АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/378/18 Номер провадження 22-ц/786/1460/18Головуючий у 1-й інстанції Куцин В. М. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С.Б.

Суддів Прядкіної О.В., Хіль Л.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16 квітня 2018 року у складі головуючого судді Куцина В.М.

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив про стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № PLIWA036740610 від 01.10.2017 року у розмірі 4215,40 доларів США, що за курсом 27,86 відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.12.2017 року становить 117441,04 грн., та складається із заборгованості за тілом кредиту - 2739,42 доларів США., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 1075,98 доларів США., заборгованості за пенею за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 400 доларів США, а також понесених судових витрат у розмірі 1762 грн.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16 квітня 2018 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № PLIWA036740610 від 01.10.2007 року в розмірі 4215 (чотири тисячі шістсот сімдесят п'ять) доларів США 40 центів, що за курсом 27,86 відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.12.2017 року складає 117441,04 грн.

Вирішено питання судових витрат. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1762 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів скарги вказує, що заборгованість за вказаним кредитним договором стягнута рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 вересня 2011 року та погашена ним у повному обсязі.

Крім того, вказує на пропуск Банком строку звернення до суду з грошовими вимогами, якщо такі мали місце.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно пункту другому частини першої статті 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 01.10.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № PLIWA036740610, за умовами якого Банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 25505,79 доларів США, строком до 30.09.2014 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у порядку та розмірах, визначених договором.

Свої зобов'язання за кредитним договором Банк виконав, надавши позичальнику кредитні кошти у визначеному кредитним договором розмірі.

Відповідач ОСОБА_2 у свою чергу зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконував.

Задовольняючи позовні вимоги Банку, суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, утворилась заборгованість у сумі 4215, 40 доларів США, яка підлягає стягненню з боржника на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Вирішуючи питання обґрунтованості таких висновків місцевого суду, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та в установлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

По справі встановлено, що рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 вересня 2011 року у справі № 2-875/11, яке набрало законної сили 07 жовтня 2011 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 49910 грн. 50 коп. заборгованості за кредитним договором № PLIWA036740610 від 01.10.2007 року та 619 грн. 11 коп. судових витрат.

Вказаним рішенням суду встановлено, що виконання зобов`язання відповідача за даним кредитним договором було забезпечено договором застави рухомого майна, укладеним 01.10.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2

Не маючи змоги виконувати свої зобов'язання за кредитом відповідач ОСОБА_2 передав позивачеві для реалізації заставний автомобіль.

Після продажу автомобіля виручена сума коштів зарахована у часткове погашення заборгованості за кредитом. За розрахунком позивача ОСОБА_2 має заборгованість перед Банком за вказаним кредитним договором у сумі 6297,14 доларів США, що у перерахунку на гривню становить 49910 грн. 50 коп.

Згідно квитанції Полтавського РУ АТ «Банк Фінанси та Кредит» від 16.01.2013 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перерахував на депозитний рахунок ВДВС Миргородського МРУЮ 55845 грн. 06 коп.

Постановою державного виконавця ВДВС Миргородського МРУЮ від 06.02.2013 року закінчено виконавче провадження за виконавчим листом № 2-875 від 11.10.2011 року у зв'язку з повним виконанням рішення суду. Знято арешт з рахунків та майна ОСОБА_2

Вказане підтверджується також довідкою начальника ВДВС Миргородського МРУЮ № 1938 від 07.02.2013 року.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 4-7) вбачається, що Банк знову звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 простроченої заборгованості за наданим кредитом у розмірі 2739,42 доларів США, що складає еквівалент 76320,24 грн., заборгованості за процентами, нарахованими на залишок простроченої заборгованості за кредитом - 1075,98 доларів США, що складає еквівалент 29976,80 грн., та суми нарахованої пені - 10666,64 долара США, що складає еквівалент 297155,87 грн.

При цьому, загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та відповідно проценти на залишок простроченої заборгованості Банк нараховує з 29.11.2013 року, а пеню - з 01.07.2009 року.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Спеціальна позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Згідно статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Початок перебігу позовної давності встановлено статтею 261 ЦК України.

За загальним правилом частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 267 ЦК України).

Таким чином, початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд.

За умовами кредитного договору сторін № PLIWA036740610 від 01.10.2007 року (пункт 7.1.) зобов'язання позичальника ОСОБА_2 з повернення кредиту та сплати процентів й винагороди Банку визначено щомісячно, починаючи з наступного місяця, у розмірі 312,97 доларів США по 30.09.2014 року включно.

У червні 2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк» пред'явив позов до ОСОБА_2 з вимогою, що ґрунтується на положеннях частини другої статті 1050 ЦК України, щодо дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, тобто змінив строк виконання зобов'язання боржником і з цього часу у позивача виникло право на захист порушеного права судом.

З даним позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду 08.02.2018 року - після спливу позовної давності.

Зважаючи на заяву відповідача ОСОБА_2 про застосування позовної давності, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та ухвалення по справі нового рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» з підстав, передбачених частиною четвертою статті 267 ЦК України. Про поважність причин пропущення позовної давності позивач суду не повідомляв та відповідних обставин не доводив.

Ухвалюючи нове рішення по справі, апеляційний суд за правилами частин першої, тринадцятої статті 141 ЦПК України відповідно змінює розподіл судових витрат між сторонами.

Сплачені ОСОБА_2 згідно квитанції № 31926944 від 10 травня 2018 року кошти з оплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2643 гривні 00 копійок підлягають стягненню з позивача.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16 квітня 2018 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2643 гривні 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя підпис С.Б. Бутенко

Судді: підпис О.В. Прядкіна

підпис Л.М. Хіль

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області С.Б. Бутенко