Справа № 390/1365/18
Провадження №4-с/390/11/18
УХВАЛА

"29" грудня 2018 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої - судді Бойко І.А.,

при секретарі - Губанові М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький цивільну справу за скаргами ОСОБА_1 про закриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-53/2005, виданого 04.11.2015 року, на дії та бездіяльність державного виконавця Кіровоградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Родченкова В.В. у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 2-53/2005, виданого 04.11.2015 року, на постанову державного виконавця Кіровоградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області Родченкова В.В., заінтересована особа: садове товариство «Радуга» про закриття виконавчого провадження № 56470100, у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 2-53/2005, виданого 04.11.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває цивільна справа за зазначеними скаргами ОСОБА_1

27.12.2018 року ОСОБА_1 через канцелярію суду подано заяву про відвід судді, яку вона обґрунтувала тим, що під час розгляду справи за її скаргою оголошено тривала перерва між судовими засіданнями, а саме наступне судове засідання призначено на 16.01.2018 року, що на її думку може призвести до безпідставної відмови в задоволенні скарг, оскільки 15.01.2019 року суддя Кіровоградського районного суду Кіровоградської області Пасічник Д.І. розгляне справу № 390/1212/18 та винесене ухвалу, якою визнає виконавчий лист № 2-53/2005 таким, що не підлягає виконанню. На думку ОСОБА_1 розгляд даної справи слід завершити до розгляду справи № 390/1212/18, тому призначення судового засідання на 16.01.2019 року свідчить про упереджене ставлення головуючого у справі до скаржника.

Суд, дослідивши заяву, її обґрунтування, матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до приписів ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст.37 цього Кодексу, яка визначає недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Згідно ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Нормами ч.4 ст.39 ЦПК України передбачено, що встановлення обставин, вказаних у пунктах 1 - 4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Отже обов'язок наведення доказів упередженості судді для цілей відводу та встановлення обставин, вказаних у п.5 ч.1 ст.36 Кодексу покладається на заявника.

Згідно ч.7, ч.8 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву ОСОБА_1 про відвід судді, суд вважає необхідним застосувати положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права, згідно ч.4 ст.10 ЦПК України.

Нормами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правом на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, та взяв до уваги і норми статті 17 Конвенції, згідно яких жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Стаття 6 § 1 вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб'єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (Wettstein v. Switzerland (Ветштайн проти Швейцарії), § 43; Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти) [ВП], § 93). Принципи незалежності і безсторонності тісно взаємопов'язані і, відповідно до обставин, можуть потребувати загальної перевірки (Sacilor-Lormines v. France (Сасілор-Лормін проти Франції), § 62; Oleksandr Volkov v. Ukraine (Олександр Волков проти України), § 107).

У справі «Білуха проти України», заява № 33949/02, рішення від 9 листопада 2006 року, суд дійшов висновку: п.49. Відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000- XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38). Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (п.43 рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland).

Як вбачається із заявленого відводу головуючому у справі судді, він обґрунтований тим, що після оголошення перерви у даній справі, наступне судове засідання призначено не до, а після судового засідання у справі, яка розглядається іншим суддею Кіровоградського районного суду Кіровоградської області, тому є передумови для відмови в задоволенні її скарг.

Однак, суд вважає заявлений відвід необґрунтованим, оскільки він містить в собі припущення, як щодо результату розгляду справи № 390/1212/18, так і відносно даної справи. Наявність зазначених припущень скаржником покладено в основу заявленого відводу.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання, що процесуальне рішення, прийняте головуючою суддею у справі, не містять в собі свідчень упередженого ставлення до розгляду справи та учасників судового розгляду.

Згідно ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно п.1 ч.1 ст.252 та п.11 ч.1 ст.253 ЦПК України, провадження у справі підлягає зупиненню до вирішення питання про відвід.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40, 252, 253 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Провадження по справі за скаргою ОСОБА_1 про закриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-53/2005, виданого 04.11.2015 року, на дії та бездіяльність державного виконавця Кіровоградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Родченкова В.В. у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 2-53/2005, виданого 04.11.2015 року, на постанову державного виконавця Кіровоградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області Родченкова В.В., заінтересована особа: садове товариство «Радуга» про закриття виконавчого провадження № 56470100, у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 2-53/2005, виданого 04.11.2015 року, - зупинити для вирішення питання про відвід.

Матеріали справи передати до канцелярії Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з метою визначення судді для розгляду клопотання про відвід, у порядку, встановленому ч.1 ст.33 цього ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена в частині зупинення провадження до Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк.

Суддя