Справа № 462/4306/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої - судді Румілової Н.М., при секретарі Кіптіла В.М., за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 13.09.2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, в якому зазначив, що 22 квітня 2013 року між АТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем був ОСОБА_3 був укладений договір № 741328 про та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки. Згідно до п. 1.1.4 договору, банком відкрито відповідачу кредит у сумі 2 610 грн. Строк дії кредитної лінії встановлюється на період дії БПК, в тому числі при випуску БПК на новий строк. Платіжна картка діяла до 31.03.2017 року. За користування кредитом відповідач зобов'язався сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах 24 % (п.п. 1.1.4., 3.2 Договору). Згідно з умовами п. 3.2 Договору сплата процентів за Кредитом та за несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно. При надходженні коштів, вони направляються на погашення заборгованості та сплату платежів за кредитом у послідовності, визначеній Правилами. Відповідач не виконав умов договору. Станом 28.08.2017 року розмір заборгованості за Договором становить 4445,28 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість в зазначеному розмірі та судові витрати в розмірі 1600грн.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, додав, що строк позовної давності не сплив, оскільки строк дії картки до 31.03.2017 року, тобто кредитна лінія діяла саме до цього строку, та крім того 9.03.2017 року банк висував вимогу відповідачці про сплату заборгованості.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначила, що погашала кредит тільки протягом першого року з часу отримання картки, в подальшому в неї виникло скрутне матеріальне становище. Вона не отримувала вимогу про повернення кредиту від банку. Вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду з позовом. Просила у позові відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Ст. 526 Цивільного кодексу України вказує, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В судовому засіданні встановлено, що 22 квітня 2013 року між АТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем був ОСОБА_3 був укладений договір № 741328 про та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки. Згідно до п. 1.1.4 договору , банком відкрито відповідачу кредит у сумі 2 610 грн. Строк дії кредитної лінії встановлюється на період дії БПК, в тому числі при випуску БПК на новий строк. Платіжна картка діяла до 31.03.2017 року. За користування кредитом відповідач зобов'язався сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах 24 % (п.п. 1.1.4., 3.2 Договору). Згідно з умовами п. 3.2 Договору сплата процентів за Кредитом та за несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно. При надходженні коштів, вони направляються на погашення заборгованості та сплату платежів за кредитом у послідовності, визначеній Правилами.

У відповідності до п.33. Договору клієнт зобовязаний заборгованість за кредитом у повному обсязі у разі закінчення строку дії БПК| та не продовження її дії на новий строк; звільнення з організації, з якою Банк укладено договір про надання послуг по зарахуванню заробітної плати та інших виплат через поточні рахунки фізичних осіб з використанням платіжних карток.

Пунктом 3.4 передбачено, якщо Банк на основі умов цього Договору вимагає здійснення внесків (платежів), строк яких не настав, або погашення заборгованості за Кредитом, такі внески (платежі) або погашення заборгованості за Кредитом можуть бути здійснені Клієнтом протягом тридцяти календарних днів, з дня одержання повідомлення про таку вимогу Банку. Якщо протягом цього періоду Клієнт усуне порушення умов ць Договору, вимога втрачає чинність.

У відповідності з п. 3.6 Договору у разі виникнення прострочення заборгованості за Рахунком та Кредитом, її непогашення у строки, визначені Правилами, Клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості Банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правилами, тощо.

Судом встановлено, що 09.03.2017 року банком скеровано за місцем проживання відповідача повідомлення № 146 про погашення заборгованості по кредиту, зазначене підтверджується належними доказами.

Суд враховує пояснення відповідача, згідно до яких погашення заборгованості було здійснено тільки протягом першого року з дня його укладання.

У звязку з порушеннями зобовязань у відповідача станом на 28.08.2017 року розмір заборгованості за Договором становить 4445, 28 грн. з яких: залишок боргу за кредитом - 2 572, 51 грн., залишок розстрочених платежів по відсотках - 1 325, 37 грн., розмір нарахованої пені за розстрочення сплати боргу - 315, 74 грн., розмір 3 % від прострочених сум заборгованості - 42, 45 грн., розмір інфляційних втрат - 183, 21 грн., розмір комісії за користування рахунком - 6, 00 грн.

Враховуючи, що заборгованість не погашена, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що позивач не пропустив 3-річний строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається здня, коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина перша та друга ст. 259 ЦК України). Відповідач була обізнана про кінцевий строк дії платіжної картки 31.03.2017 року, строк кредитної лінії був встановлений на період дії картки. Позивач звернувся до суду 13.09.2017 року, тобто в межах позовної давності.

Суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.2,10,11, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, РНОКПП НОМЕР_2, реєстрація проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського управління АТ «Ощадбанк» (, р/р НОМЕР_3) заборгованість за кредитним договором №741328 від 22.04.2013 року у розмірі 4445, 28 грн., та судовий збір у розмірі 1600,00грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст складений 16.07.2018.

Суддя: Н.М.Румілова