Справа№329/746/18
Справа № 329/746/18
Провадження 2-о/329/44/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року Чернігівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді - Покопцевой Д.О.,

при секретарі - Синяк Л.П.,

за участю адвоката - Усенко Ю.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чернігівка цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, зацікавлена особа - Чернігівська селищна рада Чернігівського району Запорізької області, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, з якою вони з 2005р. проживали однією сім'єю, і яка склала на її користь заповіт, яким заповідала їй житловий будинок АДРЕСА_1

Крім того, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на так званий «радянський вклад» у ПАТ «Ощадбанк».

Заявник у встановлений законом строк, як спадкоємець за заповітом, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Крім того, як єдиний спадкоємець четвертої черги за законом вона претендує і на вклад, але не може в позасудовому порядку довести факт проживання зі спадкодавцем однією сім'єю.

Просить суд встановити зазначений факт з метою оформлення спадщини.

В судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, пояснила, що її батько та покійна ОСОБА_3 - троюрідні брат та сестра. Не дивлячись на те, що ступінь споріднення дуже віддалена, і достеменно вона його й не знає, вони завжди тісно спілкувалися, а в 1994р. переїхали до неї жити, бо та була одинока, ані чоловіка, ані дітей не мала. Після переїзду років 9 ОСОБА_3 ще їздила до родичів гостювати, було таке, що й по два місяці її вдома не було, а з 2005р. вона постійно проживала з ними, прописала заявника та її чоловіка до своєї хати, і так вони й жили разом до самої її смерті, однією сім'єю, вели спільне господарство. Як таких обов'язків у ОСОБА_3 не було, в силу віку, вона могла почистити картоплю, попідмітати, нагодувати курей, приготувати їжу, зробити щось неважке на городі, виписувала поштою книги, посуд, приймала участь у лотереях і дуже хотіла виграти. Свідок готувала, прала, купляла продукти харчування та ліки, але бабуся їх не пила, лікувалася більше травами, разом вони поралися на городі, підтримували хату в порядку. Всі свята вони святкували гуртом, за одним столом. ОСОБА_3 категорично забороняла щось дарувати їй на день народження, який святкувала 10 червня, але заявник завжди намагалася її порадувати, купляючи хустку або інші предмети одягу, хоч і жили вони не дуже заможно, готувала м'ясо, яка бабуся любилаж. Десь за три тижні до смерті, коли заявник розігрівала сніданок, бабуся попросила її в обід прийти додому, бо вона хоче обговорити з нею свій похорон, а ІНФОРМАЦІЯ_1, зранку, їй стало погано, з кімнати вона не вийшла, заявник з чоловіком викликали швидку, лікарі порадили бабу не чіпати, бо проживе вона дуже недовго, і ввечері вона й померла. Ховали ОСОБА_3 заявник і з чоловіком, робили поминки, після року будуть ставити пам'ятник, і дотепер проживають в її хаті.

Представник зацікавленої особи заявою не заперечує проти задоволення поданих вимог.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені будь-які факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав фізичних осіб.

Відповідно до ст. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» «Відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення (…)».

Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с.8), яка 10.03.2011р. склала на користь заявника заповіт, яким заповідала їй житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.4).

Згідно довідки № 3292 від 08.08.2018р. виконавчого комітету Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області, ОСОБА_3 проживала по АДРЕСА_1, з 1926 по ІНФОРМАЦІЯ_1; на день смерті з нею зареєстрована заявник (а.с.11).

Згідно штампу реєстрації (а.с.7) в паспорті заявника, з 02.08.2005 року вона зареєстрована по АДРЕСА_1

Депутат Чернігівської селищної ради ОСОБА_4 надала довідку про те, що заявник з 2005 по ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно спільно проживала з ОСОБА_3, 1926 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, за зазначеною адресою (а.с.12).

За матеріалами спадкової справи № 118/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, з заявою про прийняття спадщини звернулася заявник як спадкоємець за заповітом (а.с.22).

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він був сусідом покійної ОСОБА_3 з початку 1980-х років, а заявника та її чоловіка Володимира знає з 1994р. або 1995р., з того часу, коли вони переїхали до неї жити. Жили однією родиною, як всі живуть, під одним дахом, їли за одним столом, разом утримували хату, обробляли присадибну ділянку, вели господарство, а в 2005р. - прописалися. Близької рідні у ОСОБА_6 він ніколи не бачив у гостях, до неї приходили і сама вона ходила лише до знайомих. До заявника ОСОБА_6 відносилася дуже добре, скандалила лише з сусідами, характер у неї був важкий. Одружена вона не була, дітей не мала, ховали її заявник з чоловіком, і після її смерті залишилися проживати у її хаті.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що з 1993р. по 2017р. працювала у районному відділі статистики, яке розташовано у одноповерховому будинку, а вікна його виходили у двір ОСОБА_3 Сама ОСОБА_3 колись також працювала у цій будівлі, і тому часто заходила в обідню перерву до відділу поговорити, пригощала їх домашніми пиріжками, передавала дітям малину. Свідок ходила у її двір за водою, і також заходила у гості, і їй відомо, що ОСОБА_3 проживала з заявником та її чоловіком Володимиром однією родиною, вони разом вели спільне господарство, жили як всі - поралися на городі, обідали і вечеряли всі разом, разом святкували тощо.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Частинами 1-2, 4 ст. 3 Сімейного Кодексу України визначено, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, виконували взаємні права та обов'язки як члени родини, турбувалися один про одного, і тому заява підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 264, 265, 315 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, зацікавлена особа - Чернігівська селищна рада Чернігівського району Запорізької області- задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 2005 року проживала однією сім'єю з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, по день її смерті.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення, до апеляційного суду Запорізької області через Чернігівський районний суд Запорізької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Д.О. Покопцева