Справа № 505/1720/18
Провадження № 2/505/1069/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2018 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Івінського О. О.

при секретарі Бондаренко Н. І.

за участю: позивача ОСОБА_1

та представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у місті Подільськ Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільської міської ради про визнання права власності в порядку набувальної давності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка мешкає в с. Качурівка, Подільського району, Одеської області, звернулась 05.06.2018 року в суд з цим позовом, вказуючи, що в 2003 році її мати придбала для неї 18/100 частин домоволодіння у ОСОБА_3 за адресою вул. ОСОБА_4 б. 128 в м. Подільськ (колишня назва Котовськ) району Одеської області. Який належав їй згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданим Котовською державною нотаріальною конторою 24 вересня 1985 року р. №2362.

З того ж року вони почали проживати в вищевказаній частині будинку разом з мамою. А з годом позивачка сама так і продовжила проживати в будинку, документи не виготовляла.

За період свого проживання позивачка зробила в будинку ремонт, перекрила кришу, облаштувала подвіря.

Позивачка вважала, що є повноцінним власником 18/100 частини будинку і їй більше нічого не потрібно. Але в 2018 році коли вона вирішила зареєструвати своє місце проживання в будинку то дізналась, що необхідно оформити документи на своє імя. При зверненні до КП «Інвентаризатор» для виготовлення технічного паспорту їй пояснили, що необхідно звернутися до суду, оскільки іншої можливості оформити будинок не має.

Після пошуків власниці будинку вона дізналась, що 29 грудня 2004 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №406873 від 30.12.2004р.

Факт її проживання більше 10 років підтверджується довідкою виданою головою квартального комітету від 27 травня 2018 року.

Дана обставина змусила звернутися її до суду.

Позивачка просила суд визнати за нею, ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_1 в порядку набувальної давності, право приватної власності на 18/100 частину домоволодіння, загальною площею 17,2 кв.м., житловою 17, 2 кв.м., з відповідною часткою будівель та споруд що розташований вул. ОСОБА_4 б. 128, в м. Подільськ, Одеської області.

Позивачка та її представник ОСОБА_2 у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву, згідно якої позов визнав та просив розглянути справу за його відсутності.

Вислухавши сторони позивача, покази свідків та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Крім відсутності заперечень з боку відповідача стосовно обставин цієї справи, зазначені обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

Як вбачається з копії технічного паспорту на житловий будинок №128 по вул. В. Деповська, м. Подільськ, виготовлений 17.01.2017 року КП «Інвентаризатор» ОСОБА_3 належить 18/100 вказаного житлового будинку.

Факт правомірного заволодіння позивачкою спірним житловим будинком підтверджується: довідкою головою квартального комітету №12 від 27 травня 2018 року, згідно якої ОСОБА_1 дійсно доглядає та проводить поточний ремонт будинку більше 10 років.

Допитана судом свідок у справі ОСОБА_5 свідчила, що вона в 2003 році придбала для своєї доньки ОСОБА_1 18/100 частину домоволодіння де вона проживає в ньому і до нині.

Свідок ОСОБА_6 свідчила, що їй відомо, що приблизно в 2003 році ОСОБА_5 придбала для своєї доньки частину будинку у ОСОБА_7 З того часу вона там проживає, утримую його і прибудинкову земельну ділянку у належному стані. Ніхто до неї претензій з приводу цього будинку не заявляє.

Частиною 1 ст.344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України.

Відповідно п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз'яснено, що відповідно до частини першої статті 344ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні.

- вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про

приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

У відповідності до п. 13 Постанови пленуму ВССУ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Отже, враховуючи те, що позивачка добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти житловим будинком з господарчими будівлями та спорудами за адресою: вул. ОСОБА_4 б. 128 в м. Подільськ (колишня назва Котовськ) району Одеської області, суд вважає за можливе задовольнити позов та визнати за нею право власності за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 200, 263265 ЦПК України, ч.1 ст.344 ЦК України суд-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: с. Качурівка, Подільський район, Одеська область, в порядку набувальної давності, право приватної власності на 18/100 частин домоволодіння, загальною площею 17,2 кв. м., житловою 17,2 кв.м., з відповідною часткою будівель та споруд, що розташований: вул. В. Деповська, буд. 128, м. Подільськ, Одеська область.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Одеської області на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Су д д я ОСОБА_8