Справа № 642/4075/18
Провадження №2-о/642/184/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Бородіна О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1, третя особа: Друга Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1, звернулась до Ленінськорго районного суду м. Харкова з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 13.08.2018 року заява ОСОБА_1 була залишена без руху, та надано строк для усунення недоліків, а саме заявнику слід було надати докази на підтвердженя місця проживання, а також слід було доплати судовий збір.

На виконання ухвали суду заявницею було додано квитанцію про доплату судового збору у розмірі 50 грн., однак доказів на підтвердження проживання заявниці у Холодногірському районі м. Харкова доказів не надано, лише зазначено у заяві, що даний факт можуть підтвердити свідки.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобовязані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Заявник ОСОБА_1 в заяві стверджує, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 посилаючись на те, що цю обставину можуть підтвердити свідки.

В той же час в матеріалах долучених до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, долучено копію паспорта серії НОМЕР_1, який виданий Київським РВ ПМУ УМВС у Полтавській області 03.06.1999 року, із сторінки 11 якого вбачається, що заявник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_3

Жодних відомостей про те, що заявник знята з реєстрації за даною адресою ні з копії паспорта заявника, ні з інших долучених до заяви документів не вбачається.

Заявник стверджує, що проживає за адресою АДРЕСА_2

Заявницею не враховано вимоги ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», а саме про обовязок протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Заявник на адресу суду не надала підтвердження про те, що вона знята з реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , або підтвердження про реєстрацію за новим місцем проживання.

Такі відомості були необхідні для правильного визначення підсудності справи за її заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, в строки вказані в ухвалі, заявник не усунула недоліки, що є підставою для повернення заяви.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.185, 352-355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, третя особа: Друга Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення - повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме ленінський районний суд м. Харкова.

Суддя О.В.Бородіна