УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2018 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Ніколаєнко І.В., вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, відповідно до якої просить накласти арешт на майно та заборонити його відчуження, а саме на: чотирьохкімнатну квартиру номер 3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, житловою площею 115,9 кв.м., загальною площею 162,8 кв.м., що належить відповідачу на підставі договору дарування від 11.03.2010 року. Посилається на те, що за договором позики від 17.05.2017 року передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 200000 грн. На підтвердження позики при фактичному одержанні вказаної суми, позичальником надана розписка від 17.05.2018 року. До теперішнього часу відповідач свого зобов'язання із повернення позичених коштів не виконала, хоча неодноразово обіцяла це зробити, уникає зустрічі, не відповідає на телефонні дзвінки.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову, суддя вбачає, що вона не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, оскільки до заяви не додано документів, які б підтверджували виникнення спору між сторонами, доказів на підтвердження необхідності вжиття заходів забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заявником до заяви про забезпечення позову додано лише копію договору дарування квартири від 11.03.2010 року, інших доказів на підтвердження викладених в заяві обставини не надано.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, приписами ч. 9 ст. 153 ЦПК України встановлено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

У зв'язку з викладеним, враховуючи, що подана заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, відсутні докази на підтвердження необхідності вжиття заходів забезпечення, суд вважає за необхідне повернути вказану заяву.

Керуючись ст.ст. 81, 151, 153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Роз'яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя - І.В. Ніколаєнко