів доходу (заробітку) відповідача.

На підставі викладеного, враховуючи майновий стан відповідача, його стан здоров'я та іншій обставини, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню частково.

Відповідно до вимог ст.. 141 ЦПК України, сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 263-268, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого НШСТ ШПУ 4 ПУГР №3, рудник «Заполярний» Красноярського краю по району Кайєркан міста Норильська, проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини всього його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення почати з 18 грудня 2017 року, тобто з дня подання позову до суду.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого НШСТ ШПУ 4 ПУГР №3, рудник «Заполярний» Красноярського краю по району Кайєркан міста Норильська, проживає за адресою: АДРЕСА_1 в дохід держави витрати на оплату судового збору в розмірі 704,80 грн. (отримувач коштів ГУК у м.Києві/22030106, розрахунковий рахунок № 6001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код за (п.1.4), Код банку отримувача 899998, Код класифікації кодів бюджету - 22030106).

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Д.А. Задорожко