ПОСТАНОВА

Іменем України

06 липня 2018 року м. Кропивницький

справа № 396/1284/17

провадження № 22-ц/781/1029/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

ОСОБА_1 (головуючий, суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3

учасники справи:

позивач ОСОБА_4

відповідачі Державна казначейська служба України

третя особа - прокуратура Кіровоградської області

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справицивільну справу за апеляційними скаргами Заступника прокурора Кіровоградської області та Державної казначейської служби України в особі ГУ Державної казначейської служби України у Кіровоградській області на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2018 рокуу складі судді Шепетька В.І. і

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України в особі ГУ Державної казначейської служби України, третя особа - прокуратура Кіровоградської області, та просив стягнути з відповідача за рахунок державного бюджету на його користь в рахунок відшкодування завданою йому неправомірними дями моральної шкоди в розмірі 10000 грн.

Позовна заява мотивована тим, що в провадженні СВ Новоукраїнського РВ УМВСУ знаходиться кримінальне провадження №0000465 від 21.06.2014 за повідомленням ОСОБА_4 про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч.1 ст.126 КК України, а саме умисного завдання ударів, які заподіяли фізичний біль і не спричинили тілесних ушкоджень.

В ході досудового розслідування кримінальне провадження неодноразово закривалося, проте кожного разу постанови про закриття кримінального провадження скасовувалися ухвалами слідчого судді та матеріали кримінального провадження поверталися для відновлення досудового розслідування.

До цього часу остаточного процесуального рішення по кримінальному провадженні не прийнято, що порушує права позивача як потерпілого.

Бездіяльність прокурора, який не здійснює належного контролю за проведенням досудового розслідування, порушує віру позивача в обєктивне досудове розслідування та правосуддя в цілому, обмежують його право на судовий захист його прав, він відчув абсолютну безпомічність перед посадовими особами державної влади.

Внаслідок бездіяльності слідчого та прокурора позивач змушений був витрачати час на збирання доказів, складання документів, звернення до суду та приймати участь в судових засіданнях, у звязку з чим у нього було порушено нормальний уклад життя, переносив стреси та нервування, кожне судове засідання у справі призводить до поглиблення стресу.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 7000 (сім тисяч) грн. за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що обставинами справи доведено протиправну бездіяльності прокурора протягом тривалого часу, така бездіяльність заподіяла моральну шкоду позивачеві, адже кожен факт незаконного порушення прав та інтересів викликає у повноцінної адекватної людини негативні почуття та емоції.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Кіровоградської області просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не враховано, що процесуальні рішення на які посилається позивач та розцінює як бездіяльність є предметом оскарження відповідно до правил ст.303 КПК України.

В апеляційній скарзі Державна казначейська служба України в особі Голованого управління Держановної казначейської служби у Кіровоградській області просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, не довів ті обставини, які були встановлені під час розгляду справи, та зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, що у свою чергу стало причиною порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні СВ Новоукраїнського РВ УМВС України у Кіровоградській області (на даний час СВ Новоукраїнського ВП ГУНП у Кіровоградській області) перебувало кримінальне провадження №0000465 від 21.06.2014 року за повідомленням ОСОБА_4 про вчинення ОСОБА_5 відносно нього протиправних дій заподіяння тілесних ушкоджень. Попередня кваліфікація кримінального провадження була за ч.1 ст.125 КК України, згодом кваліфікація була змінена на - ч.1 ст.126 КК України, а саме умисне завдання ударів, які заподіяли фізичний біль і не спричинили тілесних ушкоджень. Станом на день розгляду справи суду не надано доказів про наслідки досудового розслідування кримінального провадження.

Прокурором неодноразово виносились постанови про закриття вказаного кримінального провадження, які скасовувалися ухвалами слідчого суддді від 17.06.2015, 02.12.2015, 02.03.2017 (а.с.38-42).

Підставами для скасування цих постанов визнавалося непроведення протягом тривалого часу усіх необхідних слідчих дій, що порушує права потерпілого ОСОБА_4 на захист його інтересів протягом розумного строку. Вказані ухвали слідчих суддів оскарженню не підлягали, а тому набували законної сили негайно після постановлення.

