ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року

м. Харків

справа № 646/2968/16-ц

провадження № 22-ц/818/1226/18

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1,

відповідач: ОСОБА_2,

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія»,

розглянув в порядку спрощеного провадження в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» про відшкодування шкоди внаслідок ДТП за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 червня 2018 року (в складі судді Шелест І.М.),

установив:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» про відшкодування шкоди внаслідок ДТП, в якому, з урахуванням уточнень, просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 156928,74 грн. та судові витрати.

Позов мотивований тим, що 19.01.2016 року відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Suzuki Grant Vitara», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись біля будинку 86-А по проспекту Московському у м. Харкові не врахував безпечної швидкості руху, не врахував стан дорожнього покриття, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, втратив керування, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Автомобіль «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_2 належить позивачу на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ 207297. На момент ДТП ним керував з дозволу позивача громадянин ОСОБА_3 Джах-Джах ОСОБА_4. Автомобілю позивача були спричинені наступні видимі (зовнішні) пошкодження: передній бампер зліва, переднє ліве крило,передня ліва блок-фара, капот передній зліва, велика вмятина кузову зліва, не закривається кришка баку для бензину. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ТДВ «МСК» за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2051410. Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 10444 від 16.06.2016 року вартість відновлювального ремонту визначена двома ремонтними калькуляціями зведеними даними по розрахунку в сумі 181411,83 грн. (по лівому боку ТЗ) та зведеними даними по розрахунку в сумі 10190,40 грн. (по правому боку ТЗ). При цьому розмір матеріального збитку (з технічного зору) визначений з урахуванням фізичного зносу, а тому відповідно до викладеного вище не є визначальним для даної справи, оскільки саме з технічної точки зору визначає лише втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, але не витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до проведеної 21.01.2016 року дефектовки вартість робіт з дефектовки дорівнює 453,60 грн. Вартість експертного дослідження дорівнює 1585,80 грн., послуги банку 31,72 грн. Позивач для проведення експертного дослідження надсилав відповідачу телеграми, вартість яких складає 209,99 грн. та 215,00 грн. Для проведення експертного дослідження 10.05.2016 року офіційним дилером «Volkswagen AG» в Україні ТОВ «Автодом Харків» знімались (встановлювались) деталі КТЗ, для чого позивачем оплачено наряд-замовлення №АДЗНО74999 в сумі 403,92 грн., послуги банку 5,00 грн. Так, визначений розмір матеріальної шкоди внаслідок ДТП дорівнює 194507,26 грн. При цьому страховою компанією зроблено страхову виплату в сумі 37578,52 грн., яка має бути вирахувана. Таким чином, розмір матеріальної шкоди дорівнює 156928,74грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5В, в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Відповідач та його представник ОСОБА_6, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, оскільки сплачене страхове відшкодування повністю покриває майнову шкоду, спричинену в результаті дорожньо транспортної пригоди. Тому у позивача відсутнє право вимоги до відповідача.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечуючи проти позову, зазначав, що при проведенні експертного дослідження не враховано, що автомобіль «Volkswagen Transporter» є вантажним, який перероблено на пасажирський, завищена його ринкова вартість, що призвело до завищення вартості його відновлювального ремонту, невірно застосована методика оцінки для автомобілів до пяти років випуску. Вважав, що при проведенні експертизи, експерт виходив з необхідності заміни деталей та вузлів на нові, хоча цензу встановлювати нові деталі та вузли на старий автомобіль не має. Деякі деталі можна просто відновити. Визначена експертом вартість є значно завищеною. Вважав, що експертом не враховані всі пошкодження правої сторони автомобіля «Volkswagen Transporter» від іншої дорожньо транспортної пригоди.

Представник третьої особи Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» ОСОБА_7 у судовому засіданні проти позову заперечував і просив у задоволені позову відмовити, оскільки виплачене третьою особою страхове відшкодування в повній мірі відповідає матеріальному збитку, що був спричинений внаслідок дорожньо транспортної пригоди і підстав для стягнення будьяких інших сум не вбачається. Розмір страхової виплати - 37578, 27 грн., розрахований ТОВ «Міжнародна страхова компанія» відповідно до вимог статтей 22, 28, 29, 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивачу додатково може бути здійснена доплата в розмірі, що не перевищує суми податку тільки за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Проте такого документа, який би підтверджував здійснення позивачем відновлювального ремонту в умовах СТО, яке є платником податку ПДВ, не надано.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 червня 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ТОВ «Міжнародна страхова компанія» про відшкодування шкоди внаслідок ДТП задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у загальній сумі 55 396 42 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір у сумі 704, 80 грн. та витрати за проведену експертизу у сумі 1585, 80 грн., а всього 2 290 60 коп.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Апеляційна скарга мотивована тим, що сума страхового відшкодування, яка становить 39846,27 гривень 1000 гривень (франшиза) 1520,30 гривень (вартість кріплення фонаря) = 37578,52 гривні, була перерахована на рахунок позивача, що підтверджено копією платіжного доручення № 1407 від 21.04.2016 року (а.с.82-84), а згідно правової позиції висловленої Верховним Судом України у справі № 6-954цс16 від 26.10.2016 року, якщо потерпілий звернувся до страховика та одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобовязання між потерпілим та особою , яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.

05 жовтня 2018 до Харківського апеляційного суду на вищевказану апеляційну скаргу надійшов відзив представника ТДВ «Міжнародна СК» ОСОБА_7, в якому вони вказують, що одержане позивачем страхове відшкодування на час його сплати в повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, отже деліктні правовідносини між позивачем та відповідачем припинились, тому просить апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 13 вересня 2018 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 червня 2018 року.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХП «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Харківської області ліквідовано та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

02 жовтня 2018 року вказану апеляційну скаргу передано до Харківського апеляційного суду.

Згідно з даними протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 жовтня 2018 року визначено колегію судів: суддя-доповідач ОСОБА_8, судді Овсяннікова А.І., Сащенко І.С.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26 жовтня 2018 року розгляд справи призначено в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 19.01.2016 року приблизно о 12 год. 00 хв. відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Suzuki Grant Vitara», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись біля будинку 86-А по проспекту Московському у м. Харкові, на порушення вимог п. 12.1. ПДР України, не врахував безпечної швидкості руху, не врахував стан дорожнього покриття, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, втратив керування, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Transporter»,реєстраційний номер НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.02.2016 року відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.9)

Згідно частини 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, в судовому засіданні відповідач не оспорював тієї обставини, що дорожньо транспортна пригода виникла з його вини, він не погодився лише з визначеним позивачем розміром майнової шкоди.

Таким чином, судом встановлено, що саме відповідач винен в дорожньо транспортній пригоді і має обовязок відшкодувати спричинену шкоду.

Також, судом встановлено, не заперечувалося сторонами у справі, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована у ТДВ «МСК». Крім того, зазначена обставина підтверджується Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2051410 від 05.03.2015 року. (а.с. 65)

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Згідно статті 999 цього Кодексу передбачено, що законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування).

Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями статті 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Крім того, у п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз'яснено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до звіту № 75/02/16 про оцінку вартості відновлювального ремонту від 21.01.2016 року, складеного оцінювачем ОСОБА_9, вартість відновлювального ремонту, без ПДВ (стаття 36 ЗУ«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ) автомобіля «Volkswagen Transporter»,реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 39846,27 грн.

Із вартості відновлювального ремонту без ПДВ було вирахувано в вартість кріплення фонаря лівого в розмірі 1520,30 грн. (пошкодження, яке було на момент ДТП), що підтверджується службовою запискою спеціаліста з врегулювання виплат від 26.02.2016 року. (а.с. 82)

Як вбачається зі страхового акту № 9087 від 21.04.2016 року, сума страхового відшкодування становить 37578,52 грн. (39846,27-1000,00 франшиза -1520,30), яка і була перерахована на рахунок позивача, що підтверджується копією платіжного доручення № 1407 від 21.04.2016 року. (а.с.,83-84)

Позивач зазначав, що перерахована сума не повністю покрила вартість відновлювального ремонту автомобілю, різницю якої вона і просить стягнути.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов'язків у сторін.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, позивачем на підтвердження розміру майнової шкоди, було надано висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 12.06.2016 року № 4547, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту склала 174842, 32 грн. (по лівому боку автомобіля) та 10190, 40 грн. (по правому боку автомобіля). Матеріальна шкода визначена - 88570,94 грн.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13 вересня 2016 року було задоволено клопотання відповідача, який не погодився з вказаним висновком, та призначено по справі товарознавчу експертизу.

Експертами ХНДІСЕ ім. засл. проф.. ОСОБА_10 по справі була проведена авто товарознавча експертиза № 10444 від 26.06.2016 року. Відповідно до даного висновку судової автотоварознавчої експертизи № 10444 експертом ОСОБА_11 було встановлено, що в результаті дорожньо транспортної пригоди, що стала 19.01.2016 року, було пошкоджено капот, крило переднє ліве, блок фара ліва, бампер передній, облицювання нижнє ліве бампера переднього, бризговик крила переднього лівого, захист арки колеса лівого переднього, направляюча ліва бампера переднього, рамка радіатора, блок запобіжників верхній, гратка радіатора, панель бокова задня ліва, бачок омивача, підсилювач бампера переднього, які потребують заміни, а також панель бампера переднього та панель боковини внутрішня задня ліва, які потребують ремонту.

Вартість відновлювального ремонту, повязаного з дорожньо-транспортною пригодою, що сталася 19.01.2016 року, відповідно до висновку і доданої до нього ремонтної калькуляції № 10444 (зведені дані по розрахунку) складають 181411, 83 грн., матеріальні збитки 91 692, 40 грн.

У судовому засіданні суду першої інстанції експерт ОСОБА_11 підтвердив проведені ним розрахунки, викладені у висновку судової автотоварознавчої експертизи № 10444, розяснив порядок проведених ним розрахунків і порядок застосованої «ОСОБА_10 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фондом державного майна України № 1335/1159 від 24.07.2009 , «ОСОБА_10 визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу», реєстраційний код у Реєстрі методик проведення судових експертиз 12.2.03 від 12.09.2014, зазначив, що вартість ремонтно відновлювальних робіт, матеріалів, нових складників, що підлягають заміні, визначена за допомогою програмного комплексу «AUDATEX», бюлетенями автотоварознавця.

Також, експерт зазначав, що при визначенні розміру майнової шкоди пошкодження правої сторони автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_2 враховані не були, оскільки не були повязані з подією ДТП 19.01.2916 року. Відновлювальний ремонт правої сторони, не повязаною з ДТП, що було 19.01.2016 року, зазначений в окремій калькуляції.

Визначаючи ринкову вартість виходив з даних, зазначених у свідоцтві про реєстрацію автомобіля «Volkswagen Transporter»,реєстраційний номер НОМЕР_2, виданого 21.06.2014 року, відповідно до якого рік випуску зазначений 2006, даних показань електронного одометру, де пробіг визначений 191498 км і встановлено, що показання відповідають дійсному пробігу. Ринкова вартість визначалася, як пасажирського автомобіля, оскільки вказаний автомобіль у визначеному порядку зареєстрований як пасажирський.

У висновку № 10444 окремо визначені пошкодження, не повязані з дорожньо транспортною пригодою, що мала місце 19.01.2016 роек, а саме: двері задка, зсувні двері бокові праві, поріг панелі бокової правої, поріг рами двері передньої правої, двері передньої правої, панелі боковини задньої правої; панелі даху; двері передньої лівої і визначена загальна вартість відновлювального ремонту: 10190, 40 грн.

Отже, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що вимога позивача про стягнення вказаної суми - 10190, 40 грн. є безпідставною, оскільки вина відповідача у спричиненні пошкоджень правої сторони автомобіля «Volkswagen Transporter»,реєстраційний номер НОМЕР_2 - відсутня. Зазначена обставина, сторонами не оспорювалася.

Судом встановлено і не заперечувалося сторонами у справі, що після дорожньо транспортної пригоди і до теперішнього часу автомобіль «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_2 не відремонтований, продовжує використовуватися за призначенням.

Посилання апелянта на той факт, що ТДВ «Міжнародна СК» виплатила ОСОБА_1 21.04.2016 року погоджену суму страхового відшкодування у розмірі 37578,27 грн., тому відсутні підстави для задоволення позову, судова колегія до уваги не приймає, оскільки, відшкодування ТДВ «Міжнародна СК» у розмірі 37578,27 грн. не в повній мірі покриває вартість відновлення автомобілю, отже, у ОСОБА_2 виникає обовязок сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Крім того, відповідно до висновку ОСОБА_12 Верховного Суду у справі за № 755/18006/15-ц від 04 липня 2018 року, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнової шкоди у сумі 55 396 42 коп.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 365, 366, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 27 грудня 2018 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

ОСОБА_13