Ухвала

Іменем України

26 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 626/2476/15-ц

провадження № 61-48575ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: ОСОБА_5, Піщанська сільська рада Красноградського району Харківської області,

третя особа - ОСОБА_6,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 26 листопада 2018 року у складі колегії суддів: Сащенко І. С., Коваленко І. П., Овсяннікової А. І.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області, третя особа - ОСОБА_6, про визнання побудови самочинною і зобов'язання її знесення, визначення порядку користування суміжними земельними ділянками, визнання незаконним та скасування рішення.

У листопаді 2016 року ОСОБА_5 подала зустрічний позов до ОСОБА_4, третя особа - Піщанська сільська рада Красноградського району Харківської області, про встановлення меж суміжних ділянок та їх відновлення.

04 липня 2018 року ОСОБА_4 із вернулася до суду із клопотання про призначення у цій справі комісійної землевпорядної експертизи.

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2018 року в задоволенні указаного клопотання ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, 12 листопада 2018 року ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 26 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2018 року повернуто апелянту з підстав визначених пунктом 4 частини п'ятої статті 357 ЦПК України.

13 грудня 2018 року ОСОБА_4 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Харківського апеляційного суду від 26 листопада 2018 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом із тим, як зазначено у частині п'ятій статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: відмови у видачі судового наказу; забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів чи скасування ухвали про забезпечення доказів; забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову; скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову; зустрічного забезпечення або зміни чи скасування зустрічного забезпечення; повернення заяви позивачеві (заявникові); відмови у відкритті провадження у справі; відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності; передачі справи на розгляд іншого суду; відмови поновити або продовжити пропущений процесуальний строк; затвердження мирової угоди; призначення експертизи; визначення розміру судових витрат; зупинення провадження у справі; закриття провадження у справі; залишення позову (заяви) без розгляду; окрема ухвала; стягнення штрафу в порядку процесуального примусу; внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення; відмови ухвалити додаткове рішення; роз'яснення або відмови у роз'ясненні судового рішення; повернення заяви про перегляд заочного рішення; відмови у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами; поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання; виправлення помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню; відстрочення і розстрочення, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення; розгляду скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця; заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження; повороту виконання рішення суду чи відмови у повороті виконання рішення; звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, чи нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку; тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України; скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України; визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами; тимчасового влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу; оголошення розшуку відповідача (боржника) або дитини; примусового проникнення до житла; звільнення (призначення) опікуна чи піклувальника; відмови у відкритті провадження у справі про скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу; повернення заяви про скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу; повернення заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу; залишення без розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження; відновлення повністю або частково втраченого судового провадження чи відмови в його відновленні.

Згідно з пунктом 4 частини п'ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції зокрема, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції, правильно виходив із того, що ухвала Красноградського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2018 року про відмову у призначенні експертизи не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги про те, що оскільки відповідно до пункту 12 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскарженні в апеляційному порядку ухвали про призначення експертизи, то й ухвали про відмову в призначенні експертизи також підлягають оскарженню, зводяться до власного тлумачення заявником норм чинного цивільного процесуального законодавства України.

Інші доводи та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків апеляційного суду не спростовують.

Отже, оскаржуване судове рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, постановленим із додержанням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою і шостою статті 394, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області, третя особа - ОСОБА_6 про визнання побудови самочинною і зобов'язання її знесення, визначення порядку користування суміжними земельними ділянками, визнання незаконним та скасування рішень сільської ради та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - Піщанська сільська рада Красноградського району Харківської області, про встановлення меж суміжних ділянок та їх відновлення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 26 листопада 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак С. О. Погрібний Г. І. Усик
рррл