Ухвала

Іменем України

27 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 200/6564/16-ц

провадження № 61-48541 ск 18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: АнтоненкоН. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Дніпровської міської ради на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за скаргою Дніпровської міської ради в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2016 року вказаний позов задоволено частково, встановлено факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_6 та ОСОБА_4 з 2014 року по день смерті ОСОБА_6, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 року, визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 на житловий будинок літ. А-1 загальною площею 35,6 кв. м, та житловою площею - 15.1 кв. м, гараж літ. Б площею 28,1 кв.м, сарай літ. В площею 24,0 кв. м, сарай літ. Г площею 21,4 кв. м, погріб літ. Д площею 26,2 кв. м, вбиральню літ. Е, душ літ. Ж площею 2 кв. м, колодязь № 1, огородження № 2-5, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а також визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 на автомобіль марки Mitsubishi, модель Pajero, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований 09 липня 2008 року в Дніпропетровському ВРЕР-1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року в складі судді Варенко О. П. апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на вказане рішення суду першої інстанції повернуто особі, яка її подала.

Апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції не вирішував питання про права, інтереси та обов'язки Дніпровської міської ради, а тому відсутні правові підстави для прийняття даної апеляційної скарги до розгляду.

У грудні 2018 року Дніпровська міська рада подала до Верховного Суду касаційну скаргу на вказану ухвалу та просить скасувати її як таку, що не ґрунтується на обставинах справи та прийнята з порушенням норм процесуального права.

Зазначала, що спірне майно не входить до складу спадщини, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Апеляційний суд установив, що Дніпровська міська рада як особа, яка не брала участь у справі, звернулась до суду з апеляційної скаргою на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2016 року, та зазначала, що майно, щодо якого заяавлені вимоги в даній справі, не входить до складу спадщини.

Доказів на підтвердежння того, що суд першої інстанції вирішив питання про права, інтереси чи обов'язки Дніпровської міської ради, остання до суду не подала.

Відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не приймали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Обґрунтованим є висновок апеляційного суду про наявність правових підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження за даною апеляційною скаргою, оскільки суд першої інстанції не вирішував питання про права та обов'язки Дніпровської міської ради.

Підстави вважати, що апеляційний суд при розгляді даної апеляційної скарги допустив порушення норм процесуального права, відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з судовим рішенням суду першої інстанції, а тому не заслуговують на увагу, оскільки не мають значення для перевірки дотримання апеляційним судом норм процесуального права при вирішення питання про прийняття апеляційної скарги Дніпровської міської ради в даній справі.

У разі, якщо Дніпровська міська рада вважає порушеними свої права, вона не позбавлена права звернутись до суду з відповідним позовом.

З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Дніпровської міської ради на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат