Справа № 464/507/18
пр.№ 2/464/676/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2018 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Рудакова І.П.

секретар судового засідання Захарчук О.Ю.

за участі: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» про визнання дій неправомірними, зобовязання відновити електропостачання та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_4 «Львівобленерго» в якому просить визнати дії працівників ОСОБА_4 «Львівобленерго» щодо відключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 від електропостачання неправомірними; зобовязати ОСОБА_4 «Львівобленерго» відновити електропостачання за адресою: АДРЕСА_1; зобовязати ОСОБА_4 «Львівобленерго» укласти з нею Типовий договір на електропостачання; стягнути з ОСОБА_4 «Львівобленерго» в її користь 100 000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 10.07.2017 її помешкання було незаконно відключено від електропостачання, у звязку з чим вона звернулась з заявою до директора ЛКП «Навколо Базару» на неправомірні дії по відключенню її від електропостачання. В даній заяві, зокрема, зазначається, що в звязку з тим, що 11.07.2017 (помилка, оскільки це було 10.07.2017) в понеділок о 11:40 год. вона побачила відсутність подачі світла в її квартирі згідно існуючого порядку, а за подачу світла в квартирах відповідає ЛКП. 11.07.2017 до неї о 14.00 год. прийшли працівники електрики ЛКП «Навколо базару» - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які, в її присутності, виявили в загальному електрощитку, який знаходиться в загальному коридорі на 2-му поверсі, сторонні предмети, чи відсутність якихось предметів. 12.07.2017 вона звернулась з інформаційним запитом до ЛКП «Навколо базару», в якому зазначила, що 10.07.2017 працівниками - електриками ЛКП «Навколо базару» було здійснення підключення квартири АДРЕСА_2, а також 10.07.2017 було подано заяву про надання акту про підключення квартири до електромережі за її підписом. 14.07.2017 вона звернулась з інформаційним запитом до ЛКП «Навколо Базару» в якому зазначила, що 10.07.2017 електриками ЛКП «Навколо базару» було здійснено підключення до мережі електропостачання квартири АДРЕСА_3. 10.07.2017 нею було подано заяву про надання акту про підключення квартири до електромережі за її підписом. Стверджує, що 12.07.2017 акт її не дали і усно повідомили, що термін виконання заяви згідно Закону України «Про звернення громадян» становить один місяць. 14.07.2017 знову просила скласти акт про підключення, а також було подано другий інформаційний запит в ЛКП «Навколо базару», в якому вказано, про те, що 14.07.2014 в пятницю її квартиру АДРЕСА_4 відключено від світла. Працівник ЛКП «Навколо базару» ОСОБА_7 повідомила, що електрики ЛКП підключити квартиру до електрики не можуть, оскільки на думку останньої наявні борги, але слід дочекатись директора, який зможе дати відповідне розпорядження. Згодом, вже директор ЛКП «Навколо базару» повідомив, що світло в її квартирі відключено працівниками ОСОБА_4 «Львівобленерго» за борги. 14.07.2017 вона звернулась з інформаційним запитом в ЛМЕМ «Львівобленерго», в якому вказала, що 14.07.2014 (в даті помилка має бути 2017 рік) прийшовши додому о 14.00 год. виявила, шо немає світла. 10.07.2017 аналогічна процедура відключення пройшла в понеділок. ОСОБА_8 при особистій зустрічі із нею повідомив, що він видав розпорядження на відключення квартири АДРЕСА_5. Стверджує, що показники лічильника вона власноручно записує в журналі в РЕМ-1, при цьому пропонувала послати з нею контролера для перевірки показників лічильника. ОСОБА_8 сказав, що вона повинна заплатити за повторне підключення. Відповідно до акту складеного ЛКП «Навколо базару», в звязку з відсутністю електропостачання в кв.№27 по вул.Боберського, 19 було замінено плавку вставку керамічного запобіжника в поверховому електрощитку 11.07.2017 і тим самим відновлено електропостачання в квартиру №27. В подальшому, вона 17.07.2017 зверталась на гарячу лінію області з вимогою негайно підключення світло за адресою проживання, оскільки в неї немає жодних боргів за електропостачання, що підтверджується квитанцією про оплату за електропостачання. В той же час 16.01.2018 працівниками ОСОБА_4 «Львівобленерго», вчергове, без будь-яких пояснень та/або попереджень було відключено її помешкання від електропостачання. Таким чином її незаконно відключали від електропостачання три рази: 10.07.2017, 14.07.2017 та 16.01.2018 та по даний час. Враховуючи той факт, що її, інваліда ІІ групи, відключили від електропостачання в зимовий період, це завдало їй значних душевних переживань, що призвело до погіршення стану здоровя, саме-тому вона на даний час попала на стаціонарне лікування у медичний заклад. На підставі наведеного, вважає, що неправомірними діями відповідача їй завдану моральну шкоду, що полягає в стражданнях, переживаннях та погіршанні стану здоровя, яку оцінює в 100 000 грн.

Від представника відповідача ОСОБА_4 «Львівобленерго» надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1, за змістом якого останній повністю заперечує позовні вимоги з огляду на наступне. Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються Правилами користування електричною енергією для населення (далі ПКЕЕН), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.091999 із наступними змінами та доповненнями. Правила обовязкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності (ч.2 п.1 ПКЕЕН). У Франківському відділі електропостачання Львівського міського відділення електропостачання ОСОБА_4 «Львівобленерго» за адресою: м.Львів, вул.Боберського, 19/27, відкрито особовий № 1784/55 та діє усна форма договору з ОСОБА_1 Відповідно до п.42 ПКЕЕН, споживач зобовязаний забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після пред'явлення ними службових посвідчень до квартири або іншого обєкта для обстеження засобу обліку, електроустановок та електропроводки. Оскільки позивачем не було забезпечено доступ представникам ОСОБА_4 «Львівобленерго» до засобу обліку електричної енергії за адресою: м.Львів, вул.Боберського, 19/27, 07.06.2017 позивачу було скеровано засобами поштового звязку акт про недопуск до електроустановок споживача від 02.06.2017. Даний акт позивачем було отримано особисто 12.06.2017, що підтверджується розпискою на поштовому повідомленні. Проте позивачем і в наступному випадку не було забезпечено доступ до засобу обліку електричної енергії представникам ОСОБА_4 «Львівобленерго». Так як акт про недопуск до електроустановок споживача є підставою для проведення вимкнення електропостачання (п.21 ПКЕЕН), 10.07.2017 за адресою: м.Львів, вул.Боберського, 19/27 було проведено припинення електропостачання. Згідно п.35 ПКЕЕН, енергопостачальник має право відключити побутового споживача уразі самовільного підключення до електричної мережі. 14.07.2017 та 16.01.2018 за адресою: м.Львів, вул.Боберського, 19/27 уповноваженими представниками ОСОБА_4 «Львівобленерго» після виявлення самовільних підключень до електричної мережі було здійснено повторні припинення електропостачання. ОСОБА_2 того 06.03.2018 за адресою: м.Львів, вул.Боберського, 19/27 проводилась повторна перевірка електроустановок споживача за участю позивача та зафіксовано покази приладу обліку. Позивачу було належним чином розяснено порядок відновлення електропостачання за адресою: м.Львів, вул.Боберського, 19/27, а саме: необхідно звернутися у Франківську группу відділу по роботі з побутовими споживачами Львівських міських електричних мереж за адресою: м.Львів, вул.Героїв УПА, 23 для укладення договору щодо надання послуг на повторне підключення, отримати квитанцію на оплату витрат на повторне підключення, та оплатити витрати на повторне підключення. Відповідно до п.36 ПКЕЕН, відновлення постачання електричної енергії побутовому споживачу здійснюється протягом трьох робочих днів у містах та пяти робочих днів у сільській місцевості після оплати витрат на повторне підключення. Таким чином дії енергопостачальника жодним чином не виходять поза межі законодавства у сфері елелктроенергетики та є правомірними. Щодо вимоги позивача з приводу зобовязання ОСОБА_4 «Львівобленерго» укладення Типового договору на користування електричною енергією, та в даному випадку вказує, що відповідно до п.3 ПКЕЕН, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між побутовим споживачем і електропостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. Для укладення договору побутовий споживач повинен звернутися до електропостачальника з письмовою заявою та предявити оригінали відповідних документів визначених ПКЕЕН. Отже, позивач повинна звернутися до ОСОБА_4 «Львівобленерго» із пакетом документів для укладення договору про користування електричною енергією. Стверджує, що ОСОБА_4 «Львівобленерго» не відмовляло позивачу в укладенні такого та не створювало жодних перешкод для укладення договору. Відтак вважають вимогу позивача щодо зобовязання ОСОБА_4 «Львівобленерго» укладення Типового договору на користування електричною енергією безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення. Також заперечують вимоги позивача з приводу стягнення з ОСОБА_4 «Львівобленерго» моральної шкоди, з тих підстав, що позивач обґрунтовує свої вимоги виключно на основі власного переконання та самостійно зроблених необґрунтованих розрахунків моральної шкоди, а тому вважають їх безпідставними, а роботу проведену працівниками ОСОБА_4 «Львівобленерго» з приводу припинення електропостачання за не допуск до засобу обліку згідно розпоряджень на роботу №16 від 10.07.2017р., №25 від 14.07.2017р., №254-2 від 16.01.2018р., виконаною відповідно до вимог законодавства у сфері електроенергетики.

