АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року м. Чернівці

Справа №716/368/18

Апеляційний суд Чернівецької області у складі суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Лисака І.Н., Яремка В.В.,

секретар Ковальчук Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 7 червня 2018 року, (головуючий у 1-й інстанції Стрілець Я.С.),

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 12.10.2003 року з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. У сторін є двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказувала, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені близько трьох років тому. З цього моменту відповідач матеріальної допомоги на утриманні дітей не надає, не бере участь у витратах, пов'язаних з їх вихованням. Діти проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 7 червня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1700 грн щомісячно, але не менше 50% встановленого

____________________________________________________________________

Провадження 22ц/794/834/18 Категорія 50

прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15.03.2018 року (дня подачі позову) і до досягнення нею повноліття, а також на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15.03.2018 року і до досягнення ним повноліття.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог 563 грн 84 коп. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1600 грн.

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Свої доводи мотивує тим, що при визначенні розміру стягуваних аліментів, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України, судом не враховано характер його роботи, яка є сезонною, відсутність стабільного доходу та те, що розмір стягуваних аліментів є більшим за увесь його місячний дохід, що ставить його в скрутне матеріальне становище.

Просить скасувати рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 7 червня 2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити частково, стягнути з нього на користь позивача на утримання дітей не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з можливості сплати аліментів визначеному ним розмірі щомісячно дітей та достатності розміру стягуваних аліментів для забезпечення їх гармонійного розвитку.

Колегія суддів вважає, що висновки суду є правильними, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному дослідженні наявних у справі доказів та на основі повно і всебічно з'ясованих обставинах, вірно застосовано до правовідносин, що склалися, норми матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 12.10.2003 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, що стверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 12.10.2003 року (а.с. 7). В шлюбі у сторін народилися двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що вбачається з копії свідоцтв про їх народження (а.с. 8.9).

Шлюб між сторонами не розірвано, однак фактичні шлюбні відносини між ними припинені, відповідач з сім'єю не проживає, що підтверджується довідкою Репужинецької сульської ради №352 від 23.02.2018 року (а.с. 10).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 184 цього Кодексу суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням обставин, викладених у ч. 1 ст. 182 цього Кодексу.

За вимогами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» з січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років 1492 грн., дітей віком від 6 до 18 років - 1860 грн.

Судом також встановлено, що позивач працює вихователем Репужинецькому НВК, отримує зарплату, розмір якої за період з серпня 2017 року по січень 2018 року становив 27376 грн 90 коп. згідно довідки про доходи відділу освіти, молоді та спорту Заставнівської РДА від 23.02.2018 року №302.

Неповнолітня ОСОБА_3 навчається у 8 класі Репужинецького НВК, у 5 класі Кострижівської музичної школи, відвідує хореографічну студію. Малолітній ОСОБА_4 відвідує дошкільну групу Репужинецького НВК.

Відповідач зареєстрований приватним підприємцем та займається господарською діяльністю, є працездатним, фізично здоровий. Інші діти чи непрацездатні батьки на утриманні не перебувають.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не враховано його матеріальний стан, нестабільний дохід та те, що присуджений розмір аліментів призводить до погіршення його матеріального становища, що є підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів на утриманні дітей до 50% прожиткового мінімуму.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України судом при визначені розміру стягуваних аліментів судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи і стягнуто аліменти з урахуванням матеріального становища обох сторін, стану здоров'я платника аліментів та відсутності на його утриманні інших осіб.

Встановлення обставини щодо погіршення матеріального становища платника аліментів не передбачено законом.

Крім того, при визначенні розміру аліментів суд не обмежений розміром прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а враховує, крім інших обставин, матеріальний стан та спроможність батьків утримувати дитину на належному матеріальному рівні.

Апелянтом не надано належних доказів на підтвердження скрутного матеріального становища, неможливості працювати за станом здоров'я та утримувати дітей на рівні, достатньому для їх фізичного, інтелектуального розвитку.

Необґрунтованими також є доводи апеляційної скарги про те, що з урахуванням розміру його доходів загальний розмір усіх відрахувань становить 120% щомісячно, що є порушенням статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої загальний розмір усіх відрахувань пі час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесяти відсотків заробітної плати.

Так, апелянт офіційно не працює, заробітної плати не отримує, відрахування з неї не здійснюються, а тому положення зазначеної статті Закону не підлягають застосуванню до правовідносин, що склалися між сторонами.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 7 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 серпня 2018 року.

Головуючий

Судді: