Справа № 525/1122/18
Провадження № 2/525/337/2018

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2018 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., розглянувши на підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

З позову ОСОБА_1 вбачається, що 04 червня 2016 року померла її мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема, на: право на земельну частку (пай) розміром 2,65 умовних кадастрових гектарів, яке вона отримала в порядку спадкування від ОСОБА_4, яка померла 18.03.1996 року, яка, відповідно, мала право на земельну частку (пай) розміром 2,65 умовних кадастрових гектарів. 13 вересня 2017 року вона звернулась до приватного нотаріуса Шишацького районного нотаріального округу ОСОБА_5 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що прийняла спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини і на підставі цієї заяви було заведено спадкову справу за №61215192 у спадковому реєстрі. 24.10.2017 року приватний нотаріус Шишацького районного нотаріального округу ОСОБА_5 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на земельні ділянки площею 1,225 га та 1,2665 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території ОСОБА_2 селищної ради Полтавської області, оскільки право власності на вказані земельні ділянки зареєстровано після смерті спадкодавця ОСОБА_3.

Позивач вказує, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №126396111 та №126394466 від 05.06.2018 року можна встановити, що власником земельних ділянок з кадастровими номерами :00:010:1172 та :00:010:1173 площею 1,2665 га та 1,225 га, відповідно, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території ОСОБА_2 селищної ради Полтавської області, є ОСОБА_3. Згідно викопіювання з проекту розташування земельних часток(паїв) в межах КСП «Багачанське» на території ОСОБА_2 селищної ради Полтавської області з визначенням земельних ділянок №22: площами 1,23 га та 1,27 на для надання у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва гр. ОСОБА_4 та графічних матеріалів, які були отримані з сайту вбачається, що земельні ділянки, які виділялись в натурі (на місцевості) ОСОБА_4 співпадають з земельними ділянками з кадастровими номерами :00:010:1172 та :00:010:1173 відповідно.

Позивач вказує, що обставини щодо державної реєстрації права власності на дані земельні ділянки майже через рік після смерті її матері їй невідомі, однак те, що її мати мала право на реалізацію права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) згідно проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) в межах ТОВ «Багачанське» відповідно до законодавства не викликає сумніву, а те, що на даний час земельні частки (паї) виділені в натурі, тобто є сформованими земельними ділянками після присвоєння їм кадастрових номерів означає, що спадкуванню підлягають вже земельні ділянки, а не право на земельну частку (пай). Жодних претензій до державного реєстратора ОСОБА_2 селищної ради Полтавської області, який здійснив державну реєстрацію права власності на вищезазначені земельні ділянки вона не має. Однак, вищезазначена обставина не дала їй змоги набути право власності на дані земельні ділянки в результаті прийняття спадщини в позасудовому порядку шляхом видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з чим вона вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що правовстановлюючі документи на земельні ділянки на сьогодні неможливо отримати, оскільки її мати померла, тому вона змушена звернутися до суду з позовом, у якому просить визнати за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку: кадастровий номер :00:010:1172 площею 1,2665 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Полтавської області та земельну ділянку: кадастровий номер :00:010:1173 площею 1,225 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Полтавської області; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку: кадастровий номер :00:010:1172 площею 1,2665 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Полтавської області та земельну ділянку: кадастровий номер :00:010:1173 площею 1,225 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Полтавської області; визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку: кадастровий номер :00:010:1172 площею 1,2665 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Полтавської області та земельну ділянку: кадастровий номер :00:010:1173 площею 1,225 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Полтавської області (а.с.а.с.2-4).

Ухвалою суду від 06.09.2018 року відкрито загальне позовне провадження за вищевказаною позовною заявою ОСОБА_1 і підготовче засідання призначено на 05.10.2018 року (а.с.27). Також, цією ухвалою суду витребувано у приватного нотаріуса Шишацького районного нотаріального округу відомості про те, хто прийняв спадщину (відмовився від її прийняття) та про наявність/відсутність заповіту після смерті 04.06.2016 року ОСОБА_3, останнім постійним місцем проживання було с. Сагайдак Шишацького району Полтавської області та чи надходили претензії кредиторів.

