28.08.2018 Суддя Матвієвська Г. В..
Справа № 644/5869/18
Провадження № 6/644/147/18
У Х В А Л А

Іменем України

28 серпня 2018 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі :

головуючого судді - Матвієвської Г.В.,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

державного виконавця Іваницької А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 звернулась до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) за межі України без вилучення паспортного документа до виконання нею своїх зобовязань. Подання обґрунтоване тим, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває виконавче провадження № 45231779 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2029/2650/12 від 07.12.2012 року, що видав Орджонікідзевський районний суд м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 219 від 11 жовтня 2007 року за станом на 03 лютого 2012 року в загальному розмірі 3 204 222 грн. 97 коп. боржнику надавався 7-денний строк для самостійного виконання рішення. Боржник повідомлявся належним чином згідно норм чинного законодавства, але боржником в 7-денний строк рішення суду добровільно не виконувалось. Державним виконавцем в рамках виконавчого провадження в межах своїх прав та обовязків було проведено ряд виконавчих дій для зясування та звернення стягнення на майно боржника. Накладено арешти на майно боржника (все рухоме та нерухоме майно). Відкриті банківські рахунки відсутні. Пенсійні виплати не отримує. Транспортні засоби не зареєстровані. Згідно виходу державного виконавця за місцем реєстрації, а саме: АДРЕСА_2 боржника не виявлено. За вказаною адресою двері ніхто не відчинив, зі слів сусідів за даною адресою боржник не мешкає, про що складено акт державного виконавця. Таким чином, зазначає державний виконавець, нею вжито всі заходи, спрямовані на повне та фактичне виконання судового рішення, але рішення залишається невиконаним з вини боржника ОСОБА_3. На теперішній час боржником рішення суду не виконується. На адресу Відділу надійшло клопотання від представника стягувача про тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника ОСОБА_3 з метою здійснення реального, фактичного, своєчасного і повного виконання рішення суду та недопущення ухилення боржника від виконання рішення суду.

В судовому засіданні державний виконавець подання підтримала, просила його задовольнити. Додатково зазначила, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, про це свідчить той факт, що вона знає про борг, бо отримала копію постанови про відкриття виконавчого провадження та не вживає (свідомо чи не свідомо) ніяких дій щодо погашення боргу.

Суд, дослідивши матеріали подання, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.08.2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 219 від 11 жовтня 2007 року за станом на 03 лютого 2012 року в загальному розмірі 3 204 222 грн. 97 копійок. На виконання вказаного судового рішення 07.12.2012 року видано виконавчий лист (а.с. 5). 27.10.2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області відкрито виконавче провадження (а.с. 3).

Згідно із п.19 ч.3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

Під поняттям "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином, основною і єдиною підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України є його ухилення від виконання зобов'язань.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області не надав суду жодних доказів того, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї рішенням суду.

У справі відсутні докази про те, що ОСОБА_3 знала про рішення суду від 09.08.2012 року про стягнення з неї заборгованості.

Сам факт наявності відкритого протягом тривалого часу виконавчого провадження не свідчить про ухилення боржника від виконання судового рішення.

Представлений суду фіскальний чек про відправлення 30.10.2014 року ОСОБА_3 рекомендованого листа не свідчить про те, що цей лист був нею отриманий. У фіскальному чеку не зазначено, на яку адресу відправлено рекомендований лист (а.с. 4).

Окрім цього, з представлених суду документів не вбачається, що з моменту відкриття виконавчого провадження 27.10.2014 року до серпня 2018 року державним виконавцем вчинялися будь-які виконавчі дії, спрямовані на виконання судового рішення. Усі наявні у справі запити державного виконавця щодо зясування місця роботи, майнового стану боржника, тощо, здійснені у липні 2018 року (а.с. 7-8), вихід державного виконавця за місцем проживання боржника здійснювався лише один раз в січні 2015 року, що стверджується відповідним актом (а.с. 6).

Отже, за таких обставин відсутні підстави вважати, що боржник ОСОБА_3 знала про відкрите виконавче провадження і ухилялась від виконання обовязку, покладеного на неї судовим рішенням.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: "Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною". При чому згідно ч. 3 указаної статті це на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі "Гочев проти Болгарії" ("Gochev v. Bulgaria" від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам'ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

З огляду на вищенаведене можна дійти висновку, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника без встановлення факту ухилення від виконання зобов'язань не буде відповідати одному із критеріїв, визначених ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, за яких обмеження права на свободу пересування може бути виправдане.

За результатами розгляду подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке розглядається в порядку ст. 441 ЦПК України, судом виноситься ухвала.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

Керуючись п.19 ч.3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", ст. 441 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Г.В. Матвієвська