Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 477/2442/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

27 вересня 2018 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Довженко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1про стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

30 листопада 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПРИВАТБАНК(далі - позивач) звернулося до Жовтневого районного суду Миколаївської областіз позовом до ОСОБА_1(далі - відповідач) про стягнення з відповідача 51428 грн. 96 коп., з яких: 1796 грн. 35 коп. - заборгованість за кредитом; 42710 грн. 49 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3996 грн. 93 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 2425 грн. 19 коп. штраф (процентна складова), у звязку із неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами 10.11.2011 кредитного договору № б/н, а також про стягнення судових витрат у справі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 10.11.2011 між сторонами укладено договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1800 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на порушення відповідачем умов кредитного договору, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредиту, процентам за користування ним, комісію, пеню та штраф, що станом на 16.10.2017 складає 51428 грн. 96 коп.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 грудня 2017 року, на підставі ст. 122 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), чинного на час звернення позивача до суду, у вказаній цивільній справі відкрито провадження.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07 лютого 2018 року цивільну справу № 477/2442/17 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, за територіальною підсудністю направлено на розгляд до Миколаївського районного суду Миколаївської області.

05 березня 2018 року вказана цивільна справа надійшла до Миколаївського районного суду Миколаївської області та, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 березня 2018 року розподілена головуючому судді Терентьєву Г.В.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Миколаївського районного суду Миколаївської області № 29 від 26 березня 2018 року, у зв'язку з довготривалим перебуванням судді Терентьєва Г.В. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 477/2442/17 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 березня 2018 року вказана цивільна справа розподілена головуючому судді Шароновій Н.О.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28 березня 2018 року цивільну справу № 477/2442/17 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, суддею Шароновою Н.О. прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду.

У судове засідання представник позивача, належним чином повідомленого про судове засідання, не з'явився, з поданого до суду одночасно з позовною заявою клопотання вбачається, що позивач позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без участі його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з'явилася без повідомлення причин; відзив не подала.

Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке:

10.11.2011 між позивачем та відповідачем ОСОБА_2, яка 19.08.2015 змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_2 на ОСОБА_1, укладаючи шлюб із ОСОБА_3, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 6 від 29.03.2018, укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1800 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), відповідно до умов якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Щодо зміни кредитного ліміту позивач керується п. п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та позивачем ОСОБА_4, що підтверджується підписом відповідача у заяві.

Позивач нараховує проценти за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку з розрахунку 360 календарних днів на рік, що встановлено п. 2.1.1.12.6. Правил користування платіжною карткою.

Одночасно пунктом 1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно з п. 1.1.3.1.9 Договору. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення клієнта.

Відповідно до п. 1.1.2.3. Умов та правил надання банківських послуг до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснення операції по картрахункам.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні відповідачем строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, відповідач зобовязаний сплатити позивачу штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій.

Відповідач користувався встановленим лімітом, при цьому свої зобовязання за кредитним договором в частині погашення основної заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов кредитного договору, відповідач належним чином не виконує.

Неналежним виконанням зобовязань за договором № б/н від 10.11.2011 відповідач порушує умови договору, права позивача, та вимоги ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Також, згідно з положеннями ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частинами 1 та 2 статті 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 10.11.2011 станом на 16.10.2017 у відповідача існує заборгованість перед позивачем у розмірі 51428 грн. 96 коп., з яких: 1796 грн. 35 коп. - заборгованість за кредитом; 42710 грн. 49 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3996 грн. 93 коп. - заборгованість за комісією; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 2425 грн. 19 коп. штраф (процентна складова).

За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп., сплачений позивачем за платіжним дорученням № PROM7B9ЕМY від 07.11.2017.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141, ст. ст. 258, 259, 264, 265, 280 - 282 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1про стягнення кредитної заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК (; МФО 305299; рах. № 3111; місцезнаходження 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д) заборгованість за кредитним договором від 10.11.2011 у сумі 51428 грн. 96 коп., з яких: 1796 грн. 35 коп. - заборгованість за кредитом; 42710 грн. 49 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3996 грн. 93 коп. - заборгованість за комісією; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 2425 грн. 19 коп. штраф (процентна складова), а також 1600 грн. 00 коп. судовий збір.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н. О. Шаронова

27.09.2018