АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/239/18Головуючий по 1 інстанції - Чорненька Д.С.
Категорія: 20 Доповідач в апеляційній інстанції - Нерушак Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах :

Головуючого Нерушак Л.В. ( судді - доповідача )

Суддів Карпенко О.В., Фетісової Т.Л.

за участю секретарів Наконечної М.М., Анкудінова О.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3;

відповідач - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6;

третя особа - Шелудько В.П.;

особа, що подає апеляційну скаргу - Шелудько В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Шелудько Валентини Петрівни на рішення Монастирищенського суду Черкаської області від 30.11.2017 року, ухваленого під головуванням судді Чорненькою Д.С. 30.11 2017 року о 12 год. 10 хв., по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа на стороні відповідачів - приватний нотаріус Жашківського районного нотаріального округу Шелудько Валентина Петрівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та стягнення коштів, -:

в с т а н о в и в :

13.10.2017 року ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа на стороні відповідачів - приватний нотаріус Жашківського районного нотаріального округу Шелудько Валентина Петрівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та стягнення коштів.

Позивач підставою звернення із позовом вказує те, що 18 жовтня 2016 року між нею, ОСОБА_3, та ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 (далі за текстом-відповідачі) укладено договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_2. Відчужена, на підставі вказаного договору купівлі-продажу квартира, має загальну площу 69,2 кв. м, житлову площу 31,5 кв. м та дві кімнати. Продаж квартири вчинено за 414 250 гривень.

Договір купівлі-продажу у день його укладення, посвідчено приватним нотаріусом Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області ІІІелудько Валентиною Петрівною, робоче місце якої знаходиться в Жашківському районі Черкаської області за адресою: АДРЕСА_1. Позивач ОСОБА_3 вважає, що укладений 18 жовтня 2017 року між нею та відповідачами, посвідчений приватним нотаріусом Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області Шелудько В.П., договір купівлі-продажу квартири підлягає визнанню недійсним згідно до Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, та зареєстрований в Міністерстві юстиції 22.02.2012 року за № 282/20595.

Позивач вказує, що предмет оспорюваного договору купівлі-продажу знаходиться в м. Монастирище Монастирищенського району Черкаської області, місце проживання одного з відчужувачів квартири ОСОБА_4 також є місто Монастирище Монастирищенського району Черкаської області. Два інші продавці проживають в м. Умань, Уманського району Черкаської області. Позивач ОСОБА_3 зазначає, що з 23 січня 2009 року вона постійно проживає і зареєстрована у селі Шарнопіль Монастирищенського району Черкаської області, що підтверджується відомостями паспорта громадянина України серії НОМЕР_5, який виданий 09.12.2008 року Монастирищенським РВ УМВС України в Черкаській області.

Таким чином, вважає, що безпідставне зазначення приватним нотаріусом Жашківського нотаріального округу Шелудько В.П. недостовірних відомостей про реєстрацію ОСОБА_3 в селі Тетерівка Жашківського району Черкаської області не наділяє її правом посвідчувати укладений між позивачем та відповідачами договір купівлі -продажу квартири АДРЕСА_2. Позивач ОСОБА_3 просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, що укладений 18 жовтня 2016 року між нею, ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) і ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4), і посвідчений приватним нотаріусом Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області Шелудько Валентиною Петрівною. Сягнути з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 414 250 гривень та судові витрати.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 30 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 - задоволено.

Визнано договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, що укладений 18 жовтня 2016 року між ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, та ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, ОСОБА_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 і ОСОБА_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, посвідчений приватним нотаріусом Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області Шелудько Валентиною Петрівною - недійсним.

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомості 34.

Стягнуто із ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 414 250 гивень : по 138 083 гривні 33 коп. з кожного та по 433 гривні 33 коп. судових витрат, а всього по 138 516 ( сто тридцять вісім тисяч п"ятсот шістнадцять) гривень 66 коп. з кожного.

Стягнуто із ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в сумі 4 782 гривні 50 коп : по 1 594 ( одній тисячі п"ятсот дев"яносто чотири) гривні 16 коп. з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Шелудько Валентина Петрівна оскаржила рішення в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу. В своїй апеляційній скарзі, Шелудько В.П. зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги належним чином завірену копію паспорта покупця, оскільки копія не відповідає його оригіналу. В той же час суд не врахував, що з моменту укладення договору пройшло більше року і до паспорта громадянина могли вноситися зміни, також судом не оцінено належним чином нотаріально завірену копію паспорта, а лише констатовано, що вона не відповідає оригіналу, тобто суд, маючи в процесі розгляду справи два суперечливих між собою документи, не надав їм належної правової оцінки. Шелудько В.П. просить скасувати рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 30.11.2017 року (справа № 702/903/17, провадження № 2/702/336/17 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Справа підлягає розгляду апеляційним судом Черкаської області.

Учасники справи : позивач та відповідачі в судові засідання не з'являлися, хоча справа неодноразово відкладалась розглядом та судом визнавалась їх явка обов'язковою у зв'язку із рядом питань, які необхідно було з'ясувати суду апеляційної інстанції . Про день та час розгляду справи сторони повідомлялись належним чином, що підтверджується даними судових повісток із врученням рекомендованим повідомленням на кожну із дати судових засідань .

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення третьої особи - приватного нотаріуса, яка з'явилася в апеляційний суд, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, виходячи з таких підстав.

За положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Частина 3 статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає зазначеним вище вимогам.

Вирішуючи спір, та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі - продажу квартири та стягнення коштів, суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог позивача, посилаючись, що покупець не проживає за вказаною в договорі адресою, тому нотаріус не вправі був посвідчувати укладений сторонами договір купівлі - продажу квартири між сторонами, оскільки нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком випадків заміщення інших нотаріусів, у випадках, передбачених законом. Суд послався, що предмет договору купівлі - продажу знаходиться в м. Монастирище , місцем реєстрації одного із продавців є також м. Монастирище, а два інші продавці зареєстровані в м. Умань, а позивач з 21.01. 2009 року зареєстрована в с. Шарнопіль Монастирищенського району Черкаської області, тому нотаріус вчинив дію посвідчення договору з порушенням вимог законодавства щодо місця вчинення нотаріальної дії. За таких обставин суд дійшов висновку, що договір в частині зазначення місця проживання позивача містить неправдиві відомості, атому в цій частині підлягає визнанню недійсним. Суд першої інстанції, пославшись на ст. 217 ЦК України , дійшов висновку, що включення недійсної частини договору в даному випадку потягло за собою незаконне укладення договору в цілому у м. Жашків, оскільки таке укладення за обставин, встановлених судом , суперечить вимогам ст. 55 Закону України»про нотаріат» , тому суд вважає, що позов у частині визнання недійсним договору підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції також послався на ч. 1 ст. 216 ЦК України про те , що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, тому кожна сторона повинна повернути другій стороні все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, відшкодувати вартість за цінами, які існують на момент відшкодування. Тому судом задоволено вимоги про стягнення з відповідачів коштів у сумі 414250 гривень на користь позивача. Також для повної реституції є необхідним повернення квартири відповідача позивачем та скасування реєстрації права власності на квартиру, зареєстрований за реєстраційний номером 34.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції згідно договору купівлі-продажу квартири від 18 жовтня 2016 року, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (продавці) передали у власність ОСОБА_3 (покупця) квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 69,2 кв. м., житловою площею 31,5 кв. м., кількість кімнат: дві, ринковою вартістю 414 250,00 грн. (а. с.9,10).

Згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_3 на підставі договору-купівлі продажу, серія та номер: 3009, виданий 18.10.2016 року набула у власніть квартиру загальною площею 69,2 кв.м., житлова площа 31, 5 кв. м ( а . с. 11 ).

Відповідно ст.655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У ч.1 ст.203 ЦК України зазначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Судом першої інстанції послався на роз'яснення п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» , де вказано, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України) та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Із наявної в матеріалах справи копії договору купівлі-продажу квартири вбачається , що власники квартири ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 мали намір продати квартиру за певну грошову суму, а покупець ОСОБА_3 виявила свою волю придбати квартиру шляхом укладення та підписання договору купівлі - продажу. Тому сторони погодити всі істотсні умови договору та підписали його, посвідчивши нотаріально.

Також з матеріалів справи та копії договору купівлі - продажу квартири вбачається, що при укладенні договору купівлі - продажу квартири були виконані всі вимоги законодавства, сторонам ретельно роз`яснено зміст і значення договору купівлі-продажу, перевірено дійсність намірів сторін при його укладенні.

Колегія суддів апеляційного суду, вважає, що посвідчений приватним нотаріусом Жашківського районного нотаріального округу Шелудько В.П. договір купівлі-продажу квартири був спрямований на реальне настання правових наслідків, тобто покупець ОСОБА_3 бажала придбати нерухоме майно - житлову квартиру , яку оглядала перед придбанням квартири та погодилась придбати квартиру за суму, обумовлену сторонами і вартість квартири на момент її придбання влаштовувала покупця, оскільки в іншому випадку такий договір не був би укладений сторонами.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

В п. 8 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009 року роз`яснено, що відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання сторонами вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України саме на момент вчинення правочину.

Тобто, якщо в момент вчинення правочину не були дотримані певні умови договору (відсутня згода за всіма істотними умовами договору, не передано майно, придбане за договором, набуте право власності не зареєстроване в Реєстрі речових прав), то цей правочин може бути визнаний судом недійсним.

Звертаючись до суду з даним позовом про визнання договору купівлі - продажу квартири недійсним та застування наслідків недійсності правочину, позивач ОСОБА_3 посилається, що даний договір повинен бути визнаний недійсним, оскільки посвідчений нотаріусом поза межами нотаріального округу та без дотримання визначеного Національним банком України порядку проведення розрахунків між фізичними особами при укладенні договору купівлі - продажу.

Апеляційний суд приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що сторони мали повний обсяг дієздатності, договір купівлі - продажу вчинений відповідно до вимог законодавства щодо письмової форми та послідуючою державною реєстрацією державного нерухомого майна в реєстрі речових прав, посвідчений нотаріусом договір купівлі - продажу квартири був спрямований на реальне настання правових наслідків , оскільки покупець бажав придбати нерухоме майно, а продавці - відповідачі погодились його продати позивачу за обумовлену сторонами суму.

Тому доводи позивача ОСОБА_3, на підставі яких суд першої задовольнив вимоги позивача, не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону,отже не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог позивача, лише тому , що через рік після укладення договору купівлі - продажу позивач з'ясувала, що в договорі купівлі - продажу невірно вказано адресу її місця реєстрації згідно даних паспорта, оскільки вона виявляється зареєстрована в с. Шарнопіль Монастирищенського району, а не в селі Тетерівка Жашківського району, тому відповідно нотаріус не мав права посвідчувати даний договір купівлі - продажу, оскільки це нотаріус з іншого нотаріального округу Жашківського району, а не Монастирищенського району.

Проте, із даних договору та пояснення третьої особи вбачається, що договір підписувався в певній послідовності : спочатку оглядалася квартира покупцем, потім ОСОБА_3 перевіряла наявність заборгованості по комунальним платежам, про що тзроблено відмітку у договорі п.1. 4, передавались кошти покупцем кожному продавцю співвласнику квартири в рівних долях п.2.1. договору, а вже потім договір був прочитаний та підписаний сторонами, які особисто ставили підписи .

За таких обставин, саме сторони 18 жовтня 2016 року прийшли до вказаного нотаріуса Жашківського районного нотаріального округу Шелудько В.П. для посвідчення спірного в даний час договору купівлі - продажу квартири. Як вбачається із справи нотаріус раніше сторін не знала, як і нотаріусу не було відомо про наміри сторін щодо придбання та відчуження квартири за вказаною адресою в саме в м. Монастирище Черкаської області, оскільки сторони договору проживають - продавці в м. Умань, ще один співвласник в м. Монастирище, і як вказує позивач , вона мешкає також в Монастирищенському районі. Однак, нотаріусу було надано копію паспорта ОСОБА_3, яка міститься в матеріалах справи та в нотаріальній справі щодо посвідчення договору купівлі - продажу, з якої вбачається за тим самим номером паспорта ОСОБА_3 інша реєстрація місця проживання : село Тетерівка Жашківськоого району. Тому, нотаріус, перевіривши надані сторонами договору документи, тому числі і їх паспорти, оскільки паспортні дані вказуються в договорі, то нотаріус, виявивши, що має право вчиняти такі дії , і посвідчила нотаріально договір купівлі - продажу квартири, оскільки сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору.

Апеляційний суд вважає, що саме своїми діями позивач ОСОБА_3, яка надавала нотаріусу дані свого паспорта, та копія якого також знаходиться у нотаріальній справі нотаріуса по місцю вчинення нотаріальної дії, перед підписанням договору купівлі - продажу прочитала текст договору купівлі - продажу, погодилась із його змістом, умовами та вказаними в договорі її особистими даними. Крім того, суд звертає увагу, що саме ОСОБА_3 знайшла та прийшла разом із іншою стороною договору за адресою саме в м. Жашків до нотаріуса Шелудько В.П, а не іншого нотаріуса , тому позивач має відповідати за свої особисті дані щодо реєстрації і тільки до себе пред'являти претензії, що нею неналежним чином були перевірені її паспортні дані, чи був саме умисел на надання позивачем саме таких даних, оскільки вона була особисто зацікавлена у придбанні квартири та укладенні договору купівлі - продажу квартири. Однак, твердження позивача щодо недійсності договору купівлі - продажу лише тому, що її адреса місяця проживання та реєстрації невірно вказана в договорі не дають підстав вважати, що допущено порушення вимог закону та вказані позивачем підстави є такими, що можливо дійти висновку про недійсність договору купівлі - продажу саме за вказаних позивачем підстав та обставин.

Також безпідставними є посилання позивача ОСОБА_3, що розрахунки між сторонами здійснено з порушенням проведення способу оплати за придбану квартиру, тому це також впливає на її думку на дійсність укладення договору купівлі - продажу квартири, оскільки сплачено кошти в розмірі 414250 гривень як вказано в договорі, то кожен із трьох співвласників отримав по 138 083 грн., що не перевищує встановлений розмір в 150000 гривень згідно Постанови НБУ № 210 від 06.06. 2013 року. Тому вказане позивачем не є порушенням та не дає підстави визнати договір купівлі - продажу квартири недійним.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши договір купівлі - продажу квартири, колегія суддів апеляційного суду не вбачає порушення приватним нотаріусом Жашківського районного нотаріального округу Шелудько Валентиною Петрівною вимог ст. 203 ЦК України, а отже і відсутні підстави для визнання недійсності правочину - договору купівлі продажу квартири.

Щодо недостовірної інформації щодо місця реєстрації покупця позивача ОСОБА_3 за оспорюваним договором, то апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що згідно даних паспорта громадянина України ОСОБА_3, паспорт виданий 09.12.2008 року Монастирищенським РВ УМВС України в Черкаській області, Серії НОМЕР_6 , де на аркуші 11 зазначено місце реєстрації - с. Шарнопіль Черкаської області з 23.01.2009 року (а.с.7).

Згідно п.1 глави 1 розділу I Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» № 296/5 від 22.02.2012 року нотаріальні дії можуть вчинюватися будь-яким нотаріусом на всій території України, за винятком обмежень у праві вчинення нотаріальних дій, установлених статтями 9, 53, 55, 60, 66, 72, 73,94 Закону України «Про нотаріат» (далі-Закон) та іншими актами законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-XII нотаріальні дії можуть вчинятися будь-яким нотаріусом чи посадовою особою органів місцевого самоврядування, за винятком випадків, передбачених ст.ст. 9,55,60,65,66,70-73,85,93 і 103 цього Закону, та інших випадків, передбачених законодавством України.

Пунктом 4 глави 1 розділу I Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» № 296/5 від 22.02.2012 року нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених законодавством.

Статтею 13-1 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-XII нотаріальний округ-територіальна одиниця, в межах якої нотаріус здійснює нотаріальну діяльність, і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце (контора) приватного нотаріуса.

Нотаріальні округи визначаються відповідно до адміністративно-територіального устрою України. У містах з районним поділом округом діяльності нотаріуса є вся територія міста. У разі зміни адміністративно-територіального поділу України, в результаті якого розташування робочого місця (контори) приватного нотаріуса увійшло до іншого нотаріального округу, нотаріальна діяльність відповідних нотаріусів повинна бути зареєстрована в цьому нотаріальному окрузі.

Нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.1 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» № 296/5 від 22.02.2012 року посвідчення правочинів щодо відчуження або застави житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, а також майна, на яке поширено режим нерухомої речі, управління нерухомим майном, а також правочинів щодо відчуження та застави транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, провадиться за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін відповідного правочину.

Згідно ч.3 ст.55 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-XII посвідчення правочинів щодо відчуження, іпотеки житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, а також правочинів щодо відчуження, застави транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, провадиться за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін відповідного правочину.

Судом першої інстанції встановлено, що предмет договору купівлі-продажу квартира знаходиться в м. Монастирище, місцем реєстрації ОСОБА_4 станом на дату укладення договору було м. Монастирище, інші відповідачі - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровані та жителі м. Умані Черкаської області, позивач із 21.01.2009 року зареєстрована в с. Шарнопіль Монастирищенського району Черкаської області.

Однак, колегія суддів апеляційного суду приймає до уваги доводи апеляційної скарги та вказане судом вище в тексті постанови, тому вважає, що у договорі купівлі-продажу квартири місце реєстрації позивача ОСОБА_3 зазначено с.Тетерівка Жашківського району Черкаської області. Даний договір був підписаний сторонами, в тому числі ОСОБА_3, яка не оспорює свій підпис у договорі купівлі - продажу квартири, про що в матеріалах справи заперечень з цього приводу не вбачається.

В матеріалах справи наявна нотаріально завірена копія паспорта ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, за яким місце проживання ОСОБА_3 зареєстроване в с. Тетерівка, Жашківського району.

На момент складання договору купівлі-продажу квартири приватний нотаріус Жашківського нотаріального округу Шелудько Валентина Петрівна, керувалася вищезазначеною реєстрацією місця проживання покупця - позивача ОСОБА_3, інших даних у нотаріуса не було.

Колегія суддів апеляційного суду, намагаючись повно та всебічно перевірити наявні докази в матеріалах справи щодо паспортних даних позивача ОСОБА_3, неодноразово переносила розгляд справи на іншу дату, та викликала для надання пояснення суду апеляційної інстанції особисто позивача ОСОБА_3, визнаючи її явку обов'язковою. Однак, позивач ігнорувала виклики суду, недобросовісно, здійснюючи свої процесуальні права та обов'язки, до суду не з'являлася, про поважність причин не повідомляла, чим затягувала розгляд справи на тривалий час, оскільки судом апеляційної інстанції відправлялись запити до відповідних установ Жашківського та Монастирищенського районів щодо з'ясування місця реєстрації та проживання ОСОБА_3 за вказаними в документах справи позивачем паспортних даних місця її реєстрації на дату укладення договору купівлі - продажу квартири жовтень 2016 року.

Проте, із отриманих на адресу апеляційного суду відповідей не вдалось отримати інформації щодо наявності реєстрації та місця проживання позивача, так як із Тетерівської сільської ради Жашківського району надійшла відповідь про відсутність відомостей про ОСОБА_3 у сільській раді, а згідно відповіді із сільської ради села Шарнопіль Монастирищенського району вказано, що остання зареєстрована по АДРЕСА_3 , але де перебуває в даний час невідомо.

Крім того колегія суддів апеляційного суду, звертає увагу на те, що договір купівлі-продажу квартири ОСОБА_3 був нею підписаний, і вона, діючи добровільно, і перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, однаково розуміючи значення своїх дій, умови правочину та його правові наслідки, попередньо ознайомлена нотаріусом з приписами цивільного законодавства, що регулюють укладений між сторонами право чин, що підтверджується змістом договору купівлі - продажу квартири.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції не вірно надана правова оцінка обставинам справи, суд не звернув уваги на те, що сторонами по справі додержані вимоги ст. 203 ЦК України, а тому відсутні підстави для визнання правочину недійсним та зволення позовних вимог позивача, з вказаних нею підстав.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що немає жодних підстав визнавати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2

Згідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин справи (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги Шелудько В.П. є обгрунтованими, спростовують висновки суду першої інстанції, тому підлягають задоволенню колегією суддів апеляційного суду з вище викладених у постанові підстав.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування чи зміни судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та стягнення коштів .

Судові витрати відповідно до вимог ст.141 ЦПК України переглядаються судом апеляційної інстанції у разі скасування рішення суду. Оскільки апеляційним судом відмовлено у задоволенні позовних вимог позивача, то понесені нею судові витрати не підлягають стягненню з відповідачів.

Судові витрати, сплата судового збору, особою, яка оскаржувала рішення суду не сплачувалось, оскільки особа звільнена від їх сплати відповідно до вимог закону, тому підлягають віднесенню за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384, 452 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Шелудько Валентини Петрівни - задовольнити.

Рішення Монастирищенського суду Черкаської області від 30.11.2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа на стороні відповідачів - приватний нотаріус Жашківського районного нотаріального округу Шелудько Валентина Петрівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та стягнення коштів - скасувати, прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа на стороні відповідачів - приватний нотаріус Жашківського районного нотаріального округу Шелудько Валентина Петрівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та стягнення коштів - відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору залишити за сторонами , оскільки позивачу відмовлено в задоволені позовних вимог, а особа, яка оскаржувала рішення суду, звільнена від сплати судового збору відповідно до закону.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови в порядку та за умов, визначених цивільно - процесуальним законодавством.

Головуючий Нерушак Л.В.

Судді Карпенко О.В.

Фетісова Т.Л.

Повний текст постанови виготовлений 23.05.2018 року.