РІШЕННЯ

Іменем України

27.08.2018 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Козюренко Р.С.

за участю: секретаря судових засідань - Федика В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між ОСОБА_3, зареєстрований 10 липня 2007 року у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №268.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, з часом стосунки погіршилися, перестали розуміти один одного, мають різні характери та ставлення до життя. Фактично пів року проживає з відповідачем окремо, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, шлюб існує лише формально. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо.

В судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, між тим подав заяву про здійснення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного вирішення справи та строк на примирення просить не надавати.

Відповідач відзив не подав, в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, між тим ОСОБА_3 подала заяву про здійснення розгляду справи без її участі, із позовними вимогами погоджується.

За приписами ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

За таких обставин суд вважає, що слід проводити розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності в межах позовних вимог, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що шлюб між сторонами зареєстровано 10 липня 2007 року у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено актовий запис №268. Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис 98 (а.с.5).

Як вбачається з наявних матеріалів позивач не підтримує з відповідачем подружні відносини, проживає окремо, спільного господарства не веде, отож перебування у шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивача.

Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст.4, 5, 76, 77, 79, 141, 263-265, 282 ЦПК України, ст.104-105, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

ухвалив:

позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: АДРЕСА_1) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2, який зареєстрований 10 липня 2007 року у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №268.

Стягнути з відповідача на користь позивача 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок документально підтверджених судових витрат.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати у Франківський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції.

Роз'яснити сторонам, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Р.С. Козюренко