Справа № 409/35/17
Пров. № 2/409/166/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі :

головуючого судді Третяка О.Г.,

за участю секретаря Бушлі О.В.,

позивачів ОСОБА_1

ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

представника позивачів ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Білокуракине Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1,ОСОБА_2,ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про припинення права власності на частку в майні,що перебуває у спільній частковій власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про припинення права власності на частку в майні,що перебуває у спільній частковій власності.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачами зазначено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, яке видане 21.08.1997 р. відділом приватизації житлового фонду Луганської міської ради народних депутатів, та зареєстроване у реєстровій книзі за №9/5875, ОСОБА_1 та членам її сімї: ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (Чернявській, ОСОБА_5) ОСОБА_8 належить на праві спільної часткової власності в рівних частках квартира №1, що розташована за адресою: м.Луганськ, пров. 2-й Ракетний, будинок 76.Право власності позивачів ОСОБА_1, її сина ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_2 на відповідну частку квартири підтверджується також витягом про державну реєстрацію прав №35635335 від 26.09.2012 р., виданим МКП БТІ м.Луганська, номер запису 57560/1 в книзі №1782.На цей час частки співвласників майна в натурі не виділені.Сімейне життя позивачів та відповідача не склалося. З 2004 року сімейні відносини припинено, спільного побуту та бюджету позивачі та відповідач не мають. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано на підставі рішення Артемівського районного суду м.Луганська від 14.06.2004 року в справі №2-2825/2004.Щоб уникнути постійних сварок, ініціатором яких був відповідач, позивачі вимушені були змінити місце проживання.З січня 2012 року відповідач не проживає у вищезазначеній квартирі. Відповідач мешкає за адресою: м.Луганськ, кв.МирнийАДРЕСА_1, однак час від часу приїздить до спірної квартири та чинити перешкоди у можливості користування нами цією квартирою. Зокрема, неодноразово міняв замки на вхідних дверях, зайняв одну з кімнат непотребом, обірвав телефонну лінію,постійно влаштовує сварки,які супроводжуються нецензурною бранню тощо.Відповідач за комунальні послуги не сплачує.Відповідач створює нестерпні умови для життя,що негативно впливає на моральну сторону життя позивачів.Відповідач зловживає своїми правами в спільному користуванні майном,порушує правила добросусідства,робить нестерпним та неможливим проживання в одній квартирі.Позивачі просять припинити право ОСОБА_5 на ? частку у спільному майні,а саме: квартира №1, що розташована за адресою: м.Луганськ, пров. 2-й Ракетний, будинок 76,загальною площею 66,6 кв.м. та визначити за позивачами право власності на цю частку квартири в рівних частках ,тобто по 1/12 частці,сплативши відповідачу компенсацію у сумі 71775 грн.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та представник позивачів ОСОБА_4 підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилися,були належним чином повідомлени про час і місце розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився.Надав суду заяву про розгляд справи без його участі та участі його представника. У наданому суду запереченні на позов ,позовні вимоги не визнав у повному обсязі. На виплату компенсації за ? частини квартири не згодний.

Представник відповідача ОСОБА_6 у судове засідання не з»явився.Був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Суд, вислухавши пояснення позивачки ОСОБА_1І та,представника позивачів ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, яке видане 21.08.1997 р. відділом приватизації житлового фонду Луганської міської ради народних депутатів, та зареєстроване у реєстровій книзі за №9/5875, ОСОБА_1 та членам її сімї: ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (Чернявській, ОСОБА_5) ОСОБА_8 належить на праві спільної часткової власності в рівних частках квартира №1, що розташована за адресою: м.Луганськ, пров. 2-й Ракетний, будинок 76 (а.с.10).На цей час частки співвласників майна в натурі не виділені.Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано на підставі рішення Артемівського районного суду м.Луганська від 14.06.2004 року в справі №2-2825/2004 (а.с.14). Відповідач не проживає у вищезазначеній квартирі.У відповідача відсутнє інше житло. Відповідно до висновку №831/836/837 за результатами проведення судової будівельно- технічної експертизи від 10.08.2017 р. розділ в натурі спірної квартири неможливий (а.с.103-106).

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачами не надані суду належні та допустимі докази того ,що відповідач чинити перешкоди у можливості користування спірною квартирою, неодноразово міняв замки на вхідних дверях, зайняв одну з кімнат непотребом, обірвав телефонну лінію,постійно влаштовує сварки,які супроводжуються нецензурною бранню тощо і не сплачує за комунальні послуги . не доведено в судовому засіданні і те,що відповідач створює нестерпні умови для життя,що негативно впливає на моральну сторону життя позивачів, зловживає своїми правами в спільному користуванні майном,порушує правила добросусідства,робить нестерпним та неможливим проживання в одній квартирі.

Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до ст..365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною;3) спільне володіння і користування майном є неможливим;4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

За таких підстав позов ОСОБА_1,ОСОБА_2,ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про припинення права власності на частку в майні,що перебуває у спільній частковій власності задоволенню не підлягає повністю, як заявлений безпідставно.

Керуючись ст.ст.3,356,358,365 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 77-81,83, 89, 259, 263-265,268,273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про припинення права власності на частку в майні,що перебуває у спільній частковій власності- відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3., зареєстрована за адресою:ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Суддя Білокуракинського районного суду

Луганської області ОСОБА_9