Справа № 567/797/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.18 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Мельниченко Т.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Острог справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу звернувся ОСОБА_1

Позовну заяву аргументує тим, що шлюб між ним та відповідачкою був зареєстрований 13 листопада 1999 року Верхівською сільською радою Острозького району Рівненської області, актовий запис №3.

Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: сина- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина -ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказує, що спільне життя у них з відповідачкою не склалося і вже декілька місяців вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Дружина має намір створити нову сім'ю, а тому вони проживають окремо. Їх спільні діти виявили бажання проживати з ним і на даний час з ним проживають, про що відповідачка не заперечує. Вважає, що шлюб існує формально, а тому його необхідно розірвати.

Позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав повністю та просив шлюб розірвати. Вказав, що з відповідачкою вони прожили досить довгий відрізок життя, однак їх сім'я розпалася, так як відповідачка проживає з іншим чоловіком та має намір створити нову сім'ю, а тому вже декілька місяців вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Щодо місця проживання дітей відповідачка не заперечує, це питання було вирішено добровільно між ними та дітьми.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги підтримав та просив шлюб розірвати. Пояснив, що позивач та відповідач на протязі декількох місяців проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Відповідачка має намір створити нову сім'ю, та проживає з іншим чоловіком. Питання щодо місця проживання дітей між сторонами вирішено добровільно. Питання щодо поділу майна подружжя наразі між ними відсутнє.

Відповідачка ОСОБА_3 позовні вимоги визнала повністю. Пояснила, що з позивачем вони на протязі декількох місяців разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Їх з позивачем спільні діти виявили бажання залишитися проживати з батьком, проти чого вона не заперечує. Не заперечила щодо розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 встановлено, що 13 листопада 1999 року Верхівською сільською радою Острозького району Рівненської області, актовий запис №3, був зареєстрований шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1, якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище "ОСОБА_1" (а.с.3).

Сторони по справі мають двох неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис №5 згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, та сина-ОСОБА_5., ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис №1, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с.4,5)

Суд, заслухавши сторін, представника позивача адвоката ОСОБА_2 вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 втратили будь які почуття один до одного, а відповідачка має намір створити нову сім'ю. На даний час шлюб фактично припинено і сторони спроб відновити шлюбні відносини не роблять. Встановлено, що сторони разом не проживають і спільне господарство не ведуть, спір про поділ майна подружжя та місця проживання дітей на даний час відсутній, тому шлюб існує формально із зазначених вище причин.

Таким чином, відсутність спільного побуту між позивачем та відповідачем є свідченням формального існування шлюбу між ними.

На час розгляду справи в суді, ніхто з подружжя спроб відновити шлюбні відносини не зробив. Одночасно, в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі протягом декількох місяців проживають роздільно, примирення між ними не настало, відповідачка має намір створити нову сім'ю, а тому з цих підстав суд не бачить необхідності надати сторонам по справі строк для примирення.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що між сторонами відсутні такі складові сім`ї, як спільне проживання, пов'язаність спільним побутом та почуття любові і взаєморозуміння, а збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати.

Окрім того, як вбачається із ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на задоволення позовних вимог та повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 352 грн.40 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі ст. 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 76, 83, 89, 92, 141, 142, 200, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, житель АДРЕСА_1, індекс 35805, ІПН НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, жителька АДРЕСА_2, індекс 35805) про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який був зареєстрований 13 листопада 1999 року Верхівською сільською радою Острозького району Рівненської області, актовий запис № 3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір в розмірі 352 ( триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок, відповідно до квитанції № 0.0..1 від 02.07.2018, банк платника АТ "Приватбанк", сплаченого на розрахунковий рахунок № 7273, МФО 899998, код 38043501.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 вересня 2018 року.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.