Справа № 171/1188/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2018 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області під головуванням судді Чумак Т.А. за участю секретаря Жандарук В.В., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-торговий дім «Дніпровський» про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною,

встановив:

11.07.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання недійсною додаткової угоди від 25.11.2009 року до договору № 80 оренди земельної ділянки від 20.12.2007 року, укладеної між нею та відповідачем. 12.07.2016 року у справі відкрито провадження (справа № 171/1188/16-ц).

25.07.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання недійсною додаткової угоди від 25.11.2009 року до договору № 77 оренди земельної ділянки від 20.12.2007 року, укладеної між нею та відповідачем. 26.07.2016 року у справі відкрито провадження (справа № 171/1276/16-ц).

Ухвалою від 14.02.2017 року справи обєднані в одне провадження та присвоєно спільний № 171/1188/16-ц.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником земельної ділянки, яка знаходиться на території Михайлівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, загальною площею 1,3079 га, за кадастровим номером -02-016-0001, право власності на яку засвідчується державним актом на право власності на землю серії ДП № 092186 від 16.02.2006 року. Крім того, вона є власником земельної ділянки, загальною площею 4,4372 га, кадастровий номер -02-018-0007, що розташована на території Михайлівської сільської ради, право власності на яку посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДП № 092186 від 16.02.2006 року. 20.12.2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Торговий Дім «Дніпровський» та позивачем укладено договори оренди земельної ділянки № 80 та № 77, відповідно до яких ОСОБА_3 передала, а ТОВ «АТД «Дніпровський» прийняв у строкове платне користування вищевказані земельні ділянки строком на пять років. Договори зареєстровано в Апостолівському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» при Держкомземі України 28 вересня 2008 року за реєстраційними №№ 67 та 37, передача земельних ділянок зафіксована актами прийому-передачі від 20.12.2007 року.

Додатковою угодою без номеру від 25.11.2009 року до договору № 80 оренди земельної ділянки від 20.12.2007 року, зареєстрованою в Апостолівському РВ ДРФ ДП «ЦДЗК» за № 0168 від 09.04.2012 року, термін дії договору, укладеного між ТОВ «АТД «Дніпровський» та ОСОБА_3 продовжено до 31.12.2020 року.

Додатковою угодою без номеру від 25.11.2009 року до договору № 77 оренди земельної ділянки від 20.12.2007 року, зареєстрованою в Апостолівському РВ ДРФ ДП «ЦДЗК» за № 35 від 20.08.2010 року, термін дії договору, укладеного між ТОВ «АТД «Дніпровський» та ОСОБА_3 продовжено до 31.12.2020 року.

Про існування даних додаткових угод до договору № 80 та договору № 77 від 20.12.2007 року ОСОБА_3 дізналася лише під час розгляду в Дніпропетровському окружному адміністративному суді адміністративних справ, в яких вона була залучена в якості третьої особи. Дані додаткові угоди без номеру від 25.11.2009 року до договору № 80 та № 77 від 20.12.2007 року вона не бачила і не підписувала. Крім цього, строк укладених в 2007 році на п»ять років договорів закінчив свою дію. Бажання продовжити термін дії даних договорів вона не мала, жодних листів із пропозиціями пролонгувати договори, укласти будь-які додаткові угоди на оформлення пролонгації від ТОВ «АТД «Дніпровський» не отримувала.

В грудні 2015 року вона виявила намір розпорядитися належними їй земельними ділянками та уклала договори оренди землі із ТОВ «КОЛОС-М» від 28.12.2015 року, строком до 04.01.2026 року з правом пролонгації.

В червні 2016 року ОСОБА_3 дізналася, що її було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у справі № 804/2817/16 за адміністративним позовом ТОВ «Агро-торговий Дім «Дніпровський» до державного реєстратора Реєстраційної служби Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області про скасування рішення. Дана справа розглядалась Дніпропетровським окружним адміністративним судом.

З позовної заяви ТОВ «Агро-торговий дім «Дніпровський їй стало відомо про існування додаткової угоди до Договору № 80, яку нібито було підписано нею, та якою термін оренди земельної ділянки було продовжено до 31.12.2020 року.

У звязку з тим, що додаткові угоди до договору нею не підписувались, жодну третю особу на підписання даної додаткової угоди від свого імені вона не уповноважувала, вважає, що її підпис на додаткових угодах сфальсифіковано, а правочини у вигляді додаткових угод недійсні, тому просить визнати недійсними додаткові угоди без номеру від 25.11.2009 року до договору № 80 та договору № 77 оренди земельної ділянки від 20.12.2007 року, укладені між нею та ТОВ «Агро-торговий дім «Дніпровський».

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав, просить його задовольнити. Зазначив, що недійсність додаткової угоди до договору оренди № 77 підтверджується висновком експерта, згідно якого підпис в угоді виконано не позивачем, а іншою особою. Щодо додаткової угоди до договору № 80, то, враховуючи ухилення відповідача від надання оригіналу оспорюваної угоди, просить на підставі ст.109 ЦПК України визнати факт її недійсності. Вважає, що позивач не пропустила строк звернення до суду, оскільки додаткові угоди позивач не підписувала і відповідач примірники угод позивачу не надавав.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечив проти позову. В обґрунтування заперечень пояснив, що відповідач орендує належні позивачу земельні ділянки на підставі укладених договорів оренди та додаткових угод до них. Додаткові угоди були підписані позивачем. Вказані обставини підтверджуються відомостями про проведення розрахунку з позивачем за оренду землі, а також наявністю у позивача одного з оспорюваних нею додаткового договору. Вважає, що позивачем пропущено позовну давність на звернення з даними позовами до суду, тому просить відмовити у позові в повному обсязі. Також зазначив, що відповідач не ухиляється від надання оригіналів додаткових угод, які оспорюються позивачем. Вказані документи не надані до суду в звязку з їх втратою працівником відповідача, що підтверджується наданою до суду розпискою ОСОБА_4

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, доходить висновку про задоволення позову з наступних підстав.

У відповідності до статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, що повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Крім того, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

За змістом ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним обєднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Згідно зі ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У відповідності до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3,5,6 статті 203 Цього кодексу.

Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 1581-18 від 01.08.2018 року (а.с.202-207) за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи встановлено, що підписи від імені ОСОБА_3, що розміщений в загальній графі «Реквізити сторін» в графі «Орендодавець» додаткової угоди б/н від 25.11.2009 року до договору оренди земельної ділянки № 77 від 20.12.2007 року виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою з наслідуванням справжньому її підпису. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Враховуючи положення статті 81 ЦПК України позивачем доведено відсутність її волевиявлення на укладення додаткової угоди б/н від 25.11.2009 року до договору оренди земельної ділянки № 77 від 20.12.2007 року, в звязку з чим позовна вимога про визнання такої угоди недійсною є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Вирішуючи позовну вимогу про визнання недійсною додаткової угоди без номеру від 25 листопада 2009 року до договору № 80 оренди земельної ділянки від 20 грудня 2007 року, укладеної між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-торговий дім «Дніпровський», слід виходити з наступного. Позивачем було заявлено клопотання про проведення судово-почеркознавчої експертизи додаткової угоди без номеру від 25 листопада 2009 року до договору № 80, для проведення якої необхідно було надати експерту оригінал такої угоди, який відсутній у ОСОБА_3 Представником відповідача в судовому засіданні повідомлено, що оригінал додаткової угоди буде надано. Пізніше представником відповідача повідомлено, що оригінал оскаржуваної додаткової угоди відсутній за фактичним знаходженням товариства, тому проводяться заходи щодо встановлення місця зберігання документів (а.с.137). Також представником відповідача було заявлено клопотання про витребування оригіналів оспорюваних угод в органі реєстрації.

Оригінали вищевказаних угод неодноразово витребовувалися судом в органі реєстрації та з Апостолівської РДА, але вказані документи до суду надані не були в звязку з їх відсутністю (а.с.138-142, 162, 169-171), тому ухвала суду від 14.02.2017 року щодо призначення почеркознавчої експертизи повторно направлена для виконання відповідачу (а.с.143).

10.10.2017 року представником відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні надано розписку ОСОБА_4, відповідно до якої оригінал додаткової угоди до договору № 80, укладеному між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-торговий дім «Дніпровський», надано останньому для реєстрації такої угоди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 пояснив, що оскаржувана угода так і не була перереєстрована в новому реєстрі та не повернута ТОВ «АТД «Дніпровський».

Згідно положень ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною 10 ст.84 ЦПК України передбачено що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для зясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Положеннями статті 109 ЦПК України передбачено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Не надавши оскаржувану угоду для проведення судової експертизи відповідач фактично ухилився від проведення експертизи, висновки якої мають вирішальне значення у даній справі, оскільки вона була призначена саме для вирішення питань, чи виконані підписи від імені ОСОБА_3, що розміщений в загальній графі «Реквізити сторін» в графі «Орендодавець» додаткової угоди б/н від 25.11.2009 року до договору оренди земельної ділянки № 80 від 20.12.2007 року - ОСОБА_3 або іншою особою з наслідуванням справжньому її підпису. Посилання представника відповідача на втрату оригіналу оскаржуваної угоди суд оцінює критично, оскільки відповідачем не надано докази, що підтверджують втрату такого документу (звернення до правоохоронних органів, акт службового розслідування тощо). Також не надано доказів на підтвердження тієї обставини, чому саме ОСОБА_4 було надано оскаржувану додаткову угоду для реєстрації та яке саме відношення вказана особа має до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-торговий дім «Дніпровський» і які вона мала повноваження, в тому числі повноваження щодо реєстрації договорів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З урахуванням викладеного, суд на підставі положень ст.109 ЦПК України визнає факт, що підпис від імені ОСОБА_3 в додатковій угоді б/н від 25.11.2009 року до договору оренди земельної ділянки № 80 від 20.12.2007 року виконаний не позивачем, а іншою особою, а відповідно приходить до висновку про обґрунтованість позовної вимоги про визнання такої угоди недійсною. Щодо позовної давності, на застосуванні якого до позовних вимог наполягав представник відповідача, слід виходити з того, що відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Судом встановлено, що позивач дізнався про порушення свого права, тобто про наявність спірних договору оренди, лише в 2016 році з ухвали про відкриття провадження в справі № 804/2817/16 за адміністративним позовом ТОВ «Агро-торговий Дім «Дніпровський» до державного реєстратора Реєстраційної служби Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області про скасування рішення, що в розумінні частини першої статті 261 ЦК України є моментом початку перебігу строку позовної давності. Посилання ТОВ АТД «Дніпровський на те, що початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з моменту укладення спірного додаткових угод, оскільки позивач отримувала плату за користування землею, суди вважає таким, що суперечить нормам статті 261 ЦК України, аналогічний висновок висловлений в правовій позиції ВСУ при розгляді справи № 6-48цс15.

Посилання представника відповідача про отримання позивачем оспорюваних додаткових угод суд відхиляє, оскільки відповідачем не надано до суду докази на підтвердження вказаних обставин, крім того, відповідачем не спростовано доводи позивача про те, що додаткова угода до договору № 77 оренди земельної ділянки була невідомими особами підкинута до поштової скриньки позивачки.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. Згідно ст.264 ЦПК України суд повинен при ухваленні рішення вирішити питання як розподілити між сторонами судові витрати. Враховуючи положення ст.141 ЦПК України з відповідача на користь ОСОБА_3 необхідно стягнути судовий збір в сумі 1002 грн. 42 коп. Докази, що позивачем понесені інші судові витрати, позивачем не надані.

Керуючись ст.ст.10-13,81,259,263,265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-торговий дім «Дніпровський» про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною задовольнити.

Визнати додаткову угоду без номеру від 25 листопада 2009 року до договору № 80 оренди земельної ділянки від 20 грудня 2007 року, укладену між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-торговий дім «Дніпровський», недійсною.

Визнати додаткову угоду без номеру від 25 листопада 2009 року до договору № 77 оренди земельної ділянки від 20 грудня 2007 року, укладену між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-торговий дім «Дніпровський», недійсною.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-торговий дім «Дніпровський» (, м. Апостолове, вулиця Мічуріна, 20а, Дніпропетровської області) на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1002 грн. 42 коп.

Повне рішення виготовити до 15 год. 05 жовтня 2018 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Т.А.Чумак