АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1066/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач),

Гринчука Р.С., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Задвірний В.І.,

з участю представників сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/11055/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2018 року в складі судді Козак О.В. про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Хмельницька міська рада Хмельницької області про визнання будівництва самочинним, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та нежитловим будинком.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :

В травні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Хмельницька міська рада Хмельницької області про визнання будівництва самочинним, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та нежитловим будинком.

В подальшому позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення даного позову, в якій послався, що в добровільному порядку врегулювати спір з ОСОБА_4 не вдалося і у нього є достатні підстави вважати, що останній намагатиметься відчужити спірний об'єкт нерухомого майна, що в свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду. Тому заявник просив до вирішення справи по суті накласти арешт на все рухоме майно, що належить ОСОБА_4 а саме:

- приміщення офісу, магазину та бару, загальною площею 301, 7 кв.м., що знаходяться по АДРЕСА_1 та належать на праві приватної власності ОСОБА_4 ( ідентифікаційний код: НОМЕР_1, номер біометричного паспорта НОМЕР_2).

Також ОСОБА_5 просив заборонити реєстраційній службі Хмельницького міського управління юстиції у Хмельницькій області вносити зміни та інші відомості про об'єкт нерухомого майна - приміщення офісу, магазину та бару, загальною площею 301,7 кв.м., що знаходяться по АДРЕСА_1 та належать на праві приватної власності ОСОБА_4 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1, біометричного паспорта НОМЕР_2) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, окрім тих, які повинні бути внесені на підставі рішення суду.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2018 року заяву задоволено, накладено арешт на приміщення офісу, магазину та бару, загальною площею 301, 7 кв.м., що знаходяться по АДРЕСА_1 та належать на праві приватної власності ОСОБА_4 ( ідентифікаційний

________________________________________________________________________________

Головуюча у першій інстанції - Козак О.В. Провадження № 22-ц/792/1066/18

Доповідач - Костенко А.М. Категорія: ухвала

код: НОМЕР_1, номер біометричного паспорта НОМЕР_2).

Заборонено Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради вносити зміни та інші відомості про об'єкт нерухомого майна - приміщення офісу, магазину та бару, загальною площею 301,7 кв.м., що знаходяться по АДРЕСА_1 та належать на праві приватної власності ОСОБА_4 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1, номер біометричного паспорта НОМЕР_2) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_4 не погодився з такою ухвалою суду першої інстанції подав апеляційну скаргу. Апелянт посилається на її незаконність та необґрунтованість, а також порушення норм процесуального та матеріального права. Вказував, що він є одноособовим власником приміщень, на які було накладено арешт, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26 лютого 2018 року, тому він як власник був вправі здійснювати будь-які прибудови до належних йому нежитлових приміщень. Крім того, він надіслав до Управління ДАБІ у Хмельницькій області повідомлення про початок виконання будівельних робіт, апелянт посилався на ч. 4 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до якої будівництво може здійснювати за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою. На думку апелянта, ОСОБА_5 подав позов з метою вчинення йому перешкод у реалізації його права на розпорядження належним йому майном, хоча він жодних неправомірних дій та самочинного будівництва не здійснював, навпаки перебудова приміщень була здійснена з метою забезпечення пожежної безпеки. Також, апелянт вважає, що застосовані судом заходи забезпечення позову є неспівмірними із заявленими позовними вимогами, крім того, він в зв'язку з такими обставинами, несе збитки, які полягають в недоотриманні ним доходу від оренди приміщень.

Тому, ОСОБА_4 з огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2018 року.

ОСОБА_5, його представники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 подали відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначають, що ОСОБА_4 здійснив незаконну прибудову на частині земельної ділянки шляхом її самовільного захоплення, без будь-яких документів, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Представники позивача, вказують, що внаслідок проведеної реконструкції змінено геометричні розміри приміщень та фундаменту будинку, що призвело до порушення зовнішнього фасаду будинку, хоча дотримання містобудівних умов та обмежень для виконання таких будівельних робіт є обов'язковим. Також, посилаються, що проект будинку ніколи не передбачав пожежного виходу із приміщення, тим більше його ніхто не міг замуровувати, інакше така будівля не була б прийнята в експлуатацію зі сторони органів пожежного нагляду, згідно проекту було передбачено наявність вікон, а не пожежного виходу і саме в такому вигляді об'єкт був зданий в експлуатацію. Крім того, вжиття заходів забезпечення позову ніяким чином не обмежує право власності відповідача, оскільки ці заходи є тимчасовими. Також представники позивача, вважають що пред'явлення вимоги відповідачем про відшкодування неодержаних ним доходів ніяким чином не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи і не підтверджені ніякими належними доказами. Тому, апеляційна скаргу не підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_5 звернувся з позовом до ОСОБА_4 та просив визнати прибудову до підвального приміщення нежитлового будинку по АДРЕСА_1, споруджену відповідачем, самочинним будівництвом та усунути перешкод у користуванні земельною ділянкою за вказаною адресою у спосіб приведення земельної ділянки та нежитлового будинку ОСОБА_4 у стан, що існував до зведення ОСОБА_4 самочинної прибудови до підвального приміщення нежитловго будинку.

На забезпечення даного позову позивач ОСОБА_5 подав до суду відповідну заяву про забезпечення позову, яку оскаржуваною ухвалою було задоволено повністю.

У відповідності до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується в тому числі і накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з позовної заяви предметом позову є захист права позивача на користування земельною ділянкою, на якій розташовано нерухоме майно, належне позивачу на праві власності. Позивач вважає, що таке його право порушується ОСОБА_4 шляхом здійснення на думку позивача самочинного будівництва відповідачем і підлягає захисту зобов'язанням відповідача знести це самочинне будівництво шляхом приведення земельної ділянки в попередній стан до будівництва.

Оскільки існує реальна загроза відчуження ОСОБА_4, належного йому майна, частиною якого і є спірна прибудова, таке відчуження унеможливить виконання рішення суду саме відповідачем ОСОБА_4, який здійснив цю прибудову і саме на якого має бути покладено в разі задоволення позову обов'язок привести земельну ділянку у попередній стан, так як в разі відчуження майна з'явиться новий власник нерухомого майна, в зв'язку з чим на відповідача ОСОБА_4 не може бути покладено обов'язок по виконанню рішення суду за даним позовом.

За таких обставин суд першої інстанції, правомірно виходив з того, що захист прав, свобод та інтересів позивача ОСОБА_5 до ухвалення рішення в справі може стати неможливим без вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно відповідача та заборони реєстраційній службі Хмельницького міського управління юстиції у Хмельницькій області вносити зміни та інші відомості про об'єкт нерухомого майна, що знаходяться по АДРЕСА_1 та належать на праві приватної власності ОСОБА_4, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Доводи апеляційної скарги, що будівництво прибудови було здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства суд не приймає до уваги, оскільки вказані доводи є предметом розгляду справи по суті і не можуть встановлюватись та оцінюватись судом при розгляді питання про забезпечення позову.

Не приймає суд також і доводи апелянта, що, оскільки результат розгляду справи не впливає на визнання за ОСОБА_5 права власності на нерухоме майно, то не має жодного значення кому належить чи кому належатиме дане нерухоме майно.

Як зазначено вище відчуження ОСОБА_4 спірного нерухомого майна унеможливить виконання рішення суду саме відповідачем ОСОБА_4, на якого має бути покладено в разі задоволення позову обов'язок привести земельну ділянку у попередній стан. В нового власника такого обов'язку за даним позовом ОСОБА_5 не виникне.

Слід також відхилити твердження апелянта, що, оскаржуваною ухвалою він позбавлений можливості розпоряджатись та користуватись своїм майном.

Заходи забезпечення позову, які застосував суд, ніяким чином не впливають на права відповідача користуватись та розпоряджатись своїм майном, а лише обмежують його права на відчуження даного майна та реєстрації спірної прибудови як об'єкту права власності. Відповідач має право на користування своїм нерухомим майном за його призначенням, передачу його в оренду тощо.

Ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2018 про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 липня 2018 року.

Судді (підпис) А.М. Костенко

(підпис) Р.С. Гринчук

(підпис) О.І. Ярмолюк

Згідно з оригіналом А.М. Костенко