Справа № 308/5418/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., за участю відповідача - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ужгород, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1, третя особа - Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1, третя особа - Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позовній заяві позивач вказав, що 20.04.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № L01.188.35610.

Згідно з п. п. 1.1. та 1.2. Кредитного договору Банк, надав кредит ОСОБА_2 20854,00 грн. строком на 96 місяців і таким чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором. В свою чергу Позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит разом з процентами та комісією в строк, визначений умовами кредитного договору.

ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_2 померла. Станом на день смерті Позичальника існувала заборгованість за кредитним договором в розмірі 17909,23 грн. Станом на дату заявлених вимог загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 17909,23 грн., з яких в тому числі:

Основний борг - 16350,30 грн.

Прострочений борг-1538,40 грн.

Прострочені проценти - 20,53 грн.

Строкові проценти - 0 грн.

Нарахована плата за обслуговування кредиту- 0 грн.

Прострочена плата за обслуговування кредиту -0 грн.

Разом пеня -0 грн.

16.03.2017 року на адресу Банку надійшов лист від Першої ужгородської державної нотаріальної контори у якому було повідомлено про видачу свідоцтва право на спадщину спадкоємцю за законом ОСОБА_1.

Відтак позивач просить суд стягнути борг із спадкоємця.

Представник позивача в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, просив суд відмовити у його задоволенні, оскільки він у подальшому уклав договір дарування на успадковане ним майно, відтак вважає, що не має нести відповідальність за кредитним договором.

Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 20.04.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № L01.188.35610.

Згідно з п. п. 1.1. та 1.2. Кредитного договору Банк, надав кредит ОСОБА_2 20854,00 грн. строком на 96 місяців і таким чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором. В свою чергу Позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит разом з процентами та комісією в строк, визначений умовами кредитного договору.

ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_2 померла. Станом на день смерті Позичальника існувала заборгованість за кредитним договором в розмірі 17909,23 грн. Станом на дату заявлених вимог загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 17909,23 грн., з яких:

Основний борг - 16350,30 грн.

Прострочений борг-1538,40 грн.

Прострочені проценти - 20,53 грн.

Строкові проценти - 0 грн.

Нарахована плата за обслуговування кредиту- 0 грн.

Прострочена плата за обслуговування кредиту -0 грн.

Разом пеня -0 грн.

16.03.2017 року на адресу Банку надійшов лист від Першої ужгородської державної нотаріальної контори у якому було повідомлено про видачу свідоцтва право на спадщину спадкоємцю за законом ОСОБА_1.

Відтак позивач просить суд стягнути борг із спадкоємця.

Судом за даними спадкової справи встановлено, що відповідач 01.03.2017 року отримав свідоцтво на спадщину за законом за померлою ОСОБА_2 на ? частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належала їй за життя.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як зазначено у ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Статтею 1282 ЦК України також передбачено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Як зазначено Верховним Судом України в Узагальненні судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин* (із змінами і доповненнями, внесеними повідомленням Верховного Суду України від 1 грудня 2011 року) неоднаковою є практика розгляду справ стосовно виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника за наявності поручителя, спадкоємців. Так, у деяких випадках суд, з'ясувавши факт смерті боржника, закривав провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК, виходячи з того, що такі правовідносини не допускають правонаступництва. При вирішенні спорів цієї категорії судам слід виходити з такого.

Якщо боржник помер, то в силу ст. 1282 ЦК спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного в спадщину.

За наявності кредитного договору та договору поруки поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника, а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника (якщо таке зазначено в договорі поруки).

Потрібно також враховувати, що за ст. 607 ЦК зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

У зв'язку з цим, враховуючи, що спадкоємці відповідають за борги спадкодавця в межах вартості майна, одержаного в спадщину, то за відсутності чи недостатності спадкового майна кредитне зобов'язання припиняється неможливістю виконання чи недостатністю спадкового майна.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідач - ОСОБА_1 прийняв спадщину за померлою ОСОБА_2, вартість успадкованого майна складає 70 307,00 грн., відтак позовні вимоги є обґрунтованими та таким що підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності із статтею 141 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір» та з урахуванням того факту, що відповідач є інвалідом ІІ групи, тобто звільнений від сплати судового збору, суд не вбачає підстав для покладення на нього судових витрат позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 81, 83, 141, 223, 229, 263, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 526, 610, 611, 612, 1049, 1050, 1054 ЦК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, паспорт суду невідомий, на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», м. Львів, вул. Валова, 11, ідентифікаційний код 19390819, заборгованість по кредитному договору № L01.188.35610 від 20.04.2015 року станом на дату смерті ОСОБА_2 в сумі - 17 909,23 грн. (сімнадцять тисяч дев'ятсот дев'ять грн. 23 коп.), з яких: 16 350,30 грн. - основний борг, 1 538,40 грн. - прострочений борг, 20,53 грн. - прострочені проценти.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 16.07.2018 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Дергачова