Справа № 390/374/18
Провадження № 2-о/390/27/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2018 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої - судді Бойко І.А.,

при секретарі - Губанові М.М.,

за участю заявника - ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (вул.Шкільна, 15а, с.Первозванівка, Кіровоградського району Кіровоградської області, 27652), заінтересована особа: Кіровоградський районний сектор Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області (вул.Кільцева, 34-б, м.Кропивницький, 25014) про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного і безперервного її проживання на території України з 24 серпня 1991 року. Заяву обґрунтовує тим, що вона народилась 06.10.1958 року в с.Рудня-Радовельська, Оленівського району Житомирської області, де проживала протягом 16 років. В 1974 році вона переїхала до с.Івана-Благодатне, Кіровоградського району та області, де вона проживала без реєстрації до своєї там реєстрації у 1985 році. Після припинення фактичних шлюбних відносин, які тривали 10 років, в кінці 1990 року вона переїхала до с.Первозванівка, Кіровоградського району та області, де проживає на даний час без реєстрації. Протягом проживання на території Кіровоградського району вона працювала в Кіровоградській районній лікарні. В 1976 році вона отримала паспорт СРСР, однак не здійснила своєчасний його обмін на паспорт громадянина України, внаслідок чого вона опинилась в невизначеному правовому становищі, оскільки за відсутності оригіналів документів, не може підтвердити факт свого проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Встановити зазначений факт в позасудовий спосіб неможливо, а тому вона звернулась до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала, просила її задовольнити. Суду пояснила, що через втрату паспорта, який їй видавався у 1976 році, вона змушена встановити факт свого проживання на території України, станом на 24.08.1991 року, для підтвердження свого громадянства України і одержання паспорта.

Представник заінтересованої особи - завідувач Кіровоградського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області ОСОБА_2 заявлені вимоги не визнала, через відсутність офіційної реєстрації в Україні та непідтвердження факту постійного проживання заявниці на території України станом на 24.08.1991 року.

Допитана судом в якості свідка ОСОБА_3, яка працює секретарем виконавчого комітету Первозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, суду пояснила, що з ОСОБА_1, як із однією з мешканок села, вона особисто знайома, приблизно з 1995 року. З приводу виданої нею, як секретарем виконкому довідки № 1/0530 від 15.03.2018 року, свідок зазначила, що зазначена в ній інформація, встановлена на підставі відомостей, наданих інспектором-реєстратором, та шляхом опитування жителів села.

Свідок ОСОБА_4 не змогла пригадати та повідомити суду, з якого часу вона знайома з ОСОБА_1

ОСОБА_5 суду пояснила, що з 1986 року по 2017 роки вона працювала в Первозванівській сільській раді інспектором військового обліку, секретарем і сільським головою, тому свідок достеменно знає, що ОСОБА_1 постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, приблизно з 1990 року. На час виходу свідка у декретну відпустку, в червні 1991 року, вона працювала паспортистом, тому була обізнана про прибуття нових мешканців села. За відсутності обовязковості реєстрації за місцем проживання, ОСОБА_1 протягом всього часу проживала на території села без реєстрації.

Суд, заслухавши заявницю, представника заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилась 06.10.1968 року в с.Рудня-Радовельська, Оленівського району Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-ТП № 423894, виданим 08.10.1998 Радовельською сільською радою Оленівського району Житомирської області, актовий запис №147 (а.с.5).

Згідно свідоцтв про народження, виданих повторно 21.06.1993 року Грузьківською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, 24.10.1980 року народився ОСОБА_6, а 28.03.1983 року народився ОСОБА_7, матірю яких записана ОСОБА_1 (а.с.16, 17).

Згідно виписки з домової книги прописки громадян, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2, наданої 28.11.2016 року секретарем виконкому зазначеної сільської ради, ОСОБА_1, яка за національністю українка, отримала паспорт серії І-ТП № 564926, виданий 26.02.1976 року Олевським РВВС Житомирської області. З 10.06.1985 року вона була зареєстрована на території с.Івано-Благодатне та 04.12.1990 року вибула з вказаної реєстрації (а.с.7).

Згідно довідки № 1/0530 від 15.03.2018 року секретаря виконкому Первозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, ОСОБА_1 з 1990 року проживає без реєстрації за адресою: вул.Шкільна, 15-А, с.Первозванівка, Кіровоградського району та області (а.с.9).

Згідно довідки № 21/2547/1 від 07.11.2017 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка с.Рудня-Радовелська, Оленівського району, Житомирської області, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 та області, дійсно зверталась до Кіровоградського РС УДМС України в Кіровоградській області із заявою про видачу паспорту громадянина України. Встановленою перевіркою належність вказаної особи до громадянства будь-якої держави не встановлено (а.с.10).

На запит суду головним лікарем Кіровоградської центральної районної лікарні Кіровоградської районної державної адміністрації Кіровоградської області надано довідку № 13 від 08.05.2018 року, а також особову карту ОСОБА_1, з яких вбачається, що ОСОБА_1 з 01.09.1989 року працювала в зазначеній медичній установі на посаді санітарки-буфетниці акушерсько-гінекологічного відділення, на підставі наказу № 158 від 29.08.1989 року. З 11.06.1990 року ОСОБА_1 займала посаду санітарки отоларингологічного відділення на підставі наказу № 98 від 13.06.1990 року. Із займаної посади звільнена 29.05.1995 року на підставі наказу № 82 від 01.06.1995 року (а.с.22, 29-30).

Згідно ч.3 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, які встановлюються в судовому порядку передбачені ч.1 ст.315 ЦПК України, а частиною 3 зазначеної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Як зазначено заявником підставою для звернення із даною заявою є необхідність встановлення юридичного факту - факту постійного проживання на території України, з 24.08.1991 року, як обовязкової умови підтвердження громадянства України та отримання нею паспорта громадянина України.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може повязуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх пяти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Факт постійного та безперервного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року підтверджується поясненнями свідків, ставити під сумнів які у суду не має підстав, поясненнями самої заявниці та наявними у матеріалах справи доказами, якими встановлено її офіційне працевлаштування в Україні в період з 01.09.1989 року по 29.05.1995 року, яке саме по собі неможливе без постійного проживання в Україні.

Пояснення представника заінтересованої особи щодо того, що заявниця могла виїжджати за межі України, чим порушити безперервність свого проживання на території України, не обґрунтовано належними доказами, містить в собі припущення, тому не може братись судом до уваги, згідно ч.6 ст.81 ЦПК України.

Таким чином, судом встановлено факт того, що ОСОБА_1 станом на 24.08.1991 року і по теперішній час постійно проживає на території України, отже її заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Правовідносини, що виникли між учасниками судового розгляду регулюються ст.ст.1, 3 Закону України «Про громадянство України», та п.7, п.44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу від 27 червня 2006 року № 588).

Керуючись ст.ст. 259, 266, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (вул.Шкільна, 15а, с.Первозванівка, Кіровоградського району Кіровоградської області, 27652), заінтересована особа: Кіровоградський районний сектор Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області (вул.Кільцева, 34-б, м.Кропивницький, 25014) про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка с.Рудня-Радовельська, Олевського району, Житомирської області, станом на 24 серпня 1991 року і по теперішній час постійно проживає на території України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 14.06.2018 року.

Суддя