Постанова

Іменем України

13 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 344/12610/17

провадження № 61-36475св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н.О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

відповідач - виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на постанову апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 квітня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до суду з позовом, у якому просили зобов'язати виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради видати їм ордер на житлову площу квартири АДРЕСА_1, що складається з трьох житлових кімнат, балкону, кухні, коридору та санвузла, житловою площею 56 кв. м, загальною площею 84,6 кв. м, стягнути з відповідача на їх користь 106 660,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 14 серпня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2013 року, частково задоволено їх позов до ОСОБА_8, державного підприємства «Івано-Франківський котельно-зварювальний завод», Івано-Франківського міськвиконкому про переселення, відшкодування моральної шкоди, видачу ордера. Зобов'язано Івано-Франківський міськвиконком видати сім'ї ОСОБА_5 на склад сім'ї з 4 осіб ордер на квартиру АДРЕСА_1.

На виконання цього рішення видано виконавчі листи, але на час звернення з даним позовом до суду рішення не виконано з вини виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради.

Крім того, за час розгляду справи, з метою затягування виконання судового рішення виконкомом Івано-Франківської міської ради умисно змінено нумерацію квартир у будинку.

Посилаючись на протиправні дії виконкому, які позбавили їх родину права на житло, просили позов задовольнити.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 січня 2018 року у складі судді Островського Л. Є. закрито провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

Суд першої інстанції виходив із того, що у даній справі відсутній предмет спору, оскільки ще в липні 2017 року виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради видав позивачам ордер на квартиру АДРЕСА_1.

Постановою апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 квітня 2018 року ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 січня 2018 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що, закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції не з'ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зокрема судове рішення не містить даних про відповідність рішення виконавчого комітета і ордера змісту резолютивної частини рішення Івано-Франківського міського суду від 14 серпня 2013 року.

Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга аргументована тим, що суд неповно дослідив обставини справи, не надав їм належної правової оцінки, у зв'язку з чим дійшов помилкових висновків.

Суд не звернув увагу на те, що у цій справу відсутній предмет спору, оскільки 27 липня 2017 року позивачам видано ордер на житлову площу у квартирі АДРЕСА_1, проте останні його не забрали.

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 подали відзив на касаційну скаргу, в якому просять залишити без змін оскаржуване судове рішення як таке, що ухвалені з додержанням норм процесуального права.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Установлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 14 серпня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2013 року, зобов'язано Івано-Франківський міськвиконком видати сім'ї ОСОБА_5 на склад сім'ї із 4 осіб ордер на квартиру АДРЕСА_1.

На виконання зазначеного рішення суду 03 лютого 2015 року Івано-Франківським міським судом видано чотири виконавчих листи.

Станом на вересень 2017 року рішення не було виконано.

У судовому засіданні відповідач визнав ту обставину, що зв'язку зі зміною нумерації квартир у вказаному будинку, квартирі, яка надана позивачам, присвоєно номер 57.

Між тим, відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області від 27 липня 2017 року № 542, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 видано ордер на квартиру НОМЕР_1.

Апеляційний суд,установивши зазначені обставини, правильно скасував судове рішення місцевого суду та направив справу для продовження її розгляду.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Доводи, на які заявник посилається у касаційній скарзі, були предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін постанову апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 квітня 2018 року, оскільки судове рішення є законним та обґрунтованим.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

В.І. Крат