Справа № 472/701/18
Провадження №2-о/472/57/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" серпня 2018 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Кучерявенка С.С.

за участю секретаря Чорної О.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Веселинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про встановлення факту народження дитини.

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини.

В заяві посилається на те, що 07.03.2018 року на тимчасово окупованій території України вм. Сімферополь Автономної республіки Крим її дочка ОСОБА_2 народила хлопчика ОСОБА_3, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження серії 35 № 013733 від 24.03.2018 року.

Оскільки документи про народження онука видані органами влади на тимчасово окупованій території України вони в силу вимог законодавства України є недійсними і не створюють правових наслідків та не можуть бути прийняті відділом ДРАЦС для здійснення державної реєстрації народження.

В звязку з цим, вона звернулась до суду та просить встановити факт народження ОСОБА_2 сина 07 березня 2018 у м. Сімферополь. Встановлення даного факту необхідне для отримання свідоцтва про народження згідно чинного законодавства України.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримує повністю.

Представник Веселинівського районного відділу ДРАЦС в судове засідання не зявився. Від начальника Веселинівського районного відділу ДРАЦС ОСОБА_4 до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника відділу, заперечень проти заявлених вимог не мають.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно медичного свідоцтва про народження № 35 № 013733 виданого "ГБУЗ РК РКБ им. Н.А.Семашко СППЦ" м. Сімферополь у заявниці ОСОБА_2, 07 березня 2018 року народився хлопчик. Заявниця перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-АП № 071921 видане відділом реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції, Автономної Республіки Крим.

Згідно відмови Веселинівського районного відділу ДРАЦС від 11.05.2018 року ОСОБА_1. відмовлено у державній реєстрації народження дитини, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини пред'явлено документи, форма яких не має юридичної сили на території України.

Відповідно до ч.1 ст. 144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст.7 ЗУ «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Згідно ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Частиною 1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Встановлення даного факту має юридичне значення для заявниці та необхідне для державної реєстрації народження дитини органом реєстрації актів цивільного стану.

Факт народження дитини на тимчасово окупованій території України підтверджується копією медичного свідоцтва про народження серії 35 № 013733, виданим 24 березня 2018 року "ГБУЗ РК РКБ им. Н.А.Семашко СППЦ" м. Сімферополь.

При оцінці вищезазначених документів як доказів в даній справі, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України, які визначають, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

За таких підстав надані заявницею документи, а саме: серії 35 № 013733, виданим 24 березня 2018 року "ГБУЗ РК РКБ им. Н.А.Семашко СППЦ" м. Сімферополь, суд визнає належним і допустимим доказом на підтвердження факту народження ОСОБА_2 дитини чоловічої статті ОСОБА_3 у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим.

На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини справи, зумовлені фактичним народженням дитини на тимчасово окупованій території України, відсутністю у заявниці можливості зареєструвати народження дитини, оскільки будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом та неможливістю проведення державної реєстрації народження дитини за місцем реєстрації заявника у відповідності із Законами України, суд приходить до перековнання за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_1.

На підставі викладеного, згідно ст.ст. 258-259, 265, 293, 315-319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Веселинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про встановлення факту народження дитини. - задовольнити.

Встановити факт народження дитини чоловічої статі - ОСОБА_3, що народився 07 березня 2018 року у місті Сімферополь Автономної Республіки Крим, матірю якого є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка смт Веселинове Веселинівського району Миколаївської області, громадянка України та батьком якого є ОСОБА_5,19.12.1985 року нородження уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 29 серпня 2018 року.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіОСОБА_6