Справа № 191/4474/18
Провадження № 2/191/1284/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого- судді Бондаренко Г.В.,

за участі секретаря- Силкіної О.Г.

розглянувши , без застосування технічних засобів, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права приватної власності на житловий будинок, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою посилаючись на те, що 15 липня 2002 року між ним, ОСОБА_1, та відповідачем ОСОБА_2, був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул.Першотравнева,81.

За цим договором відповідач ОСОБА_2 передала позивачу у володіння та користування вищезазначені житловий будинок позивач сплатив відповідачці 26 000 (двадцять шість тисяч) гривень.

Житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове,вул.Першотравнева,81 належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого Придніпровською товарною біржею за № 291 від 01.09.1998 року, та зареєстрованого Синельниківським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі Д-15стор.104 за реєстром № 6394/47.

Сторони по договору виконали свої зобовязання за договором , позивач сплатив вартість житлового будинку, а відповідач передала позивачу будинок у володіння і користування.

До теперішнього часу угода купівлі-продажу вищезазначених житлового будинку нотаріально не посвідчена тому, що відповідач ухиляється від оформлення угоди, хоча зобовязувалася у строк до 15 грудня 2002 року нотаріально оформити угоду, про що вказано у договорі купівлі-продажу від 15.07.2002 року.

Фактично позивач володіє та користується даним житловим будинком з 2002 року на свій розсуд, та за власні кошти робить в ньому косметичні та капітальні ремонти.

Просив суд визнати договір купівлі-продажу житлового будинку, між мною, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 15 липня 2002 року- дійсним.

Визнати за позивачем право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул. Першотравнева,81.

Позивач до початку судового засідання надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач до початку підготовчого судового засідання надала заяву, якою просить розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги визнає повністю.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі не явки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи без фіксації судового засідання технічними засобами.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України- за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову.

Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд дослідив письмові докази, які наявні в матеріалах цивільної справи.

Судом встановлено, що 01 вересня 1998 року ОСОБА_3 на підставі договору купівлі- продажу, укладеного зі ОСОБА_4 набула будинок жилою площею 25,80 кв.м., по вул. Першотравнева,81 в м. Синельникове, Дніпропетровської області, вказаний договір був посвідчений Придніпровською товарною біржею №291/Ф3, це підтверджується копією договора купівлі- продажу. Вказаний договір був зареєстрований в Синельниківському бюро технічної інвентаризації за реєстровим №6394/47 24 квітня 1999 року.

11 грудня 2009 року ОСОБА_3 вступила в шлюб і їй було змінено прізвище на « Заморена», вказана обставина підтверджується копіює свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №157846.

Розпискою від 15 липня 2002 року підтверджується те, що 15 липня 2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул.Першотравнева,81. За цим договором відповідач ОСОБА_2 передала позивачу у володіння та користування вищезазначені житловий будинок позивач сплатив відповідачці 26 000 (двадцять шість тисяч) гривень. Крім того, відповідач зобовязалась у строк до 15 грудня 2002 року здійснити переоформлення вказаного домоволодіння у нотаріальному порядку.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна- такі відомості відсутні. Що свідчить про відсутність заборон на відчуження, або обтяжень відносно вказаного будинку по вул. Першотравневій, 81 в м. Синельникове.

Відповідно до ч.2 ст.47 чинного на той час цивільного кодексу УРСР 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду,що потребує нотаріального посвідченням друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди,суд вправі за вимогою сторони,яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин,що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин,які виникли до набрання чинності ЦК України,положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обовязків,що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, норми ст.47 ЦК України 1963 року поширюються надані правовідносини,які продовжують існувати.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» - суду доцільно перевіряти, чи не суперечить зміст договору вимогам закону та чи не порушує такий договір прав третіх осіб, які не є його сторонам. Зокрема, слід перевіряти відсутність зареєстрованих обтяжень щодо відчужуваного обєкту нерухомості, а також відповідність характеристик обєкту нерухомості, зазначених у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у відповідному договорі купівлі-продажу.

Суд приходить до висновку, що вказаний договір не порушує прав та інтересів третіх осіб. Разом з тим, суд приходить до висновку, що відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору від 15 липня 2002 року, що перешкоджає позивачу розпорядитися належним йому майном на праві власності.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

З урахуванням встановлених судом обставин справи, досліджених письмових доказів, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 78, 200, 206, 259, 263, 264 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права приватної власності на житловий будинок- задовольнити повністю.

Визнати договір купівлі-продажу житлового будинку ОСОБА_1 та ОСОБА_2,з другої сторони 15 липня 2002 року- дійсним.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Першотравнева,81, а саме: житловий будинок А-1,загальною площею 37,5 кв.м., житловою площею 23,3 кв.м., літню кухню Б- 1, сарай б-1, В-1 літню кухню, в-1 сарай, г-1 сарай, П-1 погріб, Д-1 вбиральню, огорожу №1,2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Синельниківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_5