ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року

м. Харків

справа № 639/5253/18

провадження № 22-ц/818/856/18

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

скаржник: ОСОБА_1

заінтересовані особи: державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 вересня 2018 року (в складі судді Труханович В.В.),

установив:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на рішення та дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», в якій просила суд визнати рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області ОСОБА_2 щодо оцінки нежитлових приміщень за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 11/13, в рамках виконавчого провадження № 34996395 незаконними.

ОСОБА_1 в своїй скарзі просила суд поновити їй строк на звернення до суду із скаргою на рішення та дії державного виконавця, оскільки договір про надання правової допомоги з її теперішнім представником було укладено 13 серпня 2018 року, до укладання цього договору ОСОБА_1 користувалася послугами іншого адвоката, який запевняв її, що в нього все під контролем, і вона не знала, що її права були порушенні, а саме, що оцінка нежитлових приміщень за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 11/13, в рамках виконавчого провадження № 34996395 була проведена не у відповідності до вимог закону.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 вересня 2018 рокуу задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 відмовлено.

Скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, ТОВ «Кредитні ініціативи» - залишено без розгляду.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_3 звернулась на цю ухвалу з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що її заява на поновлення строку на звернення до суду зі скаргою на рішення державного виконавця була обґрунтована, тим що правова допомога, яка надавалась їй, була поверхневою та неефективною, без врахування всіх обставин правовідносин, які склались у звязку з реалізацією майна на прилюдних торгах з метою погашення заборгованості перед стягувачем, внаслідок чого не було здійснено необхідних юридичних значущих дій, не оскаржено рішення, які необхідно було оскаржувати в першу чергу, а натомість вчинено низку інших непотрібних дій для створення видимості інтенсивно захисту інтересів особи, які не призвели до будь-яких юридичних наслідків, а лише сприяли порушенню майнових прав скаржника. Отже, судом першої інстанції не було належним чином оцінено надані скаржником на підтвердження поважності причин пропуску строку, докази з точки зору їх взаємного звязку у їх сукупності.

Також, апелянт вказує, що нею не отримувались ані повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна, яке передбачене ЗУ «Про виконавче провадження», ані сам звіт про незалежну оцінку майна.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не зявились, повідомлялись про час та місце розгляду справи.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Залишаючи без розгляду скаргу ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені у скарзі обставини для поновлення процесуального строку, на які посилається ОСОБА_1, не можуть бути визнані судом поважними.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Заявник в своїй скарзі просила суд поновити їй строк на звернення до суду із скаргою на рішення та дії державного виконавця, оскільки договір про надання правової допомоги з її теперішнім представником було укладено 13 серпня 2018 року, до укладання цього договору ОСОБА_1 користувалася послугами іншого адвоката, який запевняв її, що в нього все під контролем, і вона не знала, що її права були порушенні, а саме, що оцінка нежитлових приміщень за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 11/13, в рамках виконавчого провадження № 34996395 була проведена не у відповідності до вимог закону.

Відповідно до статті 120 ЦПК України строки в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Згідно зі статтею 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних прав людини провадження з виконання судових рішень є самостійною і невід'ємною частиною судового розгляду, невід'ємною стадією процесу правосуддя.

Сторонами виконавчого провадження є стягував і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення (Закон України «Про виконавче провадження»).

Оскільки виконання судового рішення є невід'ємною частиною судового розгляду, то суд вважає можливим при розгляді цієї справи застосувати практику Європейського суду з прав люди в наступних справах.

Так, у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 3 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження ( рішення у справі «ОСОБА_4 проти України», заява № 8371/02, п.27, рішення від 26 квітня 2007 року), та «Трух проти України», заява № 50966/99від 14 жовтня 2013 року).

Крім того, Європейський суд з прав людини 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Посилання апелянта на той факт, що правова допомога, яка надавалась їй, була поверхневою та неефективною, без врахування всіх обставин правовідносин, які склались у звязку з реалізацією майна на прилюдних торгах з метою погашення заборгованості перед стягувачем, внаслідок чого не було здійснено необхідних юридичних значущих дій, судова колегія до уваги не приймає, оскільки апелянт була обізнана про наявність виконавчого провадження та про наявність звіту про оцінку нежитлових приміщень за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 11/13, в рамках виконавчого провадження № 34996395 ОСОБА_1 стало відомо ще у 2017 року.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті судового рішення дотримані норми процесуального права, висновки суду відповідають встановленим обставинам, доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства. Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 365, 366, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 27 грудня 2018 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

ОСОБА_5