Справа №718/1958/18
Провадження №2/718/628/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2018 року

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого - судді Олексюк Т.І.

секретаря - Пітак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кіцмань справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 26.09.2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають дочку ОСОБА_1 Мар`яну Володимирівну, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, маючи задовільний стан здоров`я, будучи працездатним та не маючи інших утриманців. Дочка є інвалідом з народженням, вона також має 2 групу інвалідності, перебуває у скрутному матеріальному становищі. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі по 1500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до її повноліття.

Позивач ОСОБА_1 уточнила заявлені вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі по 1500 гривень щомісячно.

Відповідач ОСОБА_2 заявлені вимоги визнав частково, у розмірі по 1000 гривень щомісячно, подавши відповідного змісту письмову заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 26.09.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому мають дочку ОСОБА_2 Мар`яну Володимирівну, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Дитина, ОСОБА_2 Мар`яна Володимирівну, є інвалідом з народженням, має ураження ЦНС.

Позивач ОСОБА_1 має 2 групу інвалідності, є непрацездатною у звичайних виробничих умовах.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки відповідач не працює, з нього підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі.

Розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з 01.07.2018 року становить 1944 гривень.

Судом не встановлено, що відповідач має незадовільний стан здоров'я, що має він інших утриманців, що має на праві власності, володіння та/або користування майно та майнові права, щ ним було придбане нерухоме або рухомого майна і не було доведено джерело походження коштів на придбання такого майна, не встановлено наявності у відповідача достатності заробітку (доходу) для присудження мінімального рекомендованого розміру аліментів.

Враховуючи викладене, розмір аліментів слід визначити у 1200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Як передбачено ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 49, 81, 89, 110, 141, 206, 352, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 22.09.1984р.н., ІПН НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, 28.06.1990р.н., мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання дитини - ОСОБА_1 Мар`яни Володимирівни, 23.08.2011р.н., у розмірі по 1200 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 24.07.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2, 22.09.1984р.н., ІПН НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь 704,80 гривень судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: