Справа № 206/6772/18
Провадження № 4-с/206/28/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.12.2018 Самарський районний суд м. Дніпропетровська
головуючий суддя Маштак К.С.
секретаря судового засідання Мороза К.Т.
представника боржника ОСОБА_1 представника стягувача ОСОБА_2
приватного виконавця ОСОБА_3
субєкта оціночної діяльності
субєкта господарювання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі скаргу боржника ОСОБА_5 про визнання дій приватного виконавця ОСОБА_3 з визначення початкової ціни реалізації з публічних торгів нерухомого майна незаконними, та скасування висновку про вартість майна, стягувач ОСОБА_6, субєкт оціночної діяльності субєкт господарювання ОСОБА_4,
07.12.2018 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга боржника ОСОБА_5 про визнання дій приватного виконавця ОСОБА_3 з визначення початкової ціни реалізації з публічних торгів нерухомого майна незаконними, та скасування висновку про вартість майна, стягувач ОСОБА_6, субєкт оціночної діяльності субєкт господарювання ОСОБА_4.
У судовому засіданні представник боржника ОСОБА_1 скаргу підтримала та просила задовольнити. Додатково пояснила, що боржник останні три роки була в лікарні, що завадило їй виконати рішення суду, на підтвердження вказаних обставин доказів суду не надала.
Представник стягувача ОСОБА_2 заперечував проти задоволення скарги, вважав її необґрунтованою. Додатково зазначив, що він, приватний виконавець ОСОБА_3 та субєкт оціночної діяльності субєкт господарювання ОСОБА_4 виїжджали на обєкт для проведення оцінки.
Субєкт оціночної діяльності субєкт господарювання ОСОБА_4 у судовому засідання скаргу вважав такою, що не підлягає задоволенню, надав письмові пояснення, за змістом яких - оцінка якості виконання субєктом оцінювання звіту/висновку про оцінку майна може мати відображення лише у рецензії, враховуючи, що рецензії складеного звіту не проводилось, посилання боржника з приводу якості звіту безпідставні.
Вислухавши доводи та пояснення представників сторін виконавчого провадження, приватного виконавця, а також субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання ОСОБА_4, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Того ж дня, приватним виконавцем винесено постанову про арешт всього майна боржника (а.с. 54).
Відповідно до розрахунку основної винагороди за виконавчим провадженням № 56240397 сума винагороди приватного виконавця складає 8524,40 грн. (а.с. 57)
Будь-якого рухомого майна за боржником не значиться, що підтверджується відповідями наданими на запит приватного виконавця (а.с. 59-64).
30.10.2018 за вихідним № 0129/2529 приватним виконавцем було направлено на адресу боржника та стягувача постанову про опис та арешт майна боржника від 30.10.2018, у межах виконавчого провадження № 56240397 (а.с. 69).
31.10.2018 приватним виконавцем було призначено субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання ОСОБА_4 для надання письмового висновку, звіту про оцінку майна з питань визначення вартості описаного й арештованого майна, що належить ОСОБА_5, про що прийнято відповідну постанову. Субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання ОСОБА_4 попереджено про кримінальну відповідальність, в тому числі, за надання завідомо неправдивого звіту (а.с. 70).
Також, судом встановлено, що 13.08.2014 ОСОБА_6 змінив прізвище із прізвища «Лялько» на «Скляр», що підтверджується відповідним свідоцтвом про зміну імені серії І-КИ № 013172 (а.с. 33).
Так, відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль, де сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, що відповідає приписам ст. 447 ЦПК України.
Так, боржник в своїй скарзі зазначає, що підставою для скасування результатів оцінки майна, проведеної в межах виконавчого провадження є те, що суб'єкт оціночної діяльності, залучений постановою приватного виконавця, не ознайомився з об'єктом оцінки шляхом доступу до нього, а відтак і дії приватного виконавця з визначення початкової ціни реалізації з публічних торгів нерухомого майна, на підставі такої оцінки, є незаконними.
При цьому, на противагу оскаржуваній оцінці боржник надала інший звіт про оцінку, проведений ТОВ «ЕКСПЕРТНА ОЦІНКА МАЙНОВИХ ПРАВ» станом на 10.12.2018, який містить інформацію, що оцінювачем візуальний огляд обєкту оцінки не проводився, дані отримані зі слів замовника.
Між тим, відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.
З матеріалів справи вбачається, що звіт про оцінку майна складено не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна, що також свідчить про дотримання державним виконавцем вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».
Так, правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).
Згідно із частиною четвертою статті 3 цього Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.
Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (за змістом частини першої статті 10 і частини першої статті 11 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).
Відповідно до статті 33 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»спори, пов'язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.
Статтею 32 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачена відповідальність оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ'єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.
Відтак, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ'єктивність оцінки майна) ним своїх обов'язків.
Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності - частина перша статті 12 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов'язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.
Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.
Таким чином, суд погоджується з запереченнями приватного виконавця, що допущення будь-яких порушень оцінювачем під час здійснення оцінки майна та складанні відповідного висновку про вартість майна, в тому числі, не ознайомлення з об'єктом оцінки шляхом доступу до нього, не можуть бути підставою для оскарження дій саме приватного виконавця, оскільки висновок складається саме суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, який несе за це відповідальність. Приватний виконавець лише залучає суб'єкта оціночної діяльності для проведення оцінки своєю постановою та не має права втручатися в професійну діяльність останнього, а тому непогодження будь-якої сторони виконавчого провадження із оцінкою майна, проведеною субєктом оціночної діяльності, не може мати наслідком визнання дій приватного виконавця незаконними з підстав використання такої оцінки під час виконавчого провадження.
Також, слід зазначити, що згідно ч. 6 ст. 9 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.
Так, Національний стандарт N 1 є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав (далі - майно) суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна (п. 1 Національного стандарту N 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав»).
Згідно п. 50 Національного стандарту N 1 проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється: ознайомлення з об'єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка; визначення бази оцінки; подання замовнику пропозицій стосовно істотних умов договору на проведення оцінки.
В силу положень пункту 51 Національного стандарту N 1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об'єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об'єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).
Таким чином, нездійснення суб'єктом оціночної діяльності ознайомлення з об'єктами шляхом доступу до 1/2 частини домоволодіння не свідчить про неправильність проведення оцінки нерухомого майна чи допущення при складанні звіту про таку оцінку порушення. Крім того, підходи при визначенні вартості об'єкта оцінки обираються безпосередньо суб'єктом оціночної діяльності, на його розсуд, виходячи з обставин конкретного дослідження.
Окрім вищевикладеного, слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 9 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» критичний розгляд та надання висновків щодо повноти оцінки майна, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна, здійснюється в порядку рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).
Статтею 13 У «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна). Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) може виконувати оцінювач, який має не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради, що спеціально створені саморегулівними організаціями оцінювачів з метою контролю за якістю оцінки майна, яка проводиться оцінювачами - членами саморегулівної організації, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України, а також інших органах, зазначених у статті 5 цього Закону.
В той же час, посилання боржника у скарзі та її представника у судовому засіданні на порушення субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання ОСОБА_4 порядку проведення оцінки майна, що ґрунтується лише на субєктивній думці боржника, та наданому висновку про вартість майна, виготовленому станом на 10.12.2018, тоді як оцінка з якою не погоджується боржник була складена станом на 08.11.2018, тобто більше як через місяць, не можуть свідчити про неповноту, неправильність виконання та невідповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, висновку про вартість майна станом на 08.11.2018, виготовленого 09.11.2018 субєктом оцінювання ОСОБА_4, оскільки такі обставини мають встановлюватись лише у спосіб передбачений ст. 9 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
Також, слід зазначити, що посилання боржника про незаконність передачі приватним виконавцем вказаного майна на реалізацію, оскільки на момент передачі майна на реалізацію сума боргу складала менше ніж 20 мінімальних заробітних плат, в той час як описана та арештована частина домоволодіння є її єдиним житлом, є безпідставними з огляду на таке.
Дійсно, у відповідності до ч. 7 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобовязаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.
В той же час, відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.
Однак, ні боржником, ні її представником, суду не було надано доказів відсутності у боржника іншого житла в розумінні ст. 379 ЦК України.
Перевіривши та зясувавши всі необхідні обставини та оцінюючи наявні докази, досліджені в судовому засіданні в їх сукупності, а також положення діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного Кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, про відмову в задоволенні скарги.
Крім вищевикладеного, суд додатково звертає увагу, що наявність судового рішення суду про стягнення коштів, яке набрало чинності у 2014 році, та яке станом на 2018 рік не виконано боржником, свідчить перед усім про тривале умисне невиконання рішення суду, що є підставою для кримінальної відповідальності.
На підставі викладеного та керуючись ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 3, 9, 11, 32 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту N 1, ст. ст. 260, 353, 447-451 ЦПК України,
Відмовити в задоволенні скарги боржника ОСОБА_5 про визнання дій приватного виконавця ОСОБА_3 з визначення початкової ціни реалізації з публічних торгів нерухомого майна незаконними, та скасування висновку про вартість майна, стягувач ОСОБА_6, субєкт оціночної діяльності субєкт господарювання ОСОБА_4.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціювання Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне судове рішення у формі ухвали складено 25.12.2018.

Суддя К.С. Маштак