АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/4981/17 22-ц/774/1155/К/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 215/4981/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого- судді Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони : позивач - ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 лютого 2018 року, ухвалене суддею Науменком Я.О., повний текст якого складено 01 березня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (надалі - ПрАТ «Північний ГЗК») про стягнення моральної шкоди завданої її онуці у зв'язку зі смертю батька на виробництві.

В мотивування заявлених вимог зазначила, що вона є бабою та опікуном ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батько якої - ОСОБА_5, перебуваючи в трудових відносинах з відповідачем, загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 року внаслідок виконання своїх службових обов'язків. У зв'язку зі смертю батька дитині завдано моральну шкоду, розмір якої вона оцінює у 182700 грн., та яку просила стягнути з відповідача на користь її онуки.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Північний ГЗК» на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю батька, що сталася внаслідок нещасного випадку на виробництві 90000 грн. без нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб та інших зборів та платежів. Стягнуто з ПрАТ «Північний ГЗК» на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач ПрАТ «Північний ГЗК» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про зміну рішення суду та зменшення розміру стягнутої суми на відшкодування моральної шкоди з урахуванням вимог розумності та справедливості.

В мотивування апеляційної скарги зазначає, що суд не надав належної оцінки та не дослідив належним чином матеріалів розслідування нещасного випадку, якими з'ясовано обставини та причини нещасного випадку, а також встановлено винних осіб у його настанні. Суд не звернув увагу на відсутність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, оскільки підприємство не вчиняло будь-яких протиправних дій, які б знаходились у причинному зв'язку із виникненням у доньки загиблого моральних страждань. Крім того, вважає, що позивачем не доведено наявність моральної шкоди позивача, а стягнутий судом розмір моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи. Колегією суддів не допущено до участі у розгляді справи представника відповідача, через неналежне оформлення його повноважень.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Як встановлено судом та видно з матеріалів справи, що ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Батьками в свідоцтві про народження дитини записані ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.с.5).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 21 серпня 2008 року Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.7).

Згідно з актом проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 19 червня 2008р. о 08 год.55 хв. у ВАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», затвердженого 19.09.2008 року, встановлено, що причинами настанням нещасного випадку є: організаційна - невиконання потерпілим та машиністом локомотива (тягового агрегату) вимог інструкції з охорони праці. Вивчивши матеріали розслідування, опитавши свідків та осіб, причетних до нещасного випадку, керуючись висновком судово-медичної експертизи №64-Л-В від 11.09.2008 р., згідно з п. 14 «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року №1112, комісія дійшла висновку, що нещасний випадок з помічником машиніста локомотива (тягового агрегату) на вивезенні гірничої маси в кар'єрі та на відвалах управління залізничного транспорту ОСОБА_5 вважається пов'язаним з виробництвом і на нього складається акт за формою Н-1. Особами дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (а.с.8-11).

Відповідно до акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, форми Н-1 за № 7/ІХ затвердженого 19 вересня 2008 року, під час розслідування обставин нещасного випадку було встановлено, що 19.06.2008 р. о 08 год. 55 хв. ОСОБА_5 з власної ініціативи вирішив провести обслуговування дахового обладнання електровозу, для чого піднявся через перехідну площадку міжсекційного з'єднання електровозу управління та дизельною секцією на дах локомотиву, що знаходився під боковою контактною мережею перемінного стуму, при цьому його було вражено електричним струмом напругою 10 кВ. Потерпілого було знято з даху тягового агрегату і машиною швидкої медичної допомоги комбінату, яка прибула за викликом о 9 год.15 хв., доставлено до приймального покою комунального закладу «Міська клінічна лікарня №2». З метою проведення більш ефективного медичного лікування ОСОБА_5 20.06.2008 р. було перевезено до міської клінічної лікарні №2 м. Дніпропетровська, де він помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р. о 22 год.45 хв..

Згідно з зазначеним актом основною причиною нещасного випадку є організаційна: невиконання потерпілим та машиністом локомотива (тягового агрегату) вимог інструкції з охорони праці, технічна та психофізіологічна причини відсутні.

Особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці зазначено:

- ОСОБА_5, помічник машиніста локомотива (тягового агрегату) на вивезенні гірничої маси в кар'єрі та на відвалах служби рухомого складу цеху залізничного транспорту по вивезенню гірничої маси з Першотравневого кар'єру, який піднявся на дах локомотиву під контактною мережею в невстановленому місці, чим порушив вимоги п.п.1.33, 9.5,11.1, 11.2 «Інструкції з охорони праці ІОП №03.243-06 для машиніста локомотива (тягового агрегату) та помічника машиніста локомотива (тягового агрегату) управління залізничного транспорту» та п.4.23.1 «Інструкції з охорони праці ІОП №03.245-06 з електробезпеки для машиніста локомотива (тягового агрегату) та помічника машиніста локомотива (тягового агрегату) управління залізничного транспорту»;

- ОСОБА_8, машиніст локомотива (тягового агрегату) на вивезенні гірничої маси в кар'єрі та на відвалах служби рухомого складу цеху залізничного транспорту по вивезенню гірничої маси з Першотравневого кар'єру, який не в повній мірі здійснював контроль за виконанням вимог охорони праці помічником машиніста локомотива (тягового агрегату), чим порушив вимоги п.п.1.33,1.34,1.35, 9.5, 11.1, 11.2 «Інструкції з охорони праці ІОП №03.243-06 для машиніста локомотива (тягового агрегату) та помічника машиніста локомотива (тягового агрегату) управління залізничного транспорту» та п.4.23.1 «Інструкції з охорони праці ІОП №03.245-06 з електробезпеки для машиніста локомотива (тягового агрегату) та помічника машиніста локомотива (тягового агрегату) управління залізничного транспорту» (а.с. 12-14).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №64/л (остаточне) від 20.08.2008 р. смерть ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р., настала внаслідок нещасного випадку у зв'язку з виробництвом (а.с.16).

Рішенням виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради №352 від 16.10.2013 р. Про встановлення опіки над малолітньою дитиною ОСОБА_2, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року, останній надано статус дитини-сироти. Встановлено опіку над нею та призначено опікуном ОСОБА_1 (а.с.6).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_1 та вірно встановив, що відповідно до ст.ст.1167, 1168 ЦК України, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, має право для відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю її батька, який загинув від нещасного випадку на виробництві відповідача.

Внаслідок смерті батька дитині завдано глибокої моральної шкоди, яка полягає в усвідомленні втрати близької людини, позбавлення батьківського піклування, залишення без моральної та матеріальної підтримки, незворотності негативних наслідків, що відображається на її психічному стані, у зв'язку із чим дитина зазнає суттєвих незворотних негативних змін, які відбулись у її особистому житті.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо наявності правових підстав для стягнення моральної шкоди, також погоджується із визначеним судом розміром моральної шкоди, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім'єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи виникає у зв'язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров'я або смерть фізичної особи.

Отже, право члена сім'ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю особи, спричиненого нещасним випадком, виникає з настанням юридичного факту смерті у зв'язку із виконанням трудових обов'язків.

Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Позивач ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_2 ставить питання про відшкодування моральної шкоди, на підставі ч.2 ст. 1168 ЦК України, заподіяної члену сім'ї померлого.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України(для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

На думку колегії, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач ПрАТ «Північний ГЗК» є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди доньці померлого, оскільки у зв'язку зі смертю батька від нещасного випадку на виробництві, вона переносить моральні страждання, у зв'язку із втратою рідної людини, втрата, яка не може бути відновлена.

Посилання в апеляційній скарзі на не надання судом належної оцінки та не дослідження належним чином матеріалів розслідування нещасного випадку, а також на наявність вини самого потерпілого не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, оскільки відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Джерелом підвищеної небезпеки, згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України, є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Тому доводи апеляційної скарги відповідача про не врахування судом першої інстанції того, що нещасний випадок стався з вини потерпілого апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки винні дії померлого ОСОБА_5, що сприяли виникненню нещасного випадку не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи від нещасного випадку, що стався на виробництві.

Колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом з урахуванням роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

На думку колегії суддів, розмір моральної шкоди визначено судом першої інстанції виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, судом враховано конкретні обставини по справі, моральні страждання позивача, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, яка втратила турботу та підтримку батька, наслідки, що наступили, та їх невідворотність.

У зв'язку з чим доводи апеляційного скарги про необґрунтованість розміру моральної шкоди колегія суддів вважає безпідставними.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України Апеляційний суд Дніпропетровської області,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» залишити без задоволення.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 10 липня 2018 року.

Головуючий:

Судді: