Номер провадження: 22-ц/785/3525/18
Номер справи місцевого суду: 2-3598/11
Головуючий у першій інстанції Коваленко О.Б.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Калараш А.А.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, на рішення Київського районного суду м. Одеси, ухвалене під головуванням судді Коваленко О.Б. 08 листопада 2013 року у м. Одеса, -

встановила:

У березні 2011 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості (т.1, а.с. 3-6).

В обґрунтування позову ПАТ «Державний ощадний банк України» посилався на те, що 07 вересня 2007 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено Договір відновлюваної кредитної лінії № 1925-н. Відповідно до умов договору та додаткової угоди №1, додаткової угоди №2, ВАТ «Державний ощадний банк України» надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 396 000 доларів США, терміном до 07 вересня 2017 року зі сплатою 13,5 % відсотків. 07 вересня 2007 року, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір, згідно якого відповідач ОСОБА_2 передав в іпотеку земельну ділянку площею 0,0316 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1, та садовий будинок за адресою: м. АДРЕСА_2.

Як вказував позивач, ОСОБА_2 припинив виплачувати кредит та відсотки по кредиту №1925-н від 07 вересня 2007 року, в результаті чого станом на 10 липня 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 708 150, 20 доларів США, яка складається з наступного: строковий основний борг по кредиту у розмірі 206 250 доларів США; прострочений основний борг по кредиту у розмірі 189 750 доларів США; прострочені проценти за користуванням кредитом за період з 01 липня 2007 року по 10 липня 2013 року у розмірі 201 698, 84 доларів США; пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01 жовтня 2009 року по 10 липня 2013 року у розмірі 51 725, 36 доларів США, що складає 413 440, 80 гривень; пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01 жовтня 2009 року по 10 липня 2013 року у розмірі 58 726 доларів США, що складає 469 396, 92 гривень. Позивачем на ім'я відповідача були направлені вимоги про сплату заборгованості по кредиту, однак, ніяких дій по виплаті кредитної заборгованості відповідач не здійснив, у зв'язку із чим позивач вимушений був звернутися до суду.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2013 року позов ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України», заборгованість за кредитним договором №1925-н від 07 вересня 2007 року у розмірі 708 150, 20 доларів США, яка складається з наступного: строковий основний борг по кредиту у розмірі 206 250 доларів США; прострочений основний борг по кредиту у розмірі 189 750 доларів США; прострочені проценти за користуванням кредитом за період з 01 липня 2007 року по 10 липня 2013 року у розмірі 201 698, 84 доларів США; пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01 жовтня 2009 року по 10 липня 2013 року у розмірі 51 725, 36 доларів США, що складає 413 440,80 гривень; пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01 жовтня 2009 року по 10 липня 2013 року у розмірі 58 726 доларів США, що складає 469 396, 92 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» витрати по оплаті: державного мита у розмірі 1 700 гривень, та інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 120 гривень (т. 1, а.с. 193-195).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість судового рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме, на думку апелянта, в матеріалах справи відсутні письмові докази виконання Банком умов Договору відновлюваної кредитної лінії № 1925-н, відсутні документи, що підтверджують розмір заборгованості, судова економічна експертиза по справі не проводилась (т. 2, а.с. 52-53).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 вересня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 було укладено договір відновлюваної кредитної лінії № 1925-н. Відповідно до умов договору та додаткової угоди №1, додаткової угоди №2 Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 396 000 гривень, терміном до 07 вересня 2017 року зі сплатою 13,5 % відсотків. 07 вересня 2007 року, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, згідно якого відповідач ОСОБА_2 передав в іпотеку земельну ділянку площею 0,0316 га, розташована за адресою: м.Одеса, вул. АДРЕСА_3 та садовий будинок за адресою: АДРЕСА_4.

Відповідач ОСОБА_2 припинив виплачувати кредит та відсотки по кредиту №1925-н від 07 вересня 2007 року, в результаті чого станом на 10 липня 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 708 150, 20 доларів США

У відповідності до ст. 525 ЦК України, не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України - одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» та згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2011 року № 502 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2003 року № 261» 07 червня 2011 р. проведено державну реєстрацію зміни до Статуту ВАТ «Ощадбанк», відповідно до яких змінено назву Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України».

Згідно ст.7 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та статуту банку, держава здійснює і реалізує повноваження власника щодо акцій, які їй належать у статутному капіталі банку через органи управління банком - наглядову раду банку, яка здійснює контроль за діяльністю банку з метою збереження залучених у вклади грошових коштів, забезпечення їх повернення вкладникам і захисту інтересів держави як акціонера державного банку.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що неодержання Банком прибутку від виконання банківських операцій може призвести до порушення фінансового стану установи, акції якої повністю належать державі, а відтак до зменшення надходжень до бюджету в якості платежів та податків, що негативно вплине на можливості кредитування вітчизняного виробника, розвитку ощадної справи, всебічного банківського обслуговування юридичних та фізичних осіб.

При викладених обставинах суд обґрунтовано визнав за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України», заборгованість по виплаті кредиту № 1925-н від 07 вересня 2007 року у розмірі 708 150, 20 доларів США, та судові витрати.

Колегія суддів вважає необґрунтованим довід апеляційної скарги ОСОБА_2, що матеріали справи не містять письмових доказів виконання Банком умов Договору відновлюваної кредитної лінії № 1925-н, відсутні документи, які підтверджують розмір заборгованості, оскільки вказане спростовується доданими до позовної заяви копіями Договору відновлюваної кредитної лінії № 1925-н від 07 вересня 2007 року, Додаткової угоди №1 від 13 листопада 2008 року, Додаткової угоди №2 від 30 грудня 2008 року, Іпотечного договору від 07 вересня 2007 року, зі змісту яких вбачається, що апелянт ознайомився з умовами вказаних договорів та погодився із ними, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_2 на кожному документі. Крім того, як вбачається із заперечень ОСОБА_2 на позовну заяву ПАТ «Державний ощадний банк України» від 24 січня 2012 року, останній визнає факт укладення Договору відновлюваної кредитної лінії та додаткових угод до нього, і від зобов'язань по сплаті грошових коштів за договорами не відмовляється (т.1, а.с.87-107).

Колегія суддів також приймає до уваги той факт, що відповідач умови та факт укладання спірних Договорів у встановленому законом порядку не оскаржив.

До матеріалів справи позивачем доданий розрахунок заборгованості ОСОБА_2 за Договором відновлюваної кредитної лінії № 1925-н від 07 вересня 2007 року (т.1, а.с. 20-26), на спростування якого апелянтом не додано жодного належного та допустимого доказу.

Безпідставним є посилання у апеляційній скарзі ОСОБА_2 на те, що по справі не проводилась судова економічна експертиза, оскільки апелянт із відповідним клопотанням до суду першої інстанції, під час розгляду справи, не звертався.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2013 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2013 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 21 грудня 2018 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.А. Калараш

О.М. Таварткіладзе