Справа № 485/1116/18
Провадження № 2/485/587/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Шеремет Ю.Є.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду м.Снігурівка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 вересня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тисменицького районного управління юстиції Івано-Франківської області зареєстрували шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу дітей не мають. Протягом останніх трьох років у сім'ї почалися непорозуміння, що призводили до тривалих суперечок та небажання спілкуватися один з одним. З квітня 2018 року припинили спільне проживання. Відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи РАЦС. Вважає, що збереження сім'ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати.

В судове засідання сторони не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.

Позивач подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (вх.№7133/18-вх від 13.11.2018р.).

Відповідач надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав, просив справу слухати в його відсутність (вх.7321/18-вх від 21.11.2018р.).

Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши докази, суд дійшов таких висновків.

17 вересня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тисменицького районного управління юстиції Івано-Франківської області між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, було зареєстровано шлюб (актовий запис №49); свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3, видане 17 вересня 2005 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу "ОСОБА_4" (а.с.7).

Від даного шлюбу сторони дітей не мають.

З квітня 2018 року шлюбні відносини між подружжям припинені за постійних сварок та непорозумінь у сім'ї, втрати почуття любові і поваги один до одного; сторони припинили спільне проживання; відповідач відмовляється посвідчити розірвання шлюбу через органи РАЦС.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України позивач має право надалі іменуватися прізвищем "ОСОБА_4".

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно з ч. 3 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судовий збір у розмірі 352,40 грн., з державного бюджету має бути повернуто позивачу судовий збір у сумі 352,40 грн.

Керуючись ст.ст. 200, 258,259,263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити в повному обсязі.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 17 вересня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тисменицького райуправління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №49 - розірвати.

Залишити ОСОБА_1 шлюбне прізвище "ОСОБА_4".

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, витрати на сплату судового збору в сумі 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві грн. 40 коп.).

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, з державного бюджету судовий збір у розмірі 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві грн. 40 коп.), сплачений відповідно до квитанції №0.0..1 від 21.06.2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення судового рішення - 21.11.2018 р.

Суддя