Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/303/18

28 вересня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Флоряк Д.В.

секретаря Буратчук О.В.

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача - адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди від затоплення квартири ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13.02.2018 року звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої затопленням квартири.

Свої вимоги мотивує тим, що вона проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 на першому поверсі двохповерхового будинку, а над нею поверхом вище знаходиться квартира №2, яка належить відповідачу ОСОБА_4 18.01.2018 року з вини відповідача сталося затоплення її квартири водою. На цей час вона (позивач) знаходилася на лікуванні в кардіологічному відділенні Надвірнянської ЦРЛ. Через затоплення вона змушена була перервати лікування для того, щоб поприбирати у своїй квартирі, висушувати речі, килими та хідники. Зазначає, що факт затоплення її квартири з верхнього поверху підтверджується актом комісії КП «Надвірнянський житловик» від 18.01.2018р., згідно якого з верхнього поверху стікала вода та в її ванній кімнаті пошкоджено 4 кв.м. стелі, 8 кв.м. стіни, здулось 4 кв.м. плитки та 2 кв.м. дощаної підлоги в коридорі, в кухні пошкоджено 3 м. відкосу та 1 кв.м. стіни. Також згідно акту КП «Надвірнаводоканал» від 18.01.2018 р. щодо обстеження внутрішньо-будинкових мереж водопостачання та водовідведення квартир № 1 та № 2, за яким стояки загального користування сухі та знаходяться в справному стані, ніяких підтікань та аварійних станів не виявлено. Через затоплення квартира потребує ремонту, вартість якого за висновком спеціалістів складає 3357 грн. Добровільно провести ремонт чи відшкодувати завдану їй шкоду відповідачка відмовляється, в зв"язку з чим вона змушена була звернутися в суд з даним позовом. Крім майнової шкоди, як зазначає позивач, їй було заподіяно і моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 3000 грн. Моральна шкода полягає в порушенні її права власності внаслідок пошкодження квартири водою. Наслідки затоплення тримають її у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім'ї та зі знайомими. Залиття квартири створило для неї дискомфорт та нервове напруження, оскільки вона постійно відчуває в квартирі сирість, вологу та запах плісняви. Всі приміщення квартири: санвузол, кухня та коридор мають сліди від затоплення, які негативно впливають на її здоров'я, порушують спокій, погіршують настрій, що приводить до фізичних та нервових розладів. Зазначає, що вона витратила багато часу та нервів на поїздки до оцінювача, житлово-комунальних підприємств та органів влади з метою визначення вартості відновлювальних робіт, отримання необхідних документів, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сім'ю та своє лікування. Тому просить суд стягнути з відповідача на її користь спричинену майнову шкоду в розмірі 3357 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Позивач ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підтав, наведених в позовній заяві та просять позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник заперечили проти задоволення позову, оскільки вона не затоплювала квартиру позивача. Зазначила також, що при складенні акту КП «Надвірнянський житловик» від 18.01.2018 року вона не була присутня, оскільки їй не було відомо про прибуття комісії та будь-яке обстеження в її квартирі не проводилося. Затоплення квартири могло статися через можливе пошкодження централізованих труб, доступ до яких здійснюється через квартиру позивача. Окрім того на даний час в липні поточного року позивач відчужила квартиру, а тому на даний час немає права на відшкодування будь-якої шкоди.

Суд, вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, її представника-адвоката ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_4, її представника-адвоката ОСОБА_3, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.81 ЦПК України і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та з'ясувавши фактичні обставини справи приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ч. 1 ст. 19 ЦПК України зазначає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві власності належала двокімнатна квартира за адресою м. Надвірна, майдан Шевченка, 38/1, в якій вона проживає і на даний час (а.с. 76).

Також встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.06.2013 року квартира №2 в будинку №38 по майдану Шевченка в м.Надвірна належить ОСОБА_4 (а.с.61-63).

Згідно копії акту комісії КП «Надвірянський житловик» від 18.01.2018 року в квартирі №1, що в м. Надвірна, м-н Шевченка, 38, виявлено затоплення з верхнього поверху. У ванній кімнаті пошкоджено 4 кв.м. стелі, 8 кв.м. стіни, здулось 4 кв.м. плитки та 2 кв.м. дощаної підлоги в коридорі, в кухні пошкоджено 3 м. відкосу та 1 кв.м. стіни (а.с.3).

Відповідно до копії акту комісії КП «Надвірнаводоканал» від 18.01.2018 року в процесі обстеження внутрішньо-будинкових мереж водопостачання та водовідведення квартир №1 та №2, що в м. Надвірна, м-н Шевченка, 38 виявлено, що водопровідні стояки загального користування сухі та знаходяться у справному стані, ніяких підтікань та аварійних станів не виявлено (а.с.4).

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Наведене свідчить про те, що цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди (такі правові висновки викладені і в ухвалах ВССУ від 30 листопада 2016 року у справі № 760/15560/15-ц; від 7 червня 2017 року у справі № 638/3357/15-ц; від 9 серпня 2017 року у справі № 208/5292/14-а).

Зі змісту актів від 18.01.2018 року вбачається, що залиття квартири відбулося з вище розташованої квартири, у ванній кімнаті.

Свідок ОСОБА_6, допитана в судовому засіданні під присягою, зазначила, що позивач 18.01.2018 року перебувала на лікуванні в лікарні. Вона, як соціальний працівник, допомагає позивачу та періодично відвідує її по місцю проживання. Коли вона відкрила двері квартири позивача, то побачила на підлозі і на стелі воду у ванній кімнаті і в коридорі. Вода текла зі стелі з вище розташованої квартири. Про це вона відразу ж повідомила позивача, яка того ж дня повернулася додому та викликала відповідні комунальні служби, які зафіксували факт затоплення.

Допитана в судовому засіданні під присягою свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона проживає в тому ж житловому будинку, що і сторони по справі. Відповідач, яка успадкувала квартиру №2, з осені 2016 року здає її тимчасовим жильцям. 18.01.2018 року до неї прибігла позивач і повідомила, що її затопили з квартири №2. У ванній кімнаті позивача вона побачила, що вода текла зі стелі і була на підлозі.

Свідок ОСОБА_8, допитаний в судовому засіданні під присягою, зазначив, що він як депутат міської ради, був присутній при складанні актів стосовно затоплення квартири позивача та огляду загальних мереж водопостачання 18.01.2018 року. У квартирі позивача була вода на підлозі і потьоки на стіні, від стелі до підлоги стіни були мокрі. У квартирі відповідача розливу води не виявили.

Допитаний в судовому засіданні під присягою свідок ОСОБА_9 пояснив, що він є начальником дільниці «Центр» КП «Надвірнянський житловик». 18.01.2018 до них поступив виклик з приводу затоплення квартири №1 по м-ну Шевченка, 38 в м.Надвірна. при огляді квартири позивача було виявлено, що стеля квартири була моркра, з неї капала вода по всій площі. Вода також текла з лампочки, підлога також була мокра. Через деякий час їм відкрили квартиру зверху, але протікання води вони там не виявили.

Суд не бере до уваги пояснення свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, оскільки вони перебувають у родинних та дружніх відносинах з відповідачем та прямо заінтересовані в результаті розгляду даної справи. Окрім того з їх пояснень вбачається, що в квартирі відповідача було сухо і будь-який підтікань не виявлено.

Та обставина, що відповідач заперечує проти акту, не може бути підставою для звільнення її від відповідальності.

Відповідно до ч.ч.4,5 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам інших громадян.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом.

За нормою частини другої ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у багатоквартирному будинку належать на праві спільної сумісної власності механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири.

З урахуванням того, що утримання квартир, що належать на праві власності громадянам є їх обов'язком, а також виходячи з того, що за протікання води відповідальність несе власник квартири, суд вважає, що вина відповідача у спричиненні залиття квартири позивача, яке мало місце 18.01.2018 року - є доведеною.

На підтвердження розміру шкоди, завданої залиттям, позивач надала зведений кошторисний розрахунок, складений інженером-проектрувальником ОСОБА_12 08.02.2018 року, відповідно до якого, розмір матеріального збитку завданого внаслідок залиття квартири в м. Надвірна, по вул. Шевченка, 38/1 гр. ОСОБА_1 становить 3357 гривень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом..

Аналіз ст. ст. 151, 177, 179 ЖК УРСР, ст. 322 ЦК України свідчить про те, що власник зобов'язаний утримувати жилі приміщення, підтримувати санітарно-технічне та інше обладнання у належному стані, дотримуватись Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 ( із внесеними змінами та доповненнями).

За таких обставин, встановивши факт залиття квартири позивача, причину та розмір завданої шкоди його майну та враховуючи, що відповідач як власник квартири на час виникнення спірних правовідносин не довела відсутність її вини у заподіянні шкоди, суд прийшов до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири у повному обсязі.

Щодо відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст. 1167 ЦК України).

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому доведенню у спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди. Позивач довів задану йому шкоду, протиправність дій відповідача, причинний зв'язок між ними, а відповідач у відповідності до положень статей 12, 76-81 ЦПК України це не спростував і не довів відсутність своєї вини.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України полягає у душевних стражданнях, яка фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а такожз урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Таким чином, суд виходить із того, що затоплення квартири призвело до змін в житті позивача та з урахуванням характеру страждань, обсягу заподіяної шкоди суд вважає, що сума в 500 гривень буде достатньою грошовою компенсацією завданої позивачу моральної шкоди.

Тому, оцінюючи здобуті та досліджені докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними і підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача ОСОБА_4 слід стягнути в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

На підставі ст.ст. 4, 23, 319, 322, 1166 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 76-81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 3357 грн. матеріальної шкоди, завданої затопленням квартири та 500 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 3857 грн.

В решта позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Флоряк Д.В.

Повний текст рішення виготовлено 08.10.2018 року