22-ц/775/616/2018(м)
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2018 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 221/4715/17

Номер провадження 22-ц/775/616/2018(м)

Апеляційний суд Донецької області у складі суддів Кочегарової Л.М., Пономарьової О.М., Ткаченко Т.Б.,

секретар судового засідання Герасимова Г.Є.

сторони :

позивач - ОСОБА_1

відповідач - дочірнє підприємство «Ілліч-Агро Донбас» публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»

розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Танача Юлії Антонівни, яка діє в інтересах дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 06 червня 2018 року, у складі судді Писанець Н.В.,

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім.Ілліча») про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та витребування земельної ділянки.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що згідно державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 19 березня 2008 року, він є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 4,29 га, яка розташована на території Новоазовської районної ради Волноваського району Донецької області. Починаючи з 2010 року, його земельною ділянкою користувалось підприємство відповідача, за що він отримував грошові кошти. У квітні 2017 року він звернувся із заявою до відповідача про розірвання договору оренди та повернення йому земельної ділянки для самостійного оброблення. З отриманої відповіді йому стало відомо про існування укладеного між ними у письмовій формі договору оренди землі № 212 від 01 березня 2010 року зі строком дії 13 років з дати його державної реєстрації. В 2010 році він особисто не укладав будь-яких договорів із відповідачем та не підписував оскаржуваний договір, тому вважає його недійсним.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 06 червня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки № 212 від 01 березня 2010 року, укладений між ОСОБА_1 та ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча». Скасовано державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки № 212 від 01 березня 2010 року, внесену до Державного реєстру України за записом від 10 серпня 2010 року № 47. Зобов'язано ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку площею 4,29 га, у тому числі: ріллі - 3,52 га (кадастровий номер

НОМЕР_2); пасовищ - 0,66 га (кадастровий номерНОМЕР_3); багаторічних насаджень 0,11 га (кадастровий номерНОМЕР_4), яка розташована на території Новоазовської районної ради Волноваського району Донецької області. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі адвокат Танача Ю.А., яка діє в інтересах ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім.Ілліча», просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 просить скаргу відхилити, вважаючи судове рішення законним та обґрунтованим. Посилається на те, що про порушення свого права позивач дізнався у лютому 2017 року і тому звернувся до суду в межах строку позовної давності; оскільки факт не підписання договору оренди ОСОБА_1 підтверджено висновком почеркознавчої експертизи, підстави стверджувати, що договір відповідає закону, немає.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що згідно державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 19 березня 2008 року, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 4,29 га, у тому числі: ріллі - 3,52 га (кадастровий номер НОМЕР_2); пасовищ - 0,66 га (кадастровий номерНОМЕР_3); багаторічних насаджень 0,11 га (кадастровий номерНОМЕР_4), яка розташована на території Новоазовської районної ради Волноваського району Донецької області (а.с.18).

01 березня 2010 року між ОСОБА_1 та ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім.Ілліча» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10 серпня 2010 року № 47.

За висновками проведеної у справі судово-почеркознавчої експертизи №1/6-72 від 24 квітня 2018 року, встановлено, що підпис у договорі оренди від 01 березня 2010 року, у графі над текстом «підпис» виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою (а.с.87).

Задовольняючи позов ОСОБА_1 суд першої інстанції зазначив, що вільного волевиявлення позивача на укладення договору оренди земельної ділянки з ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім.Ілліча» не встановлено і, оскільки, підпис у договорі від 01 березня 2010 року, виконаний не ОСОБА_1, що підтверджується висновком почеркознавчої експертизи, цей договір є недійсним.

З висновками суду не можна не погодитися.

Відповідно до частини четвертої статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про оренду землі» (далі - Закон) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Положеннями частини першої статті 16 Закону передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі та за бажанням сторін може бути посвідчений нотаріально. Договір оренди землі (у редакції, що була чинна на час укладення оспорюваного правочину) набирає чинності з моменту його державної реєстрації (статті 14, 18, 20 цього Закону).

Відповідно до частини четвертої статті 202 ЦК України дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із частинами другою, четвертою статті 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, може бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє.

Статтею 208 ЦК України встановлено, що правочини між фізичною та юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі.

Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частиною першою статті 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Суд першої інстанції під час розгляду справи встановив, що оспорюваний договір, укладений від імені ОСОБА_1, підписаний не ним, а іншою особою. Таким чином, зазначений договір був укладений без волевиявлення позивача, а тому суд дійшов правильного висновку про недійсність зазначеного договору землі на підставі частини третьої статті 203 та частини першої статті 215 ЦК України, оскільки договір, укладений від імені позивача, але підписаний не ним, а іншою особою, що підтверджується висновками почеркознавчої експертизи.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, наявність волевиявлення особи має бути обов'язкова, особа має бажати настання правових наслідків за укладеним договором, набувати права та обов'язки, що витікають з умов договору.

Доводи відповідача зазначені в апеляційній скарзі про те, що підстав для визнання спірного договору оренди землі недійсним не має, оскільки ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім.Ілліча» регулярно сплачував ОСОБА_1 орендну плату є помилковими, з огляду на те, що відсутність підпису позивача у такому договорі, свідчить про те, що договір був укладений без волевиявлення позивача, що є безумовною підставою для визнання договору оренди землі недійсними.

Колегія суддів дійшла висновку про безпідставність доводів відповідача щодо отримання позивачем орендної плати особисто на підставі оспорюваного договору оренди землі, що свідчить про наступне схвалення ним договору, оскільки позивач нікого не уповноважував на підписання договору оренди землі, тому до спірних правовідносин не можуть бути застосовані положення частини першої статті 241 ЦК України щодо наступного схвалення правочину.

Доводи апеляційної скарги представника ДП «Ілліч-Агро Донбас» про те, що позивач пропустив строки позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки судом встановлено, що позивач дізнався про наявність договору оренди, який ним не підписано в 2017 році і 06 вересня 2017 року подав до суду позов про визнання цього договору недійсним.

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Обставини щодо звернення ОСОБА_1 до суду з позовом після спливу позовної давності, на які посилається відповідач у скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Отже, рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оспорюваний договір оренди землі був підписаний не позивачем, а іншою особою, що підтверджується висновком почеркознавчої експертизи, а відтак, він не відповідає вимогам Закону України «Про оренду землі» та положенням Цивільного кодексу України, що є правовою підставою для визнання його недійсним. Відповідач зобов'язаний повернути позивачу передану за недійсним договором земельну ділянку, оскільки він набув її без достатньої правової підстави. Позивачем не пропущено строку на звернення до суду за захистом своїх порушених прав, оскільки перебіг позовної давності розпочався із дня, коли позивач дізнався про порушення свої прав, а саме з лютого 2017 року, як встановив суд.

Відповідно до положень частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При перегляді справи за апеляційною скаргою представника ДП «Ілліч-Агро Донбас» апеляційний суд враховує постанови Верховного Суду від 04 червня 2018 року справа № 387/736/17 провадження № 61-13021св18, від 27 червня 2018 року справа № 395/465/15-ц провадження № 61-8726св18 та від 25 липня 2018 року справа № 582/924/16-ц провадження № 61-7358св18.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про відповідність судового рішення нормам матеріального і процесуального права, апеляційна скарга адвоката Танача Ю.А. підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Танача Юлії Антонівни, яка діє в інтересах дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», залишити без задоволення.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 06 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складення повного судового рішення 27 серпня 2018 року.

Судді: Л.М. Кочегарова

О.М. Пономарьова

Т.Б. Ткаченко