Справа № 574/287/18
Провадження №2/574/221/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря Кошелєвої Н.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду справу за позовом ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3, у зв'язку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, яку вона успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 свого чоловіка ОСОБА_4, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, але за життя юридично не оформила. Він прийняв спадщину подавши відповідну заяву до органів нотаріату, входячи до кола спадкоємців за заповітом і на частину спадкового майна отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак оригінал вище згаданого державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 було втрачено, у зв'язку з чим він не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі. Просив визнати за ним право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Представник позивача ОСОБА_5 вимоги позивача підтримала, просила справу розглянути без її участі, про що повідомила суд письмовою заявою.

Представник відповідача Михайлівської сільської ради в задоволенні позовної заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомили суд письмово листом.

Оскільки сторони у судове засідання не з'явились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у підготовчому судовому засіданні з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Зокрема, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3, яка мешкала в с. Михайлівка, Буринського району, Сумської області, у зв'язку з чим відкрилася спадщина, до якої ввійшла, в тому числі, земельна ділянка площею 2,5740 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, яку вона прийняла після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 свого чоловіка (батька позивача) ОСОБА_4 фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном згідно вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, але за життя юридично не оформила. Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв її син - ОСОБА_1 відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, подавши відповідну заяву до органів нотаріату, будучи спадкоємцем за заповітом і на частину спадкового майна, отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що підтверджується, свідоцтвом про смерть ОСОБА_3, свідоцтвом про одруження спадкодавців, свідоцтвом про смерть ОСОБА_4, свідоцтвом про народження позивача, заповітом, копією державного акта, копією свідоцтва про право на спадщину за законом, рішенням та ухвалою Зарічного районного суду м.Суми, копією паспорта позивача, довідками Михайлівської сільської ради, копією спадкової справи (а.5-9,11-15,32,41-42).

Разом з тим, ОСОБА_1 не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вище згадану земельну ділянку, оскільки оригінал зазначеного державного акта за невідомих обставин було втрачено, а дублікат отримати позивач не спроможний, у зв'язку з внесенням змін до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до яких з 01 січня 2013 року державні акти на право власності на земельні ділянки не видаються, однак документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою видані до набрання чинності цим Законом , є дійсними (п.10 ст.28-1 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державний земельний кадастр»), що підтверджується витягом з газети «Рідний край», роз'ясненням відділу у Буринському районі головного управління Держгеокадастру у Сумській області та роз'ясненнями нотаріуса (а.с.16-19).

Статтею 131 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до ст.1218 ЦК України До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. При цьому ч. 2 ст.373 цього Кодексу встановлено, що право на землю гарантується Конституцією.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

В силу ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак втрата оригіналу вищевказаного правовстановлюючого документа також унеможливлює отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину, оскільки в силу п.4.15 Глави 10 Розділу ІІ "Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Мінюсту України 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав проводиться, в тому числі, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Частиною 3 статті 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону й не порушує права чи інтереси інших осіб, а також те, що позивач прийняв спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2-7, 10-13, 23, 200, 206, 247, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.529,548,549 ЦК Української РСР, ст.ст.81,126, 131 ЗК України, ст.ст.16, 328, 392, 1216-1218, 1222, 1223, 1225, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України, суд -

віришив:

Позов ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживаючого по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Суми його матері ОСОБА_3, право власності на земельну ділянку площею 2,5740 га з кадастровим номером НОМЕР_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 29 березня 2002 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №485.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд (а з початком функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області) шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: