Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1646/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.07.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючий-суддя Рішко Г.І., секретар судового засідання Стрижак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1, інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_2, звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 14.09.2010 року помер батько позивача - ОСОБА_4, а 10.07.2012 року - мати - ОСОБА_5. Після їх смерті залишилося спадкове майно, а саме дві земельні ділянки площею по 0,6000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Неветленфолівської сільської ради в урочищі "Сомогат", які належали батькам позивача. Заповіт залишено не було. За прийняттям спадщини позивач звернувся до нотаріуса, однак останнім йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкові земельні ділянки. Позивач просить суд визнати за ним право власності на спірні земельні ділянки після смерті батьків.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

Представник позивача подала до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі. Вимоги заяви підтримують повністю та просять суд такі задоволити.

Відповідачем подано до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує відносно заявлених позовних вимог.

Представник третьої особи, повідомлений про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не зявився, заяв та клопотань не подавав. Розгляд справи проведено без його участі на підставі поданих доказів.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне.

14.09.2010 р. в с.Неветленфолу Виноградівського району Закарпатської області помер батько позивача ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №248811 від 26.04.2018 року.

10.07.2012 р. в с.Неветленфолу Виноградівського району Закарпатської області померла мати позивача ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №141662 від 11.07.2012 року.

Після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відкрилась спадщина, що складалася із двох земельних ділянок площею по 0,6000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Неветленфолівської сільської ради в урочищі "Сомогат", які належали батькам позивача. Заповіту за життя ним не залишено.

Спадкоємцями до майна померлого є сторони по справі.

Позивач подав заяву про прийняття спадщини після смерті батьків до Виноградівської районної державної нотаріальної контори.

Відповідач із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася, заперечень щодо задоволення позовних вимог немає.

Позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Згідно довідок виконавчого комітету Неветленфолівської сільської ради №№571/02-30 та 570/02-30 від 10.05.2018 року до дня смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4, останні були зареєстровані та проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1.

З листа відділу у Виноградівському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області №29-7-0.19-416/105-18 від 22.05.2018 року слідує, що за ОСОБА_4 зареєстрований державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЗК №035150 від 16.11.1999 року, реєстраційний номер 1540, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та території Неветленфолівської сільської ради, площею 0,60 га. За ОСОБА_5 зареєстрований державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЗК №035149 , реєстраційний номер 1539, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та території Неветленфолівської сільської ради, площею 0,60 га.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України (2003 р.).

Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів

захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно приписів ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 і та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до ч.1 ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку та право постійного користування нею виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно із ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець після смерті спадкодавців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 має законне право на визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті батьків.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОК НОМЕР_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на:

- земельну ділянку площею 0,60 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Неветленфолівської (Дяківської) сільської ради Виноградівського району Закарпатській області в урочищі "Сомогат", в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 14.09.2010 року;

- земельну ділянку площею 0,60 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Неветленфолівської (Дяківської) сільської ради Виноградівського району Закарпатській області в урочищі "Сомогат", в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 10.07.2012 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної іннстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення копії рішення суду.

ГоловуючийОСОБА_6