АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 686/1420/18
Провадження № 22-ц/792/973/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А,В.,Спірідонової Т.В.,

секретаря: Кошельника В.М.,

учасники справи: відповідач ОСОБА_3, представник банку Москалюк С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 березня 2018 року (суддя - Чевилюк З.А.) за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом,

в с т а н о в и в :

У січні 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», банк), звертаючись до суду з вказаним позовом зазначало, що з метою отримання кредитних коштів ОСОБА_3 звернувся до банку, за результатами чого ним було підписано заяву №б/н від 30.07.2010 року, згідно якої відповідач отримав кошти у розмірі 10 900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором виконало в повному обсязі, а ОСОБА_3 зобов'язався повернути банку кредит протягом строку дії платіжної картки та сплатити йому проценти за користування кредитними коштами.

Проте, відповідач належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконував, унаслідок чого станом на 17.12.2017 року виникла заборгованість у розмірі 35 383 грн.

За таких обставин позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 30.07.2010 року в розмірі 35 883 грн., яка складається з: 8426 грн.25 коп. - заборгованість за кредитом, 13 112 грн. 83 коп. - відсотки за користування кредитом, 11682 грн. 82 коп. - пеня, 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 1661 грн. 10 коп. - штрафу (процентна складова).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 _____________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Чевилюк З.А. Категорія: 27

Доповідач: Янчук Т.О.

березня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 30.07.2010 року у розмірі 8 426 грн.25 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення у частині відмови в задоволенні позову про стягнення відсотків за користування кредитом та неустойки і ухвалити нове рішення яким позовні вимогі задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не застосував закон який підлягав застосуванню до спірних правовідносин, зокрема норми ст.ст.204, 509, 526, 527, 626 ЦПК України. Також суд не прийняв до уваги надані банком на підтвердження заявлених вимог докази та не надав належної оцінки кредитному договору та розрахунку заборгованості. При подачі позовної заяви, банком було надано відповідний розрахунок заборгованості, згідно умов кредитного договору, тому на думку апелянта, банком надано достатньо належних доказів, якими підтверджено факт укладення договору і отримання грошових коштів, водночас висновок суду про відмову у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за відсотками та неустойки за порушення виконання зобов'язань за кредитним договором є неправильним та необґрунтованим, оскільки інших доказів на спростування наданого банком розрахунку заборгованості матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

У судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Москалюк С.А. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали цивільної справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Згідно з ч.1 ст.367 суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи частково позовну заяву банку про стягнення заборгованості за кредитом, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем у судовому засіданні визнано частково позов, а саме в частині заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8426,25 грн., тому в цій частині позовна заява підлягає задоволенню. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками, штрафів та пені відмовлено з підстав їх недоведеності у встановленому порядку суду, не представлено обґрунтованого розрахунку заборгованості.

Апеляційний суд погодитись в повному обсязі з таким висновком суду першої інстанції не може, виходячи з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Встановлено, що 30.07.2010 року ознайомившись з Умовами та правилами надання банківських послуг, ОСОБА_3 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і отримав кредитну картку «Універсальна». Відповідач своїм підписом підтвердив згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним і Банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до умов договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 10900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з нарахуванням щомісячно на залишок заборгованості процентів у розмірі 3,0%, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У заяві відповідач висловив згоду з тим, що заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до пунктів 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг банк має право в односторонньому порядку без попереднього повідомлення клієнта встановлювати на платіжну картку кредитний ліміт у валюті картки з подальшою зміною його розміру відповідно до кредитної історії.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість ОСОБА_3 станом на 17.12.2017 року складала35 883 грн. з яких: 8426 грн. 25 коп. - заборгованість за кредитом, 13112 грн. 83 коп. - відсотки за користування кредитом, 11682 грн. 82 коп. - пеня, 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 1661 грн. 10 коп. - штрафу (процентна складова).

Згідно з розрахунком заборгованості та випискою по особовому рахунку ОСОБА_3 кошти на погашення заборгованості внесено 15.12.2017 року в розмірі 804 грн.

Інших доказів, які б спростували наданий позивачем розрахунок матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.626, ч.1 ст.627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ч.1 ст.634 ЦК України).

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Із положень ст. 1055 ЦК України слідує, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За таких обставин, належними та допустимими доказами у справі доведено, що позичальник не в повному обсязі виконує взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, яка повинна бути стягнута у судовому порядку, а саме підлягає стягненню заборгованість за кредитом в розмірі: 8426 грн.25 коп. - заборгованість за кредитом, 13 112 грн. 83 коп. - відсотки за користування кредитом, 500 грн. - штрафу(фіксована частина), 1 661 грн.10 коп. - штрафу (процентна складова).

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення пені суд керується наступним.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, а саме пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25 (а.с. 18-19), передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 18, 31) передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.

Зважаючи на зазначене, у стягненні пені в розмірі 11682,82 грн. слід відмовити.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, помилково дійшов висновку щодо задоволення позову тільки в частині визнаного відповідачем розміру заборгованості за кредитом, у зв'язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову та стягненню з відповідача на користь банку 8426 грн. 25 коп. - заборгованість за кредитом, 13112 грн. 83 коп. - відсотки за користування кредитом, 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 1661 грн. 10 коп. - штрафу (процентна складова). В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч.1,6 ст.142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторони звільнені від сплати судових витрат,вони компенсуються за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. ОСОБА_3 є інвалідом 1 групи, у зв'язку з чим звільнений від сплати судових витрат.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 березня 2018 року скасувати.

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитом в розмірі 8426 грн. 25 коп., відсотки за користування кредитом - 13112 грн. 83 коп., штраф в розмірі 2161 грн. 10 коп.

В решті відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 серпня 2018 року.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук