Справа № 161/6483/18
Провадження № 2/161/2225/18
У Х В А Л А

03 жовтня 2018 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Царюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк заяву ОСОБА_1 Ігорівни про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаною заявою. В обґрунтування заяви посилається на те, що в провадженні суду перебуває справа за її позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним. 13.06.2018 року Луцьким міськрайонним судом по справі призначено судово-психіатричну експертизу. У звязку з тим, що спірному будинку проживають відповідачі і вони мають можливість оформити будинок на себе, так як на даний час вони вчиняють заходи щодо оформлення спадщини, що свідчить про бажання зробити розгляд справи неможливим, то вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження. Просить суд винести ухвалу про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти ОСОБА_3, ОСОБА_4 дії по відчуженню будинку №14 по вул.. Калинова в м. Луцьку Волинської області ними особисто чи по дорученню через третіх осіб.

Вивчивши заяву, обєктивно оцінивши всі докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви у їх сукупності і вирішення по суті, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 про забезпечення позову підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до статті 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Судом при розгляді заяви встановлено, і це вбачається із змісту самої заяви, що з боку відповідачів вчиняють дії щодо оформлення права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5

Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до повного відчуження майна відповідачами, що значно утруднить виконання рішення суду в даній справі, або взагалі унеможливить його виконання.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що заявник, використовуючи своє право, яке передбачено чинним законодавством України, просить суд вжити заходи забезпечення позову, то суд приходить до висновку, про задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову до вирішення справи по-суті та винесення рішення, так як невжиття таких заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 ОСОБА_1 Ігорівни про забезпечення позову задовольнити повністю.

Заборони ОСОБА_3, ОСОБА_4 вчиняти дії по відчуженню будинку №14 по вул. Калинова в м. Луцьку Волинської області ними особисто чи по дорученню через третіх осіб.

Копію ухвали для виконання направити у відділ ДВС м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з моменту її підписання суддею. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В.В. Ковтуненко