Справа № 504/2291/18
Провадження № 2/504/1840/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2018 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді -Барвенка В.К.,

секретаря -Мельниковій В.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду № 4, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Суворовської районної державної адміністрації Одеської міської ради народних депутатів про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, яким просила суд позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав по відношенню до його неповнолітної доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач подала заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідач пода нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги цією же заявою визнав повністю проти позбавлення батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 не заперечував, визхнав обставини відсутності свого піклування дитиною, участі у її вихованні та утриманні.

Орган опіки та піклування Суворовської районної державної адміністрації Одеської міської ради в підготовче засідання не з'явився, сповіщений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні правовідносини:

Сторони перебували у шлюбі, який був укладений 15.12.2012 року.

Цей шлюб розірваний рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 18.05.2015 року № 523/3123/15-ц.

Від цього шлюбу народжена ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 31.03.2015 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3.

Станом на 01.06.2018 року заборгованість по оплаті аліментів становить 45983 грн., що встановлено виконавчим провадження ВП 48640864.

Дитина повністю перебуває на утриманні матері.

Відповідач до теперішнього часу участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, повністю не піклується про її духовний та фізичний розвиток.

Відповідач - ОСОБА_2 своєю заявою, яка нотаріально посвідчена 13.07.2018 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіною Т.О., повністю підтвердив всі доводи, викладені у позові, позовні вимоги визнав повністю, і не за перечував проти задоволення позову, пояснивши суду, що саме перебування із мамою буде найкращою долею для його дитини.

Представник органу опіки та піклування Суворовської районної державної адміністрації Одеської міської ради надав висновок від 22.08.2018 року № 21-1394 про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3.

У разі визнання позивачем позову суд має право у підготовчому судовому засіданні ухвалити судове рішення, якщо це визнання не суперечить закону, і не порушує права та законні інтереси інших осіб.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, відповідача, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову.

Суд вважає доведеним той факт, що батько дитини самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, участі у житті дитини не приймає, чим, щонайменше, ставить під сумнів мати високе звання батька.

У відповідності до положення п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Суд, вирішуючи позовні вимоги в частині позбавлення відповідача по відношенню до його неповнолітньої доньки розглядає позбавлення батьківських прав як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісного батька.

Виходячи зі змісту характеру цього засобу, суд вважає, що його слід застосовувати тільки тоді, коли це викликано відповідною необхідністю.

Свою позицію з приводу підстав, порядку, та наслідків позбавлення батьківських прав висловив Верховний Суд України.

Так, у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі Постанова) зазначено, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків з виховання дитини з боку батька, матері є однією з підстав позбавлення їх батьківських прав.

Згідно із пунктом 16 Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання дитиною освіти.

Суд приймає до уваги той факт, що відповідач веде аморальний спосіб життя, не приймає участі у забезпеченні утримання, виховання дітей, забезпечення повсякденного фізичного розвитку, як складової виховання, лікуванні дітей, не вживав заходів щодо належного утримання дітей, що повністю доведено матеріалами справи.

Суд вважає повністю доведеним, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо своєї доньки, письмов це визнає, не заперечує жодної обставини позову, що, без сумніву, на глибоке переконання суду, може мати наслідком ігнорування батьком взагалі існування дитини як особистості, її духовного та фізичного розвитку, тому суд вважає можливим позбавити його батьківських прав по відношенню до доньки ОСОБА_3, як крайній засіб впливу, оскільки, на переконання суду, цей засіб викликаний необхідністю як наслідок недобросовісної поведінки батька по відношенню до своєї дитини.

Таким чином, суд вважає ці позовні вимоги обгрунтованими, в зв'язку із чим вони підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання позовних вимог в частині стягнення аліментів суд виходить з наступного:

На підставі наведеного, керуючись п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 95, 223, 280-281, 284 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Прийняти визнання відповідачем -ОСОБА_2 позовних вимог.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов'язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.К. Барвенко