Справа №489/4902/17
Провадження №2-з/489/47/18
УХВАЛА

іменем України

16 липня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді Румянцевої Н.О. розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

12 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про стягнення боргу з ОСОБА_4 у розмірі 18000долларів США, що еквівалентно 144000гривен.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що вказані кошти були передані відповідачу в рахунок майбутньої купівлі будинку № 22 по вулиці Кірова та земельної ділянки за цією ж адресою загальною площею 0,0422га, про що складена відповідна розписка за участю свідків.

ОСОБА_4 помер 22 травня 2017 року, свідченням чого є витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, сформованого 24.01.2018 року.

23 березня 2018 року ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва замінено неналежного відповідача ОСОБА_4 на належного відповідача ОСОБА_3

16 липня 2018 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 надійшло клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 52/100 частки домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ. В., загальною площею 28,3 кв. м., житловою площею 8,9 кв. м. та господарської споруди за № 3, які розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Калиніченка, 31 та належать на праві власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом першої Миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_5.

Заявник посилається на те, що відповідач в подальшому може здійснити відчуження вказаного нерухомого майна.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті визначено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

За змістом ч. 3 ст. 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, повязаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом позову є стягнення заборгованості за борговою розпискою у розмірі 18000 доларів США, що еквівалентно 144000 гривен..

З матеріалів доданих до заяви вбачається, що відповідач 28 березня 2018 року продала житловий будинок по вул. Троїцька 22 в м. Миколаєві, який отримала у спадщину після смерті ОСОБА_4.

Також, згідно реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_3 належить 52/100 часток домоволодіння по вулиці Калиниченка 31 в м. Миколаєві.

Враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір, а через вчинення відповідачем дій щодо відчуження належного йому нерухомого майна, існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 149-153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованост,і шляхом накладення арешту на: 52/100 частки домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ. В., загальною площею 28,3 кв. м., житловою площею 8,9 кв. м. та господарської споруди за № 3, які розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Калиніченка, 31, що належать на праві власності ОСОБА_3.

Копію ухвали направити для відома ОСОБА_6, копію ухвали для виконання направити до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Ленінський районний суд міста ОСОБА_7.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ленінського районного

суду міста ОСОБА_7 Румянцева

Повний текст судового рішення складений "16" липня 2018 року.