Провадження № 2/263/2397/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області

у складі:

головуючого судді Шатілової Л.Г.,

при секретарі Дзигім К.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказавши, що 16.08.2005 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей - повнолітню дочку ОСОБА_3, 1995 року народження та неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені через несхожість характерів, відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. Просить розірвати шлюб, на примирення не згодна. Спора про розподіл майна та місце проживання неповнолітньої дитини не мають.

Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач також надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до статті 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно зі ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 16.08.2005 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей - повнолітню дочку ОСОБА_3, 1995 року народження та неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені через несхожість характерів, відсутність взаєморозуміння.

Таким чином, за думкою суду вищезазначені обставини свідчать про розпад сімейних зв'язків, спір про розподіл майна та місце проживання неповнолітньої дитини відсутній, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Керуючись ст. ст. 110-112 СК України, ст.ст. ст. ст. 2, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1) і ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, (РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2) зареєстрований 16.08.2005 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 562 - розірвати.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.Г. Шатілова