Справа №345/914/18
Провадження № 2/345/666/2018
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.09.2018 року м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області
в складі головуючого судді Сухарник І.І.
секретаря судового засідання Баран В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, державного реєстратора Калуської районної державної адміністрації про скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, суд
Ухвалою суду від 12.03.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 13.04.2018 о 09:00год., яке відкладено у звязку з відпусткою судді на 10.05.2018 о 09:30 год.
Ухвалою суду від 10.05.2018 закрито підготовче провадження та призначено відкрите судове засідання на 29.05.2018 о 11:30год., яке за неявкою всіх сторін по справі відкладено на 25.06.2018 о 15:00год., яке за клопотанням представника відповідача відкладено на 18.07.2018 о 09:30год., яке за неявкою відповідача відкладено на 13.08.2018 о 14:00год., яке у звязку з відпусткою судді відкладено на 14.09.2018 о 13:00год., яке за неявкою відповідача відкладено на 26.09.2018 о 13:40год.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, однак від неї подана заява про підтримання позову, справу просить слухати у її відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 69).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, однак від неї подана заява, в якій вона при винесенні рішення покладається на розсуд суду, а справу просить слухати у її відсутності (а.с. 55).
Відповідач державний реєстратор Калуської районної державної адміністрації також у судове засідання не зявився, однак подана заява про розгляд справи без їхньої присутності (а.с. 59).
Суд, дослідивши матеріали справи та аналізувавши спірні правовідносини, приходить до наступних висновків:
Доказів оскарження та скасування цього рішення не надано.
Оскільки, виявлені суперечності між заявленими та вже зареєстрованим речовими правами на нерухоме майно, державний реєстратор на підставі ст. 24 ч. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмовив позивачу у реєстрації права власності на спадкову земельну ділянку.
Цей кадастровий номер зазначено у правовстановлюючих документах як позивача так і відповідача.
Відповідно до положень ст. 2 ч. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; 2) Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів таких прав; 3) заявник: власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.
За вимогами ст. 24 ч. 1 п. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.
Позивач ОСОБА_1 звернулася до державного реєстратора 31.08.2017, тобто на момент вже чинної реєстрації земельної ділянки відповідача ОСОБА_2 у Державному земельному кадастрі.
Позивачем до матеріалів позову не додано копії державного акта на спадкову земельну ділянку на який вона посилається у позовних вимогах.
З огляду на наведене, суд вважає, що державний реєстратор вчиняючи реєстрацію права оренди землі ОСОБА_2 не порушив вимоги чинного законодавства, оскільки державний акт цю земельну ділянку є чинним і кадастровий номер теж, тому у державного реєстратора не було підстав відмовляти ОСОБА_2 у реєстрації права оренди.
Натомість, на думку суду, державний реєстратор правомірно відмовив позивачу у реєстрації прав на спадкову земельну ділянку з дотриманням вимог ст. 24 ч. 1 п. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», так як виявилися суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами.
Окрім того, державний реєстратор не відповідає за помилку, яка вчинена органами, які присвоїли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однакові кадастрові номери.
Оскільки ОСОБА_2 першою зареєструвала речове право оренди на свою земельну ділянку, її державний акт на право власності на земельну ділянку та договір оренди на неї є дійсними і реєстрацію її земельної ділянки у державному земельному кадастрі не скасовано, тому суд вважає, що скасування запису про державну реєстрацію права оренди землі ОСОБА_2 порушить її право власності.
Таким чином, суд прийшов до висновку про відмову у позову в повному обсязі.
На підставі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд -
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 30-ти днів з дня його складення.

Головуючий: