У Х В А Л А

іменем України

10 вересня 2018 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Малярчук В.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Теребовлянського районного відділу земельних ресурсів, Теребовлянської районної державної адміністрації, Іванівської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання недійсними та скасування державної реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Теребовлянського районного відділу земельних ресурсів, Теребовлянської районної державної адміністрації, Іванівської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання недійсними та скасування державної реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку.

За наслідками розгляду відповідних матеріалів суддя дійшов висновку, що подана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

У даному випадку позивач ОСОБА_1 звернувся до Теребовлянського районного відділу земельних ресурсів, Теребовлянської районної державної адміністрації, Іванівської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання недійсними та скасування державної реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку.

Правові відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дія якого поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав (ст. 2 Закону).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 6 Закону повноваження у сфері державної реєстрації прав здійснюють державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори), які є суб'єктом владних повноважень у розумінні п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач звернувся до місцевого загального суду для вирішення в порядку цивільного судочинства позову про скасування реєстрації майнового права. За суб'єктним складом відповідачами вказано Теребовлянський районний відділ земельних ресурсів, Теребовлянську районну державну адміністрацію, Іванівську сільську раду, тобто юридичні особи, які не наділена повноваженнями у сфері державної реєстрації прав, та фізичну особу ОСОБА_2. При цьому, предмет спору стосовно майна або майнових прав відсутній, тобто заявлена вимога щодо реєстраційної дії є основною, а не похідною від спору стосовно такого майна або майнових справ.

В абз. 2 ч. 1 ст. 19 ЦПК України законодавець чітко визначив юрисдикцію загальних судів за предметним складом спірних правовідносин, зокрема те, що вимоги стосовно реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, можуть бути предметом розгляду в порядку цивільного судочинства за умови, якщо такі вимоги є похідними від основної вимоги щодо спору стосовно такого майна або майнових прав. Отже, при відсутності спору щодо майна або майнових прав самостійна вимога стосовно реєстраційних дій не може бути розглянута судом у порядку цивільного судочинства.

Оскільки в даному випадку позивач просить суд захистити його порушене право шляхом скасування державної реєстрації права власності, тобто в даному випадку спірні правовідносини виникли виключно щодо реєстраційних дій та відповідна вимога в позовній заяві є основною, а не похідною від спору щодо такого права або майнових прав, то фактично за змістом позовних вимог подана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За правилом ч. 5 ст. 186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої п. 1 ч.1 цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Теребовлянського районного відділу земельних ресурсів, Теребовлянської районної державної адміністрації, Іванівської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання недійсними та скасування державної реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку, оскільки позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На виконання вимог ч. 5 ст. 186 ЦПК України роз'яснити позивачу, що розгляд справ у спорах, зокрема фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження, віднесено до юрисдикції адміністративних судів (п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України).

Крім цього, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Керуючись п.1 ч.1 ст.1186, ч.3 ст.315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Теребовлянського районного відділу земельних ресурсів, Теребовлянської районної державної адміністрації, Іванівської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання недійсними та скасування державної реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

Суддя: