Справа № 464/5326/17
пр.№ 2/464/265/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2018 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Рудаков І.П.

за участі секретаря судового засідання Захарчук О.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

04.08.2017 позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 3 500 грн. з подальшою індексацією, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтовує тим, що 17.10.2004 уклала з відповідачем шлюб, який рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 20.03.2012 розірвано. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який залишися проживати з нею та повністю перебуває на її утриманні. Протягом останніх років ОСОБА_3 проживає в Сполучених Штатах Америки, жодним чином не допомагає, ухиляється від виконання батьківських обов'язків з утримання та виховання дитини. Окрім цього, зазначає, що син 04.10.2011 отримав травму багатофрагментарний перелом склепіння черепа в правій скронево-тімяній ділянці, забій головного мозку легкого ступеня, у звязку з чим по даний час він потребує постійного лікування та нагляду лікарів, що є дуже фінансовозатратним та довготривалим. Дані обставини призвели до того, що всі її заощадження повністю витрачені, знайти високооплачувану роботу вона не має змоги, оскільки постійно перебуває поряд сином.Оскільки їй невідомі обставини перебування відповідача в США, його працевлаштування та розмір заробітної плати, просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі.

Ухвалою від 17.08.2017 відкрито провадження у справі.

Ухвалою судового засідання від 26.09.2017 зупинено провадження у даній справі до вирішення Трускавецьким міським судом Львівської області справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини.

Ухвалою від 06.08.2018 поновлено провадження у справі.

В судовому засіданні позивач подала заяву про уточнення позовних вимог та просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 3 500 грн. з подальшою індексацією, щомісячно, з 02.03.2007 (з моменту відсутності відповідача на території України) до досягнення дитиною повноліття.

Представник відповідача позов заперечив повністю, вказав, що підстави для його задоволення відсутні, оскільки відповідач не є батьком дитини ОСОБА_4, а відомості про відповідача як батька дитини виключено з актового запису про народження ОСОБА_4 Просить в позові відмовити.

Заслухавши учасників справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 17.10.2004 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 20.03.2012 розірвано.

29.04.2005, за час перебування сторін у шлюбі, народився ОСОБА_4, про що 12.05.2005 року Львівським міським управлінням юстиції зроблено відповідний актовий запис №2466.

З наданих суду позивачем документів вбачається, що дитина проживає разом з матірю та повністю перебуває на її утриманні. ОСОБА_4 навчається в навчально-виховному комплексі «СЗШ №2 -гімназія» м. Трускавець Львівської області.

Як вбачається з витягу з історії хвороби № 12371/11 Львівської комунальної міської дитячої лікарні ІІ хірургічного відділення ОСОБА_4 отримав травму, клінічний діагноз: вдавлений багатофрагментарний перелом склепіння черепа в правій скронево-тімяній ділянці. Забій головного мозку легкого ступеня. Окрім цього, позивачем долучено ряд документів, які свідчать про довготривале обстеження (лікування) сина.

У статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 180 Сімейного кодексу України обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків.

Згідно зі ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві.

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві, покладається законом рівною мірою на обох батьків і такий обов'язок є безумовним. Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей.Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання.

Разом з тим, заперечуючи позовні вимоги, представник відповідача покликається на висновок експерта №10/659 від 31.08.2017, відповідно до якого біологічне батьківство ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, виключається.

Крім того, рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 14.03.2018., яке набрало законної сили, виключено з актового запису №2466 від 12.05.2005 року про народження ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1), вчиненого міським відділом РАЦС Львівського міського управління юстиції, відомості про ОСОБА_3, як про батька дитини.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 81 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом глави 15 розділу ІІІ Сімейного кодексу України, а також з врахуванням розяснень, що є у п.15-23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, вбачається, що обов'язок утримувати неповнолітню дитину покладається на її батьків.

Проте, враховуючи, що в судовому засіданні доведено відсутність кровного споріднення між відповідачем та неповнолітнімТрач ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто відповідач не є біологічним батьком вказаної дитини, що відомості про ОСОБА_3, як про батька дитинивиключено з актового запису №2466 від 12.05.2005 року, суд вважає, що на нього обов'язок утримання дитини не розповсюджуються, а тому підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів відсутні, а тому в задоволені позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 10, 12, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Суддя Рудаков І.П.