Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2018 Справа №607/20600/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О. М.

за участю секретаря судового засідання Стрілкової М. С.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідач по справі зареєстрований в квартирі № 237 у будинку № 4, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль вул. В.Симоненка, однак там не проживає, не здійснює оплату комунальних послуг, його особистих речей немає. У звязку з цим, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме, квартирою № 237, що знаходиться в будинку № 4 по вулиці В.Симоненка в м. Тернополі.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала повністю та просила його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд даної справи без його участі, позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення.

Третя особа, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд даної справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 139835811 від 02.10.2018 р., позивачу ОСОБА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності 2/3 частки квартири № 237, що знаходиться в будинку № 4 по вулиці В.Симоненка в м. Тернополі, на підставі договору купівлі продажу квартири, серія та номер: 886, виданий 16.02.2010 р. приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та договору купівлі продажу 1/3 частки квартири, серія та номер: 2098, виданий 23.12.2016 р. приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_5

Згідно довідки від 27.09.2018 р. за № НОМЕР_1 «Люкс-Житло-1» ПП «Люкс», вбачається, що позивач ОСОБА_1 є власником особового рахунку житлової площі та дійсно зареєстрована і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач ОСОБА_2 колишній чоловік, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований, але не проживає, згідно акту обстеження житлових умов про фактичне проживання від 26.09.2018 р.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 підтвердила факт того, що відповідач ОСОБА_2 не проживає з 2012 року за адресою: м. Тернопіль вул. Симоненка, 4/237.

У судовому засіданні зясовано, що відповідач у квартирі № 237 у будинку № 4, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль вул. В.Симоненка, не проживає, його речі та майно у вказаному житлі відсутні, оплату комунальних послуг та інших обов'язкових платежів він не проводить.

Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до вимог ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме, квартирою № 237, що знаходиться в будинку № 4 по вулиці В.Симоненка в м. Тернополі, оскільки останній не проживав у вказаному житлі більше року і проживає за іншою адресою.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Визнати ОСОБА_2таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою № 237, що знаходиться в будинку № 4 по вулиці В.Симоненка в м. Тернополі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Третя особа на стороні відповідача яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, м. Тернопіль вул. В.Симоненка, 4/237.

Повний тест рішення суду складено 21 грудня 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_7