Номер провадження: 22-ц/785/3525/18
Номер справи місцевого суду: 2-3598/11
Головуючий у першій інстанції Коваленко О.Б.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Калараш А.А.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_2про призначення судової економічної експертизи у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, -

встановила:

У березні 2011 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості (т.1, а.с. 3-6).

В обґрунтування позову ПАТ «Державний ощадний банк України» посилався на те, що 07 вересня 2007 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено Договір відновлюваної кредитної лінії № 1925-н. Відповідно до умов договору та додаткової угоди №1, додаткової угоди №2, ВАТ «Державний ощадний банк України» надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 396 000 доларів США, терміном до 07 вересня 2017 року зі сплатою 13,5 % відсотків. 07 вересня 2007 року, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір, згідно якого відповідач ОСОБА_2 передав в іпотеку земельну ділянку площею 0,0316 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1, та садовий будинок за адресою: АДРЕСА_2

Як вказував позивач, ОСОБА_2 припинив виплачувати кредит та відсотки по кредиту №1925-н від 07 вересня 2007 року, в результаті чого станом на 10 липня 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 708 150, 20 доларів США, яка складається з наступного: строковий основний борг по кредиту у розмірі 206 250 доларів США; прострочений основний борг по кредиту у розмірі 189 750 доларів США; прострочені проценти за користуванням кредитом за період з 01 липня 2007 року по 10 липня 2013 року у розмірі 201 698, 84 доларів США; пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01 жовтня 2009 року по 10 липня 2013 року у розмірі 51 725, 36 доларів США, що складає 413 440, 80 гривень; пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01 жовтня 2009 року по 10 липня 2013 року у розмірі 58 726 доларів США, що складає 469 396, 92 гривень. Позивачем на ім'я відповідача були направлені вимоги про сплату заборгованості по кредиту, однак, ніяких дій по виплаті кредитної заборгованості відповідач не здійснив, у зв'язку із чим позивач вимушений був звернутися до суду.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2013 року позов ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України», заборгованість за кредитним договором №1925-н від 07 вересня 2007 року у розмірі 708 150, 20 доларів США, яка складається з наступного: строковий основний борг по кредиту у розмірі 206 250 доларів США; прострочений основний борг по кредиту у розмірі 189 750 доларів США; прострочені проценти за користуванням кредитом за період з 01 липня 2007 року по 10 липня 2013 року у розмірі 201 698, 84 доларів США; пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01 жовтня 2009 року по 10 липня 2013 року у розмірі 51 725, 36 доларів США, що складає 413 440,80 гривень; пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01 жовтня 2009 року по 10 липня 2013 року у розмірі 58 726 доларів США, що складає 469 396, 92 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» витрати по оплаті: державного мита у розмірі 1 700 гривень, та інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 120 гривень (т. 1, а.с. 193-195).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість судового рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (т. 2, а.с. 52-53).

У процесі розгляду справи апеляційним судом, представником ОСОБА_2 було подано клопотання про призначення судової економічної експертизи у справі, на вирішення якої заявник просив поставити наступне питання:

-Чи відповідає розрахунок заборгованості (в тому числі визначення суми основного боргу та прострочених процентів за користування кредитними коштами), здійснений ПАТ «Державний ощадний банк України», умовам Договору відновлюваної кредитної лінії № 1925-н від 07 вересня 2007 року, та інформації щодо надходження від ОСОБА_2 грошових сум в рахунок виконання зобов'язань за Договором відновлюваної кредитної лінії № 1925-н від 07 вересня 2007 року?

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи клопотання, колегія суддів дійшла до висновку про відмову у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 про призначення судової економічної експертизи у справі у справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, з наступних підстав.

Статтею 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 р. №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд відповідно до ч.1 ст. 143 ЦПК України (у редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року) призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно ч.3 ст. 367 ЦПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

У клопотанні про призначення судової економічної експертизи представником ОСОБА_2 не надано належних доказів того, що саме стало перешкодою відповідачу для звернення із клопотанням про призначення експертизи до суду першої інстанції.

Матеріали справи містять достатньо доказів для повного та об'єктивного вирішення справи, а призначення експертизи може призвести до затягування строків розгляду справи, що є неприпустимим.

Керуючись ст. ст. ст. 103, 367, 368 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_2про призначення судової економічної експертизи у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.М. Таварткіладзе

А.А. Калараш