Справа № 308/9494/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

24 травня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої-судді - ОСОБА_1,

при секретарі - Вереш А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ

У вересні 2017 року представник позивача ОСОБА_2 «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - ОСОБА_4 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором.

Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що 15.03.2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» правонаступником якого є позивач та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 500260752 згідно якого банк надав ОСОБА_3, а останній отримав суму кредиту у розмірі 14000,00 гривень строком на 36 місяців, зі сплатою 25,00% річних з кінцевим терміном повернення кредиту - 16.03.2015 року.

30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата ОСОБА_5» було укладено Договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеному Кредитному договору було відступлене на користь ТОВ «Дата ОСОБА_5». 10.10.2016 року між ТОВ «Дата ОСОБА_5» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до якого ТОВ «Дата ОСОБА_5» відступило «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від ОСОБА_3 коштів за кредитним договором від 15.03.2012 року № 500260752.

Однак, взяті на себе зобов'язання щодо погашення суми отриманого кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені кредитним договором відповідачем не виконано. ОСОБА_3 порушував терміни погашення суми кредиту і сплати відсотків за користування кредитом. Письмову вимогу ОСОБА_2 «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про виконання зобовязань згідно умов кредитного договору, відповідачем залишено без задоволення. Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином своїх зобовязань за кредитним договором, у звязку з чим у нього виникла заборгованість, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість, яка станом на 10.10.2016 року перед позивачем по кредитному договору становить 28 896,23 гривень, з яких : 9747,00 гривень (дев'ять тисяч сімсот сорок сім грн., 00 коп.) - основна сума боргу по кредиту; 6049,23 гривень (шість тисяч сорок дев'ять гривень, 23 коп.) - заборгованість по відсотках та комісії, 13100,00 гривень ( тринадцять тисяч сто гривень , 00 коп.) пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором, яку позивач просив стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_3

В судове засідання представник позивача не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Однак від нього на адресу надійшла заява в якій просить розглянути справу без його участі, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позові. Не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання повторно не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч.ч.6,7 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи та письмових заперечень до суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується зворотнім повідомленням яке повернулося на адресу суду з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання» за № 692 та зворотнім повідомленням про вручення йому поштового відправлення за № 747 .

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд вважає за необхідне звернути увагу на тому, що застосовуючи відповідно до ч. 4 ст. 10 Цивільно- процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушен-ням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, що відповідач повідомлений належним чином повторно не з'явився до суду без повідомлення причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено, 15.03.2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» правонаступником якого є позивач та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 500260752 згідно якого банк надав ОСОБА_3, а останній отримав суму кредиту у розмірі 14000,00 гривень строком на 36 місяців, зі сплатою 25,00% річних з кінцевим терміном повернення кредиту - 16.03.2015 року, з погашенням суми кредиту та процентів у терміни, відповідно до графіка повернення кредиту і сплати відсотків, що стверджується кредитним договором № 500260752 від 15.03.2012 року , копія якого приєднана до матеріалів справи. /а.с.5-8/

Як вбачається з кредитного договору ОСОБА_3 отримав кошти від ПАТ «Альфа-Банк» на умовах строковості, зворотності, забезпеченості, платності. Сторони погодили всі істотні умови кредитного договору.

Отже, встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, засновані на договорі.

30.09.2014 року між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ «Дата ОСОБА_5» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата ОСОБА_5» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 500260752 від 15.03.2012 року.

10.10.2016 року між ТОВ «Дата ОСОБА_5» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого, ТОВ «Дата ОСОБА_5» відступило ТОВ "ФК "ЄАПБ" належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основним договором.

Відповідно до додатку №1-1 до договору факторингу № 2016-1 ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року - характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 28 896,23 гривень.

Згідно п. 2.3 договору факторингу № 2016-1 ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року, право вимоги вважається відступленим фактору з дати надходження на рахунок ТОВ «Дата ОСОБА_5» ціни прав вимоги в повному обсязі. В дату отримання оплати ТОВ «Дата ОСОБА_5» у повному обсязі ціни прав вимоги відповідно до п. 4.3 цього договору сторони підписують акт приймання -передачі реєстру боржників, за формою встановленого в додатку №2 цього договору.

Згідно п. 3.1.7 договору факторингу ТОВ «Дата ОСОБА_5» запевняє та гарантує, що надень укладення цього договору право вимоги, яке відступається за цим договором, не перебуває в заставі, дійсно має місце заборгованість боржників перед клієнтом, що ця заборгованість виникла на законних підставах, що вона повністю не погашена, не прощена, не стягнена, а також, що права вимоги повернення заборгованості по боржникам не відступлені клієнтом третім особам, клієнтомне укладено угод про заміну зобовязань по поверненню такої заборгованості іншими зобовязаннями.

На виконання умов договору факторингу № 2016-1 ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року, згідно вимог ст. 512-514, 516 ЦПК України, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, від імені ТОВ «Дата ОСОБА_5» відповідачу направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК»ЄАПБ».

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Однак, як стверджує позивач, у порушення умов кредитного договору ОСОБА_3 належним чином не виконує взятих на себе зобов'язань по погашенню кредиту та відсотків, в звязку з чим утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем, станом на 10.10.2016 року перед позивачем по кредитному договору № 500260752 від 15.03.2012 року становить 28 896,23 гривень, з яких : 9747,00 гривень (дев'ять тисяч сімсот сорок сім грн., 00 коп.) - основна сума боргу по кредиту; 6049,23 гривень (шість тисяч сорок дев'ять гривень, 23 коп.) - заборгованість по відсотках та комісії, 13100,00 гривень ( тринадцять тисяч сто гривень , 00 коп.) пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором.

Відповідач не спростував вказаний розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальний обов'язок передбачений ст.ст. 12, 13 ЦПК України.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільногозаконодавства.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Тож, в силу положень Цивільного кодексу України договірні зобов'язання є обов'язковими для виконання сторонами у порядку та у строк, визначений відповідним договором, або законом.

За приписами ст. ст. 3, 629 Цивільного кодексу України цивільне законодавство ґрунтується на принципах справедливості, добросовісності та розумності та передбачає обов'язковість виконання договірних зобов'язань.

У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до умов кредитного договору № 500260752 від 15.03.2012 року сторони погодили строки та розміри погашення кредиту та виплати відсотків.

Оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не виконав зобов'язання, передбачені вищезазначеним кредитним договором у строк, встановлений цим договором, суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 612, ст. 610 ЦК України його слід вважати таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов'язань.

Отже, правовідносини між сторонами кредитного договору не припинені , що не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права вимагати від боржника дострокового повернення кредитних коштів , оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Тобто, відсотки є платою за користування чужими коштами.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Так як своїх зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_3 не виконував належним чином, то у позивача виникло право вимагати від боржника повернення кредитних коштів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення (стаття 229 ЦПК України).

Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереcи фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідност. 2 ЦПК України.

Таким чином, відповідач знехтувала своїм правом щодо подання суду доказів та можливого доведення перед судом їх переконливості.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» згідно кредитного договору № 500260752 від 15.03.2012 року заборгованість в сумі 28 896,23 гривень є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно ст. 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ними судовий збір у розмірі 1600,00 грн. за позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 610, 625,1054, 1055 ЦК України, ст.ст.12, 76, 81, 89, 141, 259 263-265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України , суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ( місце реєстрації м. Ужгород, вул. Тельмана 1а/22 , РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України ВО 878270 виданий Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області 26.03.2002 року) на користь ОСОБА_2 «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ( місце знаходження: 01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри 30, ) п/р 7001 в ПАТ « ТАСкомбанк» суму заборгованості за кредитним договором №500260752 від 15.03.2012 року в сумі 28 896,23 гривень, з яких : 9747,00 гривень (дев'ять тисяч сімсот сорок сім грн., 00 коп.) - основна сума боргу по кредиту; 6049,23 гривень (шість тисяч сорок дев'ять гривень, 23 коп.) - заборгованість по відсотках та комісії, 13100,00 гривень ( тринадцять тисяч сто гривень , 00 коп.) пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України ВО 878270 виданий Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області 26.03.2002 року на користь ОСОБА_2 «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ( місце знаходження: 01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри 30, ) п/р 7001 в ПАТ « ТАСкомбанк» сплаченого ними суми судового збору в розмірі 1600,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_2 «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ( місце знаходження: 01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри 30, ) п/р 7001 в ПАТ « ТАСкомбанк»;

Відповідач ОСОБА_3 ( місце реєстрації м. Ужгород, вул. Тельмана 1а/22, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України ВО 878270 виданий Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області 26.03.2002 року );

Дата складання повного судового рішення з врахуванням днів відпустки - 06.06.2018 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1