До проведення підготовчого судового засідання у справі від відповідача у справі ОСОБА_2 селищної ради надійшов лист про те, що даний відповідач просить проводити розгляд справи у відсутність їх представника, ОСОБА_2 селищна рада визнає заявлений позов (а.с.34).

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Відповідач у справі має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу (п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України). За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В підготовче засідання сторона позивача та інші учасники справи не зявилися, від позивача до суду надійшла заява про підтримання заявлених позовних вимог та про розгляд справи у її відсутність (а.с.5).

Враховуючи неявку сторін в підготовче засідання 05.10.2018 року суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, при цьому керуючись положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України та Рішенням Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами).

Суд, виконавши положення ст.197 ЦПК України, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по даній справі, що надані сторонами у справі на засадах змагальності і диспозитивності, давши всім доказам у справі належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (обєкт), щодо якої виник спір.

Судом встановлено, що гр. ОСОБА_4 померла 18.03.1996 року, про що Сагайдацькою сільською радою Шишацького району Полтавської області видано свідоцтво про смерть (а.с.6).

Мати позивача по справі Рудич (до укладення шлюбу ОСОБА_3) ОСОБА_6 (а.с.а.с.9,10) ОСОБА_3 померла 04.06.2016 року, про що Шишацьким РВ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області видано свідоцтво про смерть (а.с.7). Відповідно, ОСОБА_1 є спадкоємницею першої черги за законом після смерті матері відповідно до ст.1261 ЦК України.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.03.2011 року, зареєстрованого за №164, посвідченого державним нотаріусом Шишацької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 спадкоємцем майна, зазначеного в заповіті ОСОБА_4, померлої 18.03.1996 року, є ОСОБА_3, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з: права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом серії ПЛ №0280928, виданого на підставі рішення ОСОБА_2 райдержадміністрації від 21.03.1997 року №68 площею 2,65 умовних кадастрових гектарів. Сертифікат зареєстровано 25.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Вартість земельної частки (паю) становить 7901,00 гривень (а.с.8).

З сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ПЛ №0280928, виданого на підставі рішення ОСОБА_2 райдержадміністрації від 21.03.1997 року №68 на імя ОСОБА_4, земельна частка (пай) площею 2,65 умовних кадастрових гектарів. Сертифікат зареєстровано 25.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) (а.с.11).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №126396111 та №126394466 від 05.06.2018 року вбачається, що власником земельних ділянок з кадастровими номерами :00:010:1172 та :00:010:1173 площею 1,2665 га та 1,225 га, відповідно, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території ОСОБА_2 селищної ради Полтавської області, є ОСОБА_3 (а.с.а.с.14-15).

Згідно викопіювання з проекту розташування земельних часток(паїв) в межах КСП «Багачанське» на території ОСОБА_2 селищної ради Полтавської області з визначенням земельних ділянок №22: площами 1,23 га та 1,27 на для надання у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва гр. ОСОБА_4 та графічних матеріалів, які були отримані з сайту вбачається, що земельні ділянки, які виділялись в натурі (на місцевості) ОСОБА_4 співпадають з земельними ділянками з кадастровими номерами :00:010:1172 та :00:010:1173 відповідно (а.с.а.с.16-18).

З листа Відділу у Великобагачанському районі ГУДГК у Полтавській області від 20.06.2018 року №1111/102-18 вбачається, що згідно технічної документації по передачі у власність земельної ділянки, що належить гр. ОСОБА_3 за адресою: ОСОБА_2 селищна рада Полтавської області передано 1,2665 га земель, в тому числі ріллі 1,2665 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Грошова оцінка земельної ділянки відповідно до розпорядження голови ОСОБА_2 РДА №342 від 29.10.2007 року становить 3057,80 гривень. Станом на 20.06.2018 року становить: рілля 10095,73 грн. з урахованими коефіцієнтами індексації 4,7964 та 1,756. Загальна грошова оцінка земельної ділянки складає 10095,73 грн. (а.с.19).

З листа Відділу у Великобагачанському районі ГУДГК у Полтавській області від 20.06.2018 року №1112/102-18 вбачається, що згідно технічної документації по передачі у власність земельної ділянки, що належить гр. ОСОБА_3 за адресою: ОСОБА_2 селищна рада Полтавської області передано 1,225 га земель, в тому числі ріллі 1,225 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Грошова оцінка земельної ділянки відповідно до розпорядження голови ОСОБА_2 райдержадміністрації №342 від 29.10.2007 року становить 10229,40 гривень. Станом на 20.06.2018 року становить: рілля 33773,77 грн. з урахованими коефіцієнтами індексації 4,7964 та 1,756. Загальна грошова оцінка земельної ділянки складає 33773,77 грн. (а.с.20).

24.10.2017 року приватний нотаріус Шишацького районного нотаріального округу ОСОБА_5 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на земельні ділянки площею 1,225 га та 1,2665 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території ОСОБА_2 селищної ради Полтавської області, оскільки право власності на вказані земельні ділянки зареєстровано після смерті спадкодавця ОСОБА_3 (а.с.а.с.12,13). Тобто, вказана обставина в даний час є перешкодою для спадкоємця померлої позивача у справі ОСОБА_1 отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З повідомлення приватного нотаріуса Шишацького районного нотаріального округу ОСОБА_5 від 18.09.2018 року №767/01-16, а також з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та копій документів зі спадкової справи №139/2017 вбачається, що 13.09.2017 року даним нотаріусом заведено спадкову справу за №139/2017 на майно померлої 04.06.2016 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі заяви спадкоємця за законом, доньки спадкодавця ОСОБА_1 про прийняття спадщини згідно ст.1268 ЦК України, заяв від інших спадкоємців чи про відмову від прийняття спадщини не надходили, інших осіб, які б прийняли спадщину згідно ст.1268 ЦК України не має (а.с.а.с.35-43).

Також, з матеріалів спадкової справи вбачається, що за життя ОСОБА_3 02.09.2010 року склала в с. Сагайдак Шишацького району Полтавської області заповіт, реєстровий номер 184, згідно якого все належну їй майно вона заповідала своєму зятеві ОСОБА_8 (чоловікові ОСОБА_1Ф.) (а.с.38). Проте, як вбачається з матеріалів спадкової справи та вищевказаного листа приватного нотаріуса, ОСОБА_8 спадщину після смерті ОСОБА_3 за вищевказаним заповітом у строки, передбачені ЦК України не приймав, тобто, не реалізував своє право на прийняття спадщини у встановленому порядку. Відповідно, спадкування в даному випадку майна після смерті ОСОБА_3 повинно здійснюватися за законом відповідно до черговості, визначеної ЦК України.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України).

У відповідності до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 цієї статті).

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном закріплено у ст.317 ЦК України, а ст.321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України і означає, що право власності є недоторканним і власник може бути позбавлений, або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку встановленим законом.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.1 постанови відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявляти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Серед підстав набуття права власності на земельні ділянки громадянами України передбачених ч.1 ст.81 Земельного кодексу України є прийняття спадщини та виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.4 ЦПК України.

Зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон повязує виникнення у особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 цього Кодексу.

Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, та того, що в даний час позивач у позасудовому порядку не може отримати відповідне свідоцтво про право на спадкове майно (на спадкові земельні ділянки) з мотивів, які викладені у постанові відповідного нотаріуса, з урахуванням принципу юридичної визначеності та враховуючи вищевказану практику Верховного Суду України щодо права власності, а також повне визнання відповідачем заявленого позову, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, що викладені в пунктах три та чотири прохальної частини позовної заяви.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст.15,16,328,392,1216-1218,1220,1261,1268,1296,1297 ЦК України, ст.ст.4,11,12,13,76-80,81,83,197,200,206,247,259,263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку: кадастровий номер :00:010:1172 площею 1,2665 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Полтавської області та земельну ділянку: кадастровий номер :00:010:1173 площею 1,225 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Полтавської області.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом як за спадкоємницею першої черги після смерті 04.06.2016 року матері ОСОБА_3 право власності: 1) на земельну ділянку кадастровий номер :00:010:1172 площею 1,2665 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Полтавської області; 2) на земельну ділянку кадастровий номер :00:010:1173 площею 1,225 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін: позивач ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1; відповідач ОСОБА_2 селищна рада Полтавської області, місце знаходження селище ОСОБА_9, вулиця Каштанова, 20 Полтавської області.

Суддя В.В.Хоролець