20.07.2018 від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, за змістом якої просить визнати дії працівників ОСОБА_4 «Львівобленерго» щодо відключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 від електропостачання неправомірними; зобовязати ОСОБА_4 «Львівобленерго» відновити електропостачання за адресою: АДРЕСА_1; стягнути з ОСОБА_4 «Львівобленерго» в її користь 1 000 000 грн. моральної шкоди. Додатково вказує, що про факт недопуску нею працівників ОСОБА_4 «Львівобленерго» до засобу обліку, який обліковує спожиту електричну енергію, вона дізналась по факту, коли звернулась до ЛКП «Навколо базару», щоб вияснити причини відключення світла. Оскільки за щиток в коридорі відповідає ЛКП «Навколо базару», тому і звернулась туди з вимогою відновити подачу електрики в житло. Стверджує, що будь-яких повідомлень та/або попереджень від ОСОБА_4 «Львівобленерго» не отримувала. Таким чином, замість створення для інваліда ІІ групи умов для достатнього життєвого рівня проживання, її, навпаки, навіть за відсутності заборгованості, без будь-яких правових підстав, як попередження та надання акту з підставою відключення було відключено світло, чим завдано значних душевних переживань, а повторне безпідставне відключення завдало значної шкоди її здоровя та завдало матеріальних збитків, шляхом пошкодження продуктів в її відключеному холодильнику. Так, були знищені продукти, які і так складно придбати на її мізерну пенсію. Отже, враховуючи характер її страждань, ступінь завданої шкоди та стан її здоровя, оцінює моральну шкоду у розмірі 1 000 000 грн.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві та заяві про збільшення розміру позовних вимог, просили суд повністю задовольнити такі позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та зясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Позивач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. За вказаним житловим приміщенням у Франківському відділі електропостачання Львівського міського відділення електропостачання ОСОБА_4 «Львівобленерго» відкрито особовий № 1784/55 та відповідно діє усна форма договору з ОСОБА_1.

Письмовий договір про користування електричною енергією між сторонами не укладений.

Відповідно до п.3 Правил користування електричною енергією для населення (далі Правил), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999р. № 1357, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією. Для укладення договору побутовий споживач звертається до електропостачальника з письмовою заявою. Позивачем не подано суду доказів звернення до відповідача з приводу укладення договору про користування електричною енергією.

Водночас, судом встановлено, що позивач від послуг електропостачання не відмовлялась їх отримувала, тобто між позивачем та відповідачем наявні фактичні договірні зобовязання з приводу електропостачання.

