ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5217/17
провадження № 2/753/3927/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2018 р. Дарницький районний суд м.Києва в складі судді

Вовка Є.І., за участю секретаря судового засідання Крамарчук А.О., в приміщенні Дарницького районного суду м.Києва, в судовому засіданн по розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" щодо визнання неправомірними дій по розгляду заяви та зобов"язання надати відповідь на заяву,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" щодо визнання неправомірними дій по розгляду заяви та зобов"язання надати відповідь на заяву.

Проте, до Дарницького районного суду міста Києва також надійшла заява ОСОБА_3 про відвід судді Вовка Є.І., який, зокрема мотивований тим, що вказана позовна заява неодноразово переглядалася в апеляційній інстанції. Позивач також посилається на ст. 37 ЦПК України щодо недопустимості повторної участі судді в новому розгляді цієї самої справи, якщо відбулося скасування ухвали про закриття провадження у справі та вбачає в діях судді дискримінацію по відношенню до нього.

З огляду на зазначене у заявника виникають об'єктивні сумніви у неупередженості та об'єктивності головуючого судді.

Отже, встановлено наступне - відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об"єктивності судді.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Підстави для відводу судді передбачені ст.36 ЦПК України.

Зокрема, згідно з п.5) ч.1 вказаної статті суддя не може розглядати справу і підлягає відводу ( самовідводу ), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об"єктивності та неупередженості судді.

При цьому, згідно з ч.4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України, відвід має бути вмотивованим.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, то вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов'язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П'єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб'єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об'єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект.

Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об'єктивному розгляді справи.

Разом з тим, вважаю, що посилання заявника на наявність підстав для відводу судді не є достатньо обгрунтованими, у зв"язку з чим заява про відвід судді підлягає вирішенню іншим суддею, визначеним в порядку ст.33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.36 ,40, 252, 253, 259 - 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_3 про відвід судді Вовка Є.І. передати до канцелярії суду для визначення іншого судді в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України для вирішення питання про вказаний відвід.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки Дарницького районного суду м. Києва: https://court.gov.ua/sud2602/.

СУДДЯ: