Провадження № 2/522/4248/18
26 листопада 2018 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.
при секретарі Смоковій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк, третя особа ОСОБА_2 про визнання строку виконання основного зобовязання таким, що змінений, про визнання зобовязань за кредитним договором такими, що припинені, про визнання іпотеки такою, що припинена, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк, третя особа ОСОБА_2 про визнання строку виконання основного зобовязання таким, що змінений, про визнання зобовязань за кредитним договором такими, що припинені, про визнання іпотеки такою, що припинена.
Позивач або її представник не одноразово не зявляються в судові засідання. В судові засідання призначені на 23.07.2018 р., 04.10.2018 р. та 26.11.2018 р. позивач або її представник не зявилися, про час і місце розгляду справи судом сповіщалися у встановленому законом порядку.
Судова повістка повернулася до суду за закінченням терміну зберігання.
Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст.131 ЦПК України Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Отже, позивач про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином та вважається повідомленим.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.
Також, суд знаходить, що характер справи не дозволяє закінчити її розгляд за відсутності позивача, так як судом не встановлені обставини, що мають значення для правильного вирішення даної справи.
Крім того, судом встановлено, що заяви про розгляд справи за його відсутності позивачем не подавалось, як і не повідомлялось про поважність причин своєї не явки в судове засідання.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав і обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобовязання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
У рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставити лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.
У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Таким чином, аналіз викладених вище обставин, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення позивачем своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обовязків, що виразились у відсутності інтересу до поданого до суду позову, що привело до затягування судового розгляду справи.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк, третя особа ОСОБА_2 про визнання строку виконання основного зобовязання таким, що змінений, про визнання зобовязань за кредитним договором такими, що припинені, про визнання іпотеки такою, що припинена залишити без розгляду, у звязку з повторною неявкою позивача у судові засідання без поважних причин.
Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк, третя особа ОСОБА_2 про визнання строку виконання основного зобовязання таким, що змінений, про визнання зобовязань за кредитним договором такими, що припинені, про визнання іпотеки такою, що припинена - залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суду міста Одеси протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя

26.11.2018