В силу частини 1 статті 218 Цивільного кодексу України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність.

За адресою позивача в квартирі АДРЕСА_3 13.11.2013 встановлено прилад обліку типу Меридіан СОЄ-1.02/5КРТД, заводський номер 11070300, згідно показів якого проводяться розрахунки за спожиту електричну енергію.

Згідно п.21 ПКЕЕН, знімання показів засобів обліку провадиться електропостачальником (електророзподільним підприємством) та/або побутовим і споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Побутовий споживач, як правило, знімає покази засобу обліку на перше число місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем).

Якщо знімання показів проводиться побутовим споживачем, електропостачальник (електророзподільне підприємство) має право контролювати правильність знімання показів засобів обліку побутовим споживачем. Під час зняття показів засобу обліку представниками електропостачальника (електророзподільного підприємства) проводиться контрольний огляд цього засобу обліку.

У разі відмови побутового споживача в доступі до обєкта споживача або незабезпечення побутовим споживачем безперешкодного доступу представників електропостачальника до засобу обліку для проведення ними зняття показів (контрольного огляду) такий факт фіксується в акті про недопуск.

Складений акт про недопуск підписується представниками електропостачальника (електророзподільного підприємства), присутніми під час проведення зняття показів засобу обліку (контрольного огляду), та побутовим споживачем. У разі відмови споживача від підпису представниками електропостачальника (електророзподільного підприємства) про це зазначається в акті про недопуск. Акт про недопуск без підпису споживача вважається дійсним, якщо його підписали три представники електропостачальника Телектророзподільного підприємства).

Один примірник акта про недопуск надається побутовому споживачу особисто, а у разі його відсутності або відмови в отриманні надсилається засобами поштового звязку. У разі отримання побутовим споживачем акта про недопуск поштою дата доступу узгоджується ним з електропостачальником (Яектророзподільним підприємством) за телефонами, зазначеними у цьому акті, або кол-центру.

Складений акт про недопуск є підставою для проведення відключення від електропостачання, якщо протягом пяти робочих днів від дня отримання акта про недопуск побутовий споживач не забезпечить представникам електропостачальника (електророзподільного підприємства) доступ до свого обєкта для обстеження засобу обліку та/або не узгодить з ними дату проведення зазначеного обстеження.

Відповідно до п. 38 ПКЕЕН, енергопостачальник зобовязаний проводити не менш як один раз на 6 місяців контрольний огляд засобів обліку у побутових споживачів відповідно до затверджених графіків.

Відповідно до п. 42 ПКЕЕН, споживач зобовязаний забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після предявлення ними службових посвідчень до квартири або іншого обєкта для обстеження засобу обліку, електроустановок та електропроводки.

Оскільки позивачем не було забезпечено доступ представникам ОСОБА_4 «Львівобленерго» до засобу обліку електричної енергії за адресою: м.Львів, вул.Боберського, 19/27, 07.06.2017 позивачу було скеровано засобами поштового звязку акт про недопуск до електроустановок споживача від 02.06.2017. Вищезазначений акт позивачем було отримано особисто 12.06.2017, що підтверджується розпискою на поштовому повідомленні. Проте позивачем і в наступному випадку не було забезпечено доступ до засобу обліку електричної енергії представникам ОСОБА_4 «Львівобленерго». З огляду на те, що акт про недопуск до електроустановок споживача є підставою для проведення вимкнення електропостачання (п.21 ПКЕЕН), 10.07.2017 за адресою: м.Львів, вул.Боберського, 19/27 було проведено припинення електропостачання.

Згідно п.35 ПКЕЕН, енергопостачальник має право відключити побутового споживача уразі самовільного підключення до електричної мережі.

Як встановлено судом, 14.07.2017 та 16.01.2018 за адресою: м.Львів, вул.Боберського, 19/27 уповноваженими представниками ОСОБА_4 «Львівобленерго» після виявлення самовільних підключень до електричної мережі було здійснено повторні припинення електропостачання.

Вказані обставини зокрема підтверджуються: актом про не допуск від 02.06.2017; копією поштового повідомлення (№556); розпорядженням-маршруту №16 від 10.07.2017; актом про припинення електропостачання від 10.07.2017; розпорядженням №25 від 14.07.2017; актом про припинення електропостачання від 14.07.2017; розпорядженням №254-2 від 16.01.2018; актом про припинення електропостачання від 16.01.2017.

ОСОБА_2 того 06.03.2018 за адресою: м.Львів, вул.Боберського, 19/27 проводилась повторна перевірка електроустановок споживача за участю позивача та зафіксовано покази приладу обліку (акт перевірки від 06.03.2018).

Як наслідок, позивачу було розяснено порядок відновлення електропостачання за адресою: м.Львів, вул.Боберського, 19/27, а саме: необхідно звернутися у Франківську группу відділу по роботі з побутовими споживачами Львівських міських електричних мереж за адресою: м.Львів, вул.Героїв УПА, 23 для укладення договору щодо надання послуг на повторне підключення, отримати квитанцію на оплату витрат на повторне підключення, та оплатити витрати на повторне підключення.

Для укладення договору побутовий споживач звертається до електропостачальника з письмовою заявою та предявляє оригінали таких документів:

- паспорта;

- реєстраційного номера облікової картки платника податків (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, - паспорта з відміткою відповідного контролюючого органу);

- документа, що підтверджує право власності чи користування на обєкт споживача або права власності чи користування на земельну ділянку (на період будівництва обєкта споживача).

Електропостачальник протягом 10 робочих днів з дня подання побутовим споживачем заяви та пакета документів готує у двох примірниках проект договору, підписує та надає його особисто чи надсилає поштою побутовому споживачу або його представнику для ознайомлення та підписання. Побутовий споживач або його представник повертає енергопостачальнику протягом 10 робочих днів один примірник підписаного договору.

При цьому, відповідно до п.36 ПКЕЕН, відновлення постачання електричної енергії побутовому споживачу здійснюється протягом трьох робочих днів у містах та пяти робочих днів у сільській місцевості після оплати витрат на повторне підключення.

Згідно наданих сторонами відомостей, ОСОБА_4 «Львівобленерго» не відмовляло позивачу в укладенні договору щодо надання послуг на повторне підключення, а тому позивачу ОСОБА_1 необхідно лише в установленому законом порядку звернутися до ОСОБА_4 «Львівобленерго» із пакетом документів для укладення договору про користування електричною енергією.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, дії відповідача, як енергопостачальника, жодним чином не виходять за межі законодавства у сфері електроенергетики та по суті є повністю правомірними, у звязку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання дій працівників ОСОБА_4 «Львівобленерго» щодо відключення помешкання позивача від електропостачання неправомірними та зобовязання такого відновити електропостачання до її житла.

Щодо позовних вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1 000 000 грн. моральної шкоди суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР електрична енергія, що виробляється на обєктах електроенергетики є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу.

Правовідносини з приводу постачання електричної енергії постачальником та її споживання споживачем фізичною особою регулюються ст.ст. 714, 1209, 1210 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Законом України «Про електроенергетику», Законом України «Про захист прав споживачів», Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. №1357, умовами типового договору про користування електричною енергією, який є додатком до вказаних Правил.

Зазначені норми не передбачають відповідальності енергопостачальника у формі відшкодування моральної шкоди лише у випадку, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону, чого в даному випадку не було. До моменту припинення електропостачання за адресою позивача, електрична енергія постачалась належної якості.

На момент виникнення спірних правовідносин правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці визначались Законом України «Про електроенергетику» від 16.10.1997р. № 575/97-ВР, який регулював відносини, повязані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі. Стаття 25 цього Закону передбачала право споживачів електроенергії на відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав, згідно з законодавством.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991р. № 1023-XII, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Відповідно до статті 1211-1 Цивільного кодексу України, особливості відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі таким, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію, встановлюються законом.

