Постанова

Іменем України

05 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 359/2253/15-ц

провадження № 61-9120св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Бориспільська міжрайонна прокуратура Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації

відповідачі: Бориспільська районна державна адміністрація Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

треті особи: Дніпровське басейнове управління водних ресурсів, Управління Держземагенства у Бориспільському районі Київської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_6, ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_7 на рішення Апеляційного суду Київської області від 07 грудня 2016 року у складі ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, касаційну скаргу ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_7 на додаткове рішення Апеляційного суду Київської області від 15 березня 2017 року у складі ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2015 року Бориспільський міжрайонний прокуратур Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області (далі - Бориспільська РДА ), ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Дніпровське басейнове управління водних ресурсів, Управління Держземагенства у Бориспільському районі Київської області, про визнання недійсним державних актів та скасування державної реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки та витребування земельних ділянок на користь держави.

Позов обґрунтовано тим, що за результатами проведення моніторингу даних публічної кадастрової карти України, доступної в мережі Інтернет виявлено порушення вимог законодавства при відведенні спірних земельних ділянок, що розташовані в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області та безоплатно вибули з власності держави у приватну власність фізичних осіб та належать до земель водного фонду.

Рішенням Бориспільського районного суду Київської області від 27 січня 2016 року у позові відмовлено .

Рішення суду мотивовано тим, що викладені прокурором обставини не знайшли свого підтвердження, підстави для скасування розпоряджень Бориспільської РДА, визнання недійсними оспорюваних державних актів та договорів купівлі - продажу, а також скасування свідоцтва на право власності на нерухоме майно, відсутні.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в позові за пропуском строку позовної давності. Вимоги про витребування спірних земельних ділянок від ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави є похідними щодо вимог про визнання протиправними та скасування розпорядження Бориспільської РДА та державних актів, а отже, задоволенню не підлягають.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 07 грудня 2016 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження (в частині додатку) Бориспільської районної державної адміністрації №72 від 19 січня 2010 року стосовно ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та №73 від 19 січня 2010 року (в частині додатку) стосовно ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19

Визнано недійсними та скасовано державну реєстрацію державних актів:

- НОМЕР_1, виданого ОСОБА_17 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,000 га із кадастровим номером НОМЕР_3, яка розташована в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області;

- НОМЕР_2, виданого ОСОБА_20 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,000 га із кадастровим номером НОМЕР_4, яка розташована в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області;

- НОМЕР_5, виданого ОСОБА_18, на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,000 га із кадастровим номером НОМЕР_6, що розташована в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області;

- НОМЕР_7, виданого ОСОБА_15 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,000 га із кадастровим номером НОМЕР_8, яка розташована в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області;

- НОМЕР_9, виданого ОСОБА_19 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,000 га із кадастровим номером НОМЕР_24, яка розташована в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області;

- НОМЕР_10, виданого ОСОБА_11 на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2,0000 га із кадастровим номером НОМЕР_11, яка розташована в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області;

- НОМЕР_12, виданого ОСОБА_5 на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2,0000 га із кадастровим номером НОМЕР_13, що розташована в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області;

- НОМЕР_14, виданого ОСОБА_13 на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2,0000 га із кадастровим номером НОМЕР_15, що розташована в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області;

- НОМЕР_16, виданого ОСОБА_12 на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2,0000 га із кадастровим номером НОМЕР_17, що розташована в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області;

- НОМЕР_18, виданого ОСОБА_14 на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2,0000 га із кадастровим номером НОМЕР_19, яка розташована в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Скасовано свідоцтва на право власності на нерухоме майно:

- НОМЕР_20, виданий 30 серпня 2013 року реєстраційною службою Бориспільського МРУЮ ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_4;

- НОМЕР_21, виданий 30 серпня 2013 року реєстраційною службою Бориспільського МРУЮ ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3;

- НОМЕР_22, виданий 30 серпня 2013 року реєстраційною службою Бориспільського МРУЮ ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_6;

- НОМЕР_23, виданий 30 серпня 2013 року реєстраційною службою Бориспільського МРУЮ ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_8.

Скасовано державну реєстрацію права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_4, НОМЕР_3, НОМЕР_6, НОМЕР_8, що розташовані в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Визнано недійсними та скасовано договори купівлі-продажу земельних ділянок: від 06 квітня 2011 року укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_13;

- від 06 квітня 2011 року укладений між ОСОБА_13 та ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_15;

- від 06 квітня 2011 року укладений між ОСОБА_12 та ОСОБА_4 на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_17;

- від 06 квітня 2011 року укладений між ОСОБА_14 та ОСОБА_4 на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_19;

- від 06 квітня 2011 року укладеним між ОСОБА_11 та ОСОБА_4 на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_11;

- від 13 липня 2010 року укладеним між ОСОБА_17 та ОСОБА_3 на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_3;

- від 13 липня 2010 року укладеним між ОСОБА_20 та ОСОБА_3 на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_4;

- від 13 липня 2010 року укладеним між ОСОБА_18 та ОСОБА_3 на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_6;

- від 13 липня 2010 року укладеним між ОСОБА_15 та ОСОБА_3 на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_8.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що районною державною адміністрацією у порушення вимог закону передано у власність для ведення особистого селянського господарства землі водного фонду без розроблення та погодження відповідного проекту відведення земельної ділянки, а також без зміни у встановленому порядку цільового призначення вказаної земельної ділянки, відсутній відповідний проект землеустрою, який повинен погоджуватись з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини. Крім того, суд апеляційної інстанції виходив з особливого правового статусу земель водного фонду.

Апеляційний суд зазначив, що позивачем порушення земельного законодавства виявлено під час проведення моніторингу даних публічної кадастрової карти України в 2015 році, тому позов пред'явлено в межах встановлених законом строків.

Додатковим рішенням Апеляційного суду Київської області від 15 березня 2017 року витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 земельні ділянки із кадастровими номерами НОМЕР_4, НОМЕР_3, НОМЕР_6, НОМЕР_8, з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_13, НОМЕР_15, НОМЕР_17, НОМЕР_19, НОМЕР_11 з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 земельну ділянку НОМЕР_24, що розташовані в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області у власність держави, в особі Київської обласної державної адміністрації.

У грудні 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з касаційними скаргами на рішення Апеляційного суду Київської області від 07 грудня 2016 року, в яких просять судове рішення скасувати та залишити в силі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2016 року.

У квітні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на додаткове рішення Апеляційного суду Київської області від 15 березня 2017 року, в якій просив скасувати додаткове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

29 грудня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за касаційними скаргами ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_6, ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_7 на рішення Апеляційного суду Київської області від 07 грудня 2016 року.

05 квітня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_7 на додаткове рішення Апеляційного суду Київської області від 15 березня 2017 року .

06 вересня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ справу призначено до судового розгляду.

22 лютого 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційну скаргу ОСОБА_3 мотивовано тим, Бориспільський міжрайонний прокурор звернувся до суду із позовом лише 16 березня 2015 року, пропустивши без поважних причин встановлений законом загальний строк позовної давності. Судом апеляційної інстанції не взято до уваги заяву про застосування строків позовної давності, а прокурором не заявлено клопотання про поновлення строків та не надано доказів поважності пропуску позовної давності.

Позовна давність обчислюється з одного й того самого моменту, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення її права, як для особи, яка звернулася з позовом до суду і право якої порушено, так і для уповноваженої особи, яка пред'явила позов в інтересах цієї особи.

Підстави для визнання недійсними договорів купівлі-продажу відсутні, всі істотні умови цих договорів дотримано, як і дотримано порядок укладення таких договорів.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 мотивовано тим, судом першої інстанції встановлено, що відсутність технічної документації із землеустрою щодо оформлення права власності на спірні земельні ділянки в Управлінні Держземагенства у Бориспільському районі не є достатніми доказами, що вказана документація взагалі не видавалась.

Суд апеляційної інстанції не звернув уваги на положення частин першої та четвертої статті 59 ЗК України 2001 року, що землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Громадянам із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва(аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей та інших.

Спірні земельні ділянки як землі водного фонду не обліковуються. Позивачем не надано картографічні матеріали, земельно-кадастрова документація, не доведено, що при відведенні земельних ділянок у власність порушено вимоги земельного і водного законодавства.

На обґрунтування позову надано картограму Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційний Розрахунковий Центр» (далі - ТОВ «Авіаційний Розрахунковий Центр», розташування земельних ділянок, дата зйомки -2007 рік та КДП «Київгеоінформатика» картографічні матеріали земельних ділянок відображені на викопіюванні з топографічної карти за 1993 рік. Розпорядження Бориспільської РДА Київської області про затвердження землеустрою щодо відведення земельних ділянок видано у 2010 році.

Згідно з листами ТОВ «Авіаційний Розрахунковий Центр» та КДП «Київгеоінформатика» місце розташування земельних ділянок визначено орієнтовно, від проведення експертизи позивач відмовився.

Судом апеляційної інстанції не враховано висновок Європейського суду з прав людини при розгляді питання захисту права особи на мирне володіння майном, а саме позбавлення майна може бути виправданим, тільки якщо доведена, крім іншого, наявність «інтересів суспільства» та «умов передбачених законом». Будь-яке втручання у володіння майном має відповідати принципу пропорційності.

Матеріали справи не містять жодного доказу, що вказаний водний об'єкт існував на час передачі у власність спірних земельних ділянок і відноситься до водних об'єктів загальнодержавного значення.

Безпідставно відмовлено у застосуванні строків позовної давності. Державну реєстрацію права власності на спірні земельні ділянки здійснено у 2010 році.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на додаткове рішення мотивовано тим, що в плані зовнішніх меж земельної ділянки відсутні будь-які позначки, які б свідчили про наявність водних об'єктів чи зон обмежень на час виготовлення державних актів. Матеріали справи не містять будь-яких доказів, що на спірних земельних ділянках знаходиться водний об'єкт загальнодержавного значення.

Прокурор не звертався до суду з клопотанням про поновлення строку звернення до суду та не надав докази, що строк позовної давності пропущено з поважних причин.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційних скарг, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційних скарг частково з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судами встановлено, що головою Бориспільської РДА видано розпорядження від 19 січня 2010 року № 73 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність громадянам України для ведення особистого селянського господарства на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 19,9939 га у приватну власність громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району та надано ОСОБА_17, ОСОБА_20, ОСОБА_18, ОСОБА_15, ОСОБА_19 земельні ділянки площею по 2 га (т. 1 а. с.15 - 16).

На підставі цього розпорядження видано державні акти на право власності на земельні ділянки в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району площею по 2 га, а саме: НОМЕР_25, виданий на ім'я ОСОБА_17 з кадастровим номером НОМЕР_3; НОМЕР_26, виданий на ім'я ОСОБА_20 з кадастровим номером НОМЕР_4; НОМЕР_27, виданий на ім'я ОСОБА_18 з кадастровим номером НОМЕР_6; НОМЕР_28, виданий на ім'я ОСОБА_15 з кадастровим номером НОМЕР_8; НОМЕР_29, виданий на ім'я ОСОБА_19 з кадастровим номером НОМЕР_24. Копії державних актів знаходяться в матеріалах справи (т. 1 а. с.22 - 26).

Головою Бориспільської РДА видано розпорядження від19 січня 2010 року № 72 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність громадянам України для ведення особистого селянського господарства на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 14 га у приватну власність громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району та надано ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 земельні ділянки площею по 2 га (т. 1 а. с.13 - 14).

На підставі вказаного розпорядження видано державні акти на право власності на земельні ділянки в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району площею по 2 га, а саме: НОМЕР_30, виданий на ім'я ОСОБА_11 з кадастровим номером НОМЕР_11; НОМЕР_31, виданий на ім'я ОСОБА_5 з кадастровим номером НОМЕР_13; НОМЕР_32, виданий на ім'я ОСОБА_13 з кадастровим номером НОМЕР_15; НОМЕР_33, виданий на ім'я ОСОБА_12 з кадастровим номером НОМЕР_17; НОМЕР_34, виданий на ім'я ОСОБА_14 з кадастровим номером НОМЕР_19. Копії державних актів знаходяться в матеріалах справи (т.1 а.с.17-21).

Надалі на підставі договорів купівлі-продажу спірні земельні ділянки відчужено на користь ОСОБА_3

За договором купівлі-продажу від 13 липня 2010 року за номером в реєстрі № 3770 ОСОБА_20 відчужив на користь ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_4 (т. 1 а. с.35 - 36).

За договором купівлі-продажу від 13 липня 2010 року за номером в реєстрі № 3776 ОСОБА_17 відчужив на користь ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3 (т. 1 а. с.39 - 40).

За договором купівлі-продажу від 13 липня 2010 року за номером в реєстрі № 3773 ОСОБА_18 відчужив на користь ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_6 (т. 1 а. с.43 - 44).

За договором купівлі-продажу від 13 липня 2010 року за номером в реєстрі № 3779 ОСОБА_15. відчужив на користь ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_8 (т. 1 а. с.47 - 48).

На підставі даних договорів купівлі-продажу ОСОБА_3 отримав свідоцтва про право власності на вказані земельні ділянки (т. 1 а. с.27 - 34).

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 квітня 2011 року за реєстровим номером № 1719 ОСОБА_13 відчужила на користь ОСОБА_4 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_15 (т. 1 а. с. 97).

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 квітня 2011 року за реєстровим номером № 1716 ОСОБА_5 відчужив на користь ОСОБА_4 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_13 (т. 1 а. с. 98).

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 квітня 2011 року за реєстровим номером № 1713 ОСОБА_11 відчужила на користь ОСОБА_4 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_11 (т. 1 а. с. 99).

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 квітня 2011 року за реєстровим номером № 1722 ОСОБА_12 відчужила на користь ОСОБА_4 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_17 (т. 1 а. с. 100).

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 квітня 2011 року за реєстровим номером № 1710 ОСОБА_14 відчужив на користь ОСОБА_4 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_19 (т. 1 а. с. 101).

Відповідно до частин другої, третьої статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Статтею 80 ЗК України встановлено, що самостійними суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності, а також держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, на землі державної власності.

Згідно зі статтями 83, 84 ЗК України комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Відповідно до статті 122 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Судом першої інстанції встановлено, що спірні земельні ділянки знаходяться в адміністративних межах Сошниківської сільської ради Бориспільського району.

Відповідно до статтей 19, 20 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі й землі водного фонду; віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Подібний порядок встановлено й для зміни цільового призначення земель, що згідно із частиною другою статті 20 ЗК України проводиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Згідно зі статтею 21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною тощо.

Відповідно до частини першої статті 58 ЗК України та статті 4 ВК України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об'єктами, болотами, а також островами; землі зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Отже, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча й не розташовані об'єкти водного фонду, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню й належній експлуатації водного фонду, виконують певні захисні функції.

Чинним законодавством встановлено особливий правовий режим використання земель водного фонду.

Статтею 59 ЗК України в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин передбачено, землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів).

Власники на своїх земельних ділянках можуть у встановленому порядку створювати рибогосподарські, протиерозійні та інші штучні водойми.

Обмеження щодо набуття таких земель у приватну власність та встановлено можливість використання таких земель для визначених цілей на умовах оренди. Відповідно ж до частини четвертої статті 84 ЗК України землі водного фонду не можуть передаватись у приватну власність, крім випадків, передбачених законодавством.

Встановивши, що спірні земельні ділянки є землями водного фонду, тобто порушення права держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спріних правовідносинах, апеляційний суд зазначив, що строк позовної давності прокурором не порушено.

Статтею 36 - 1 Закону України «Про прокуратуру» та частиною другою статті 45 ЦПК України 2004 року передбачено право прокурора з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді в межах повноважень, визначених законом, звертатися до суду з позовною заявою, брати участь у розгляді справ за його позовом тощо.

Звертаючись 16 березня 2015 року з позовом до суду, прокурор зазначив, що про виявлені численні порушення вимог водного та земельного законодавства під час виділення на користь фізичних осіб земельних ділянок на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області він дізнався під час проведення моніторингу даних публічної кадастрової карти України. Однак не зазначив, коли саме держава в особі органу, уповноваженого державю здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, в інтересах якого прокурором подано позов, дізналась про порушене право.

Суд першої інстанції дійшов висновку про пропуск прокурором позовної давності. Суд зазначив, що доводи прокурора не спростовують того факту, що відповідну перевірку щодо дотримання вимог земельного законодавства органи прокуратури чи інші уповноважені органи влади могли провести раніше, а саме в межах трирічного строку позовної давності.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначив, що позивачем виявлено порушення земельного законодавства під час проведення моніторингу даних публічної кадастрової карти України в 2015 році, пред'явлений позов подано в межах встановлених законом строків, тому клопотання відповідачів про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Зазначений висновок апеляційного суду є таким, що не дає чіткої відповіді на питання, коли саме прокурор дізнався про порушене право і якого органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Зазначення про те, що прокурор дізнався про порушене право у 2015 році не є встановлення судом апеляційної інстанції початку відліку позовної давності відповідно до статті 261 ЦК України.

Апеляційному суду необхідно було встановити і зазначити у рішенні суду, з якого моменту обчислюється відлік позовної давності, чи обчислюється він з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, у випадку пред'явлення позову самою особою, право якої порушено, так і в разі пред'явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, коли прокурор дізнався чи міг дізнатися про порушення права держави на спірні земельні ділянки, коли про порушене право дізнався орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, в інтересах якого до суду звернувся прокурор, з якого моменту у прокурора виникло право на звернення до суду з позовом в інтересах держави.

Отже, апеляційним судом не надано оцінку доказам, які надав прокурор на обґрунтування, коли він дізнався про порушене право.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Верховний Суд бере до уваги, що справа розглядається в суді з 2016 року, проте з урахуванням завдань судочинства (стаття 2 ЦПК України) та викладених мотивів, вважає необхідним скасувати рішення апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_6, ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Київської області від 07 грудня 2016 року та додаткове рішення Апеляційного суду Київської області від 15 березня 2017 року скасувати, передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: В. О. Кузнєцов

А. С.Олійник

О. В.Ступак

Г.І. Усик