АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1519/18Головуючий у 1-й інстанції Калієвський І.Д. Доповідач в апеляційній інстанції Фетісова Т.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів цивільної палати:

судді-доповідача Фетісової Т.Л.

суддів Бабенка В.М., Бородійчука В.Г.

учасники справи:

позивач - Уманська місцева прокуратура Черкаської області,

скаржник - прокуратура Черкаської області,

відповідачі - ГУ Держгеокадастру у Черкаській області,

ОСОБА_3, ТОВ «Кищенці»,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 27.06.2018 (ухвалене об 11 год. 20 хв. у залі судових засідань Маньківського районного суду, повний текст складено 06.07.2018, суддя в суді першої інстанції Калієвський І.Д.) у цивільній справі за позовом Уманської місцевої прокуратури Черкаської області до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_3 та ТОВ «Кищенці» про визнання незаконним та скасування наказу, скасування рішення про державну реєстрацію та витребування земельної ділянки у державну власність, :

в с т а н о в и в :

Уманська місцева прокуратура Черкаської області звернулася до суду 27.04.2018 з даним позовом, яким просила:

- визнати незаконним та скасувати наказ ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 26.09.2017 №23-9207/14-17-СГ, яким затверджено проект землеустрою та передано у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 2 гектари, кадастровий номер НОМЕР_1, для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Добрянської сільської ради Маньківського району , за межами населеного пункту;

- скасувати рішення державної реєстрації прав та їх обтяжень індексним №37462091 від 09.10.2017, внесеним державним реєстратором Черкаської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації»;

- витребувати із незаконного володіння ТОВ «Кишенці» земельну ділянку сільськогосподарського призначення із земель державної власності, площею 2 га., кадастровий номер НОМЕР_1;

- відшкодувати за рахунок відповідачів судові витрати у справі.

В обґрунтування вказано на те, що Добрянською сільською радою Маньківського району на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку (серія та номер НОМЕР_3) ОСОБА_3 передано у власність земельну ділянку, площею 0,289 га., кадастровий номер - НОМЕР_2, розташовану в адміністративних межах Добрянської сільської ради, в межах населеного пункту, для ведення особистого селянського господарства.

05.08.2015 право власності на цю земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_3 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Підставою для внесення запису до Реєстру стало рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером: 23435011 від 05.08.2015.

У подальшому, ОСОБА_3 на підставі договору дарування серія та номер 867 від 05.08.2015 подарувала вказану земельну ділянку ОСОБА_4, про що 05.08.2015 приватним нотаріусом Маньківського районного нотаріального округу ОСОБА_5 вчинено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером НОМЕР_4.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Черкаській області №23-4486/14-17-СГ від 16.06.2017 ОСОБА_3, надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення розміром 2 га., із земель державної власності у власність, розташованої в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району за межами населеного пункту.

На виконання наказу від 16.06.2017 ОСОБА_3 виготовлено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність.

26.09.2017 ГУ Держгеокадастру у Черкаській області видано наказ №23-9207/14-17-СГ, яким затверджено проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку сільськогосподарського призначення із земель державної власності площею 2 га., (кадастровий номер - НОМЕР_1) у приватну власність для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Добрянської сільської ради Маньківського району, за межами населеного пункту.

09.10.2017 право власності на земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_3, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Підставою для внесення запису до Реєстру стало рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером: 37462091 від 09.10.2017.

Таким чином, ОСОБА_3, попередньо реалізувавши своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства шляхом приватизації земельної ділянки площею 0,289 га., за кадастровим номером НОМЕР_2, розташованої в адміністративних межах (в межах населеного пункту) Добрянської сільської ради Маньківського району, повторно, безоплатно, на підставі ст. ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України отримала у власність земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району, за межами населеного пункту.

Однак наказ ГУ Держгеокадастру в Черкаській області прийнятий з порушенням вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Приймаючи оспорюваний наказ, ГУ Держгеокадастру в Черкаській області факт реалізації ОСОБА_3 права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не перевірило, порушивши вимоги земельного законодавства, що призвело до безпідставного вибуття землі із державної власності, а тому наказ головного управління про передачу такої ділянки у власність є незаконним та підлягає скасуванню.

Відновлення становища, яке існувало до передачі у власність ОСОБА_3, земельної ділянки, можливе шляхом скасування рішення державної реєстрації прав та їх обтяжень індексним номером 37462091 від 09.10.2017, внесеним державним реєстратором Черкаської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації».

Вивченням інформації наявної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно встановлено, що спірна земельна ділянка на підставі договору оренди землі від 11.10.2017 передана ОСОБА_3, у оренду ТОВ «Кищенці» строком на 20 років.

Речове право зареєстровано за ТОВ «Кищенці» 19.10.2017, номер запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 37637305.

Право оренди є похідним від права власності, а припинення першого є підставою для припинення послідуючого.

Визнання незаконним та скасування рішення ГУ Держгеокадастру у Черкаській області про передачу ОСОБА_3 у власність державної землі, визнання недійсним рішення державної реєстрації прав та їх обтяжень індексним номером 37462091 від 09.10.2017, припиняє правомочності ОСОБА_3, як власника землі, та є підставою для витребування земельної ділянки у державну власність у фактичного володільця - ТОВ «Кищенці».

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 27.06.2018 позовні вимоги у справі задоволено частково та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 26.09.2017 №23-9207/14-17-СГ, яким затверджено проект землеустрою та передано у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1; скасовано рішення державної реєстрації прав та їх обтяжень індексним №37462091 від 09.10.2017; а в задоволенні позовної вимоги про витребування із незаконного володіння ТОВ «Кишенці» земельної ділянки сільськогосподарського призначення кадастровий номер НОМЕР_1 - відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідний наказ ГУ Держгеокадастру у Черкаській області про передачу земельної ділянки ОСОБА_3 прийнято всупереч вимог земельного законодавства, оскільки остання вже реалізувала раніше своє право на безоплатну приватизацію іншої земельної ділянки, отже державна реєстрація права власності на цю земельну ділянку є також незаконною.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про витребування земельної ділянки, суд першої інстанції виходив з того, що спірна земельна ділянка передана у строкове користування (оренду) ТОВ «Кишенці» на підставі відповідного договору, отже в даному випадку вимоги цивільного законодавства про витребування майна від добросовісного набувача (ст. 388 ЦК України) застосовані бути не можуть, оскільки орендар не придбавало за відплатним договором у ОСОБА_3 дану земельну ділянку, а користується нею на правах оренди.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовної вимоги про витребування земельної ділянки, заступник прокурора Черкаської області подав через відділення поштового зв'язку 01.08.2018 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне встановлення обставин справи та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду у вказаній частині скасувати та новим рішенням задовольнити вказані позовні вимоги. В обґрунтування вказано на те, що суд помилково застосував правові висновки ВС у справі 755/20923/14-ц від 03.05.2018, адже фактичні обставини у зазначеній справі ВС та цій справі не співпадають. Так як власник земельної ділянки, яка передала її в оренду ТОВ «Кишенці», втратила своє право стосовно неї, як таке, що виникло незаконно, отже орендар, права на земельну ділянку якого є похідними від права власності орендодавця, користується земельною ділянкою незаконно, що є підставою для її витребування на користь законного власника - держави.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Отже рішення суду першої інстанції в даній справі переглядається в апеляційному порядку в частині вирішення позовної вимоги про витребування земельної ділянки, оскільки саме вказані висновки суду оспорено скаржником в апеляційній скарзі.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що Добрянською сільською радою Маньківського району на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку (серія та номер НОМЕР_3) ОСОБА_3 передано у власність земельну ділянку, площею 0,289 га., кадастровий номер - НОМЕР_2, розташовану в адміністративних межах Добрянської сільської ради, в межах населеного пункту, для ведення особистого селянського господарства.

05.08.2015 право власності на земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_3 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Підставою для внесення запису до Реєстру стало рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером: 23435011 від 05.08.2015.

ОСОБА_3 на підставі договору дарування серія та номер 867 від 05.08.2015 подарувала вказану земельну ділянку ОСОБА_4, про що 05.08.2015 приватним нотаріусом Маньківського районного нотаріального округу ОСОБА_5 вчинено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером НОМЕР_4.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Черкаській області №23-4486/14-17-СГ від 16.06.2017 ОСОБА_3, надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення розміром 2 га., із земель державної власності у власність, розташованої в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району за межами населеного пункту.

26.09.2017 ГУ Держгеокадастру у Черкаській області видано наказ №23-9207/14-17-СГ, яким затверджено проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку сільськогосподарського призначення із земель державної власності площею 2 га., (кадастровий номер - НОМЕР_1) у приватну власність для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, за межами населеного пункту.

09.10.2017 право власності на земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_3, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Підставою для внесення запису до Реєстру стало рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером: 37462091 від 09.10.2017.

Указані правовідносини мають наступне правове регулювання.

Відповідно до п. «в» ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 га.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз за кожним видом використання.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 5 ЗУ «Про особисте селянське господарство» громадяни України, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі менше 2,0 га, мають право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених ст. 121 Земельного кодексу України для ведення особистого селянського господарства.

Частиною 1 статті 56 ЗК України від 18.12.1990 передбачалося, що для ведення особистого підсобного господарства громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються безплатно у власність земельні ділянки, в межах населених пунктів, у розмірах, вказаних у земельно-облікових документах, або надаються безплатно у власність у розмірі не більше 0,6 га.

Згідно правового висновку ВСУ у справі №6-228цс14 від 24.06.2015 право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених ст. 121 ЗК України для ведення особистого селянського господарства мають ті громадяни, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі не більше 0,6 га відповідно до приписів ЗК України від 18.12.1990. У такому випадку безоплатна передача земельної ділянки буде здійснюватися за загальним порядком, визначеним ст. 118 ЗК України.

Таким чином, передбачена ст. ст. 116, 121 ЗК України одноразовість отримання земельної ділянки у власність означає, що особа, яка скористалась своїм правом і отримала у власність земельну ділянку меншу від граничної площі, передбаченої ст. 121 ЗК України, не має правових підстав для отримання у власність земельної ділянки цього ж цільового призначення вдруге, навіть площею, що складає різницю між гранично можливою та раніше отриманою у власність.

У відповідності до ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування згідно рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

З цих підстав суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що спірний наказ ГУ Держгеокадастру у Черкаській області про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки порушує вимоги земельного законодавства, зокрема ст. 116 ЗК України про те, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян проводиться один раз за кожним видом використання, оскільки ОСОБА_3 вже використала попередньо своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки сільськогосподарського призначення, набувши у власність земельну ділянку площею 0,289 га., кадастровий номер - НОМЕР_2 згідно рішення До брянської сільської ради від 19.06.2007 №7-12.

Отже спірний наказ ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, як і проведена на його підставі державна реєстрація права власності є незаконними, про що вірно вказано судом та що сторонами у цій справі не оспорюється.

Далі, відповідно до положень ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Норма статті 388 ЦК України може застосовуватись як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Вказане зазначено у правовому висновку ВСУ у справі 6-3090цс15 від 02.03.2016.

Таким чином, оскільки орендодавець ОСОБА_3, яка, як встановлено судом, незаконно набула у власність земельну ділянку із державних земель згідно скасованого наказу управління Держгеокадастру, та передала її в користування на правах оренди ТОВ «Кишенці», можна прийти до висновку, що останнє користується майном без волі на те законного власника - держави, що є підставою для витребування цього майна від його фактичного володільця на користь власника.

Апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції в цій частині про те, що вимоги ст. 388 ЦК України не можуть застосовуватися до майна, яке набуто на підставі правочину, адже між законним власником (державою) земельної ділянки та її поточним орендарем (ТОВ «Кишенці») правочину не укладалося, отже вірним способом захисту права власності в таких обставинах буде саме витребування майна від набувача, тобто правовідносини віндикації, які мають позадоговірний характер.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Апеляційний суд враховує, що за встановлених у справі обставин, у законного власника - держави була відсутня воля на передачу земельно ділянки в оренду ТОВ «Кишенці».

При цьому, речове право на нерухоме майно - право оренди є похідним від права власності, відповідно, припинення першого є підставою для припинення послідуючого.

Отже позовні вимоги про витребування земельної ділянки на користь держави в цій справі є такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 27.06.2018 у даній справі в частині відмови у задоволенні позовних вимог про витребування земельної ділянки, а також вирішення питання про відшкодування судових витрат по сплаті судового збору, слід скасувати у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права - ст. 388 ЦК України, та прийняти постанову про задоволення вказаних позовних вимог.

На підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України у зв'язку із повним задоволенням апеляційної скарги та позовних вимог у справі до перерозподілу належать судові витрати сторін у справі по сплаті судового збору за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій, а саме з відповідачів на користь позивача слід стягнути по 2643,00 грн. судового збору з кожного.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - задовольнити.

Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 27.06.2018 у цивільній справі за позовом Уманської місцевої прокуратури Черкаської області до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_3 та ТОВ «Кищенці» про визнання незаконним та скасування наказу, скасування рішення про державну реєстрацію та витребування земельної ділянки у державну власність - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про витребування земельної ділянки, а також вирішення питання про відшкодування судових витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги Уманської місцевої прокуратури Черкаської області до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_3 та ТОВ «Кищенці» про витребування земельної ділянки у державну власність - задовольнити.

Витребувати із незаконного володіння ТОВ «Кишенці» земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 2 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, на користь держави.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_3 та ТОВ «Кищенці» на користь прокуратури Черкаської області з кожного по 2643,00 грн. судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій.

У решті рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 27.06.2018 у даній справі - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 28 серпня 2018 року .

Суддя-доповідач

Судді