Згідно статті 1 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» від 19.05.2011р. № 3390-VI, термін «продукція» включає також електроенергію. ОСОБА_9 регулює відносини щодо відповідальності за шкоду, завдану потерпілому внаслідок дефекту в продукції, яка введена в обіг в Україні (пункт 1 статті 2 вказаного Закону). Відповідно до частини1 статті 5 цього Закону, продукція є такою, що має дефект, у разі, коли вона не відповідає рівню безпеки, на яку споживач або користувач має право розраховувати виходячи з усіх обставин, зокрема повязаних з розробленням, виробництвом, обігом, транспортуванням, зберіганням, встановленням, технічним обслуговуванням, споживанням, використанням, знищенням (утилізацією, переробкою) цієї продукції, а також наданням застережень та іншої інформації про таку продукцію, у тому числі: 1) представлення продукції споживачеві або користувачеві, включаючи її вигляд, склад, упаковку, маркування та іншу інформацію про продукцію, її споживання, використання та знищення (утилізацію, переробку); 2) використання продукції, яке обґрунтовано можна передбачити; 3) час, коли продукцію було введено в обіг.

За своїм предметом розглядуваний судом спір не стосується недоліків такого товару, як електрична енергія.

У відповідності до вимог статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Загальні правила відшкодування завданої особі недоговірної шкоди врегульовано положеннями Глави 82 Розділу ІІІ Книги Пятої Цивільного кодексу України. Зокрема, за загальним правилом, визначеним статтею 1166 Цивільного кодексу України, визначено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, а саме: майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи (пункт 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»).

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів (частина 2 статті 23 Цивільного кодексу України).

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (пункт 3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Така може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у звязку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Так, за загальним правилом, визначеним статтею 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобовязань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобовязання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в т.ч. і щодо відшкодування моральної шкоди. Тому, відповідальність у формі відшкодування моральної шкоди може наставати лише у випадках, передбачених договором або законом.

Вищевказані норми не передбачають відповідальності у формі відшкодування моральної шкоди в разі порушення зобовязання з постачання електричної енергії, а розглядуваний спір не повязаний з наслідками недоліків продукції (дефекту в продукції).

Не можуть застосовуватись до правовідносин з приводу постачання електричної енергії статті 1167, 1166 Цивільного кодексу України, які визначають підстави відшкодування, матеріальної та моральної шкоди по деліктних зобовязаннях. Правовідносини по яких виник спір, є договірними, регулюються спеціальним законодавством та не є деліктними. Водночас, судом проаналізовано лише закріплені принципи в цих нормах по відповідальності у формі відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

ОСОБА_2 цього, відповідно до ст.24 Закону України «Про електроенергетику», енергопостачальник не несе відповідальності за майнову шкоду, заподіяну споживачу або третім особам внаслідок припинення або обмеження електропостачання, здійсненого у встановленому порядку.

Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обовязок доказування обставин сторонами, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.

Відповідно до статей 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вимоги позивача по відшкодуванню моральної шкоди суд розцінює такі як припущення, які не обґрунтовані належними та допустимими доказами. ОСОБА_2 цього, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів протиправних дій зі сторони відповідача, заподіяння їй відповідачем моральної шкоди, а також причинного звязку. Оскільки судом не встановлено факту порушення прав позивача винними діями та/або бездіяльністю відповідача, за відсутності доказів зворотнього, факт завдання позивачу моральної шкоди не вбачається, у звязку з чим позовні вимоги про це є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позову в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди також відсутні.

З урахуванням наведеного та, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, згідно ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави.

На підставі ст. ст. 22, 23, 611, 714, 1166, 1167, 1211-1 ЦК України, Закону України «Про електроенергетику», Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції», Правил користування електричною енергією, та керуючись ст. ст. 2, 12, 81, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 273, Цивільного процесуального кодексу України, -

у х в а л и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» про визнання дій неправомірними, зобовязання відновити електропостачання та стягнення моральної шкоди відмовити.

Повне найменування (імя) сторін та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1;

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго» (, адреса місцезнаходження: м.Львів, вул. Козельницька, 3).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Сихівський районний суд м.Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 04 жовтня 2018 року.

Суддя Рудаков І.П.