Крім цього, ухвалою слідчого судді від 11.08.2016 задоволено скаргу позивача, визнано протиправною бездіяльність прокурора щодо неприйняття рішень у цьому кримінальному провадженні та зобовязано орган досудового розслідування та прокурора прийняти в 60-денний строк остаточного процесуального рішення, згідно положень ст.283 КПК України.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не було закінчено протягом тривалого часу, в чому суд вбачає протиправну бездіяльність, зважаючи на невисоку складність подібної категорії справи, відсутності зловживань з боку потерпілого ОСОБА_4 Такий тривалий строк досудового розслідування, як випливає із досліджених ухвал слідчих суддів, викликаний невиправданим зволіканням як слідчого, так і відсутністю належного процесуального контролю з боку прокурора, що у свою чергу призводило до порушення прав потерпілого ОСОБА_4

Матеріалами справи підтверджується, що в провадженні СВ Новоукраїнського РВ УМВС України у Кіровоградській області (на даний час СВ Новоукраїнського ВП ГУНП у Кіровоградській області) перебувало кримінальне провадження №0000465 від 21.06.2014 року за повідомленням ОСОБА_4 про вчинення ОСОБА_5 відносно нього протиправних дій заподіяння тілесних ушкоджень.

Ухвалою слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградськоїх області від 17.06.2015 скасовано постанову заступника прокурора Новоукраїнського району Кіровоградської області від 08 червня 2015 року про закриття кримінального провадження №0000465 від 21.06.2014 року (а.с.39).

Ухвалою сдідчого судді Новоукрахїнського районного суду Кіровоградської області від 02.12.2015 скасовано постанову прокурора Новоукраїнського району від 28 липня 2015 року про закриття кримінального провадження №0000465 від 21.06.2014 року та зобовязано прокурора організувати відновлення кримінального провадження, проведення слідчих дій для повного та обєктивного встановлення обставин кримінального провадження і прийняття законног рішення (а.с.40-42).

Ухвалою сдідчого судді Новоукрахїнського районного суду Кіровоградської області від 02.03.2017 скасовано постанову прокурора Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області від 11 жовтня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000465 від 21.06.2014 року та зобовязано прокурора організувати відновлення кримінального провадження, проведення слідчих дій для повного та обєктивного встановлення обставин кримінального провадження і прийняття законног рішення (а.с.38).

Як свідчить тлумачення статті 1176 ЦК шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності умов для застосування частини першої статті 1176 ЦК, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто на основі загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК).

Аналогічний висновок про застосування статей 1166, 1167, 1173, 1174, 1176 ЦК зроблено Верховним Судом України у постанові від 25 травня 2016 року у справі № 6-440цс16.

За правилами статтями 23, 1167 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Як свідчить тлумачення статей 23, 1174 ЦК моральна шкода, завдана фізичній особі незаконною бездіяльністю посадової особи при здійсненні нею своїх повноважень відшкодовується державою і при визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до вимог статті 1174 ЦК обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна, шляхом списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що тпозивачу завдано моральної шкоди невиправданим зволіканням слідчого так і відсутністю належного процесуального контролю прокурора.

Суд першої інстанції не звернув уваги, що позов предявлено лише до Державної казначейської служби України в особі ГУ Державної казначейської служби України у Кіровоградській області, тоді як орган досудового розслідування, діями якого (бездіяльністю), як зазначає позивач йому заподіяно моральну шкоду, до участі у справі в якості відповідача не залучено.

Порядок залучення до участі у справі співвідповідача визначено ст.51 ЦПК України.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обовязковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обовязки осіб, що не були залучені до участі у справі.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права.

Оскільки залучення іншої особи в якості співвідповідача передбачає розгляд справи спочатку на стадії розгляду справи судом першої інстанції, виходячи з того, що на стадії апеляційного розгляду справи правила щодо заміни відповідача або залучення співвідповідача не можуть бути застосовані, то оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові, що не перешкоджає позивачу звернутися до суду з таким же позовом до всіх належних відповідачів.

Керуючись ст.ст. 374,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Заступника прокурора Кіровоградської області та Державної казначейської служби України в особі ГУ Державної казначейської служби України у Кіровоградській області задовольнити.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2018 рокускасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позовуОСОБА_4 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя С.І.Мурашко

Судді А.М.ОСОБА_6 ОСОБА_3