Справа № 159/1974/18
Провадження № 2/159/713/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 липня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл..

в складі: головуючого - судді Логвинюк І. М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельської міської ради Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

Позивач 24.04.18 р. звернувся до суду із вказаним вище позовом, просить визнати за ним право власності на гараж заг. пл. 27, 1 кв. м. в порядку спадкування за заповітом після смерті його дідуся - ОСОБА_2. Обгрунтовує свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1. помер його дідусь - ОСОБА_2. Після смерті останнього відкрилась спадщина, до якої належить, зокрема, спірний гараж заг. пл. 27, 1 кв. м., 1977 р. побудови, розташований у гаражному масиві по АДРЕСА_2. За заповітом, що не змінений та не скасований, він є єдиним спадкоємцем майна спадкодавця ОСОБА_2; вчасно та у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті останнього. На даний час він має потребу належно оформити своє право власності на спірне нерухоме майно, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на таке майно йому нотаріусом було відмовлено у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього на ім»я спадкодавця. Зазначає, що за рішенням виконкому Ковельської міськради Волинської області № 308 від 24.09.73 р. було створено кооператив автолюбителів по будівництву індивідуальних гаражів у АДРЕСА_1 з найменуванням «Мотор», якому було виділено земельну ділянку пл. 5 000 кв. м. у кв. 26 по АДРЕСА_2 за рахунок земель міськфонду. За рішенням виконкому Ковельської міськради Волинської області № 88 від 12.04.74 р. було дозволено у АДРЕСА_3 будівництво індивідуальних гаражів власникам автомашин, у т. ч. і ОСОБА_2. Земельна ділянка не приватизована. За даними техдокументації (техпаспорта) на гараж, що знаходиться у гаражному масиві АДРЕСА_1; він є 1977 р. забудови. Просить позов задовольнити.

Позивач у судовому засіданні зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Спадкодавець за життя не оформив свого права власності на спірне майно належно, однак, він вважає це майно ним успадкованим. Він з приводу врегулювання питання про спірне майно не звертався до відповідача і останній будь - яких рішень, що свідчили б про оспорювання чи невизнання його права, не приймав. Чи був спадкодавець членом гаражного кооперативу, чи виплатив свій внесок у повному обсязі та чи існує на даний час певний гаражний кооператив, йому не відомо.

Представник відповідача - юридичної особи - в судове засідання не з»явився, хоча вказаний вище відповідач належно повідомлений. Про причини неявки свого представника суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення відповідно до положень ст. ст 280 - 284 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення прозивача, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача безпідставні та не підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Та обставина, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. у м. Ковелі Волинської області, стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 30.03.17 р. Ковельським міськвідділом драцс ГТУЮ у Волинській області.

Як слідує з копії заповіту від 04.02.08 р., спадкодавець ОСОБА_2 все своє майно заповів позивачеві як своєму внукові.

Згідно з копією рішення виконкому Ковельської міськради депутатів трудящих від 24.09.73 р. № 308 «Про створення кооперативу автолюбителів та будівництво індивідуальних гаражів в місті», створено такий по будівництву індивідуальних гаражів у кв. АДРЕСА_1; вирішено будівництво гаражів кооперативу здійснити у кв. АДРЕСА_1 кооперативу виділено земельну ділянку для таких цілей пл. 5 000 кв. м. у АДРЕСА_1.

Згідно з копією рішення виконкому Ковельської міськради депутатів трудящих від 12.04.74 р. № 88 «Про відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва та дозвіл на будівництво індивідуальних гаражів», дозволено у АДРЕСА_1, а не у АДРЕСА_3, як про це стверджує у своїй позовній заяві позивач, будівництво індивідуальних гаражів власникам автомашин, серед яких - і ОСОБА_3, який мешкає по АДРЕСА_4

Як слідує з копії техпаспорта на гараж АДРЕСА_1 він виготовлений на ім»я позивача у 2018 р., гараж є побудованим у 1977 р., має загальну пл. 27, 1 кв. м..

Згідно з копією акта обстеження забудови і техстану будівлі гаража від 26.02.18 р., затвердженого ПП ОСОБА_4, індивідуальний гараж АДРЕСА_2 має заг. пл. 23, 10 кв. м., площу забудови - 27, 10 кв. м., побудований ОСОБА_2, відповідає будпаспорту та планові схеми забудови гаражного масиву згідно норма і вимог ДБН 360 - 92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

Та обставина, що нотаріусом будо відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо спірного гаража у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього на ім»я спадкодавця, стверджується копією листа № 107/01 - 16 від 11.04.18 р. приватного нотаріуса Заліської Н.М..

Таким чином, судом встановлено, що будівництво спірного гаража було проведено спадкодавцем відповідно до дозволів та узгоджень, отриманих ним у встановленному законом порядку, що діяв за станом на 1977 р..

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

До об'єктів завершеного будівництва належать об'єкти, що введені в установленому порядку в експлуатацію. Право власності на закінчене будівництвом нерухоме майно, яке прийнято в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, підлягає державній реєстрації. Після введення об'єкта в експлуатацію власнику об'єкту - забудовникові - видається свідоцтво про право власності, що реєструється у відповідному державному реєстрі прав. З моменту державної реєстрації права на завершений будівництвом об'єкт, особа забудовника стає власником цього об'єкта.

Оскільки будівництво гаража здійснювалось спадкодавцем як забудовником згідно із законом, то після смерті останнього, не право власності на об»єкт будівництва, що за життя останнім у свою власність оформлено не було у встановленому законом порядку, а його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини відповідно до ст. 1 216 ЦК.

Спірний гараж на даний час є об»єктом містобудування, що не прийнятий у експлуатацію відповідними компетентними органами, позивач не надав суду доказів звернення до відповідних компетентних органів з приводу вирішення питання оформлення документів на гараж, що споруджувався спадкодавцем, з приводу оформлення відповідних правовстановлюючих документів на гараж; і відмови іншого компетентного органу з цього питання, у розпорядженні суду немає. Даних про наявність спору з приводу гаража між сторонами у розпорядженні суду немає.

Тому суд вважає, що позивач передчасно звернувся до суду з розглядуваним позовом і факт наявності спору між сторонами з приводу гаража, позивачем в суді не доведений.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що спадщина за заповітом після смерті спадкодавця відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1., позивач є спадкоємцем, однак, спірне майно не входить у спадкову масу як власність спадкодавця, так як правовстановлюючих документів на ім»я спадкодавця на це майно не було оформлено у встановленому законом порядку.

А тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 13, 212 - 218, 88 ЦПК України, ст. ст. 1 218, 1 223, 1 270, 1 261, 1 223 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_3 і. н. НОМЕР_1, прож. АДРЕСА_5

Відповідач - Ковельська міська рада Волинської області, юридична адреса: 45008, м. Ковель Волинської області, вул. Незалежності, 73, .

Головуючий:І. М. Логвинюк