Номер провадження: 22-ц/785/6574/18
Номер справи місцевого суду: 495/6668/17
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І. А.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Погорєлової С.О.,

суддів - Заїкіна А.П., Тавіарткіладзе О.М.

розглянувши у порядку, передбаченому ст. 369 ЦПК України, апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, яка представляє інтереси ОСОБА_3 у справі за позовом ОСОБА_3, інтереси якої представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, ухвалене під головуванням судді Бобуйка І.А. 20 червня 2018 року ум. Одеса, -

встановила:

У вересні 2017 року ОСОБА_2, яка представляє інтереси ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, в якій просила суд стягнути з віповідача на її користь відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 15 867 грн., відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 5 000 грн., та судові витрати у даній справі, а саме - судовий збір у розмірі 640 грн., 7 500 грн. - витрати на правову допомогу.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 послалась на такі обставини: позивачу належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування від 27 лютого 2013 року. Квартира № 137, що знаходиться на 4 поверсі, належить відповідачу відповідно до договору купівлі-продажу від 04 червня 2007 року.

Згідно акту, складеного представниками КП «ЖЕО-1» від 09 серпня 2017 року було встановлено, що в результаті протікання водопровідної труби у квартирі № 13 виникло протікання води до квартири, яка є приватною власністю позивача.

Так, відповідно до вказаного акту, на стелі у квартирі та на стінах з'явились вогкі плями, спричинений матеріальний збиток у вигляді пошкодження стелі та стін.

Відповідно до Акту від 09 серпня 2017 року, в результаті підтоплення з вини мешканців квартири № 13, мешканцям квартири № 1 у житловому будинку АДРЕСА_1, спричинено матеріальну шкоду, яка полягає у замоканні стелі та стін, відставанні шпалер.

Як вбачається зі вказаного акту, протікання виникло внаслідок розгерметизації шлангу подачі холодної води до змішувача у квартирі № 13 (4-й поверх), вода через перекриття квартир №№ 9 та 4 затопила квартиру № 3.

Відповідач добровільно відшкодовувати завдану шкоду не бажає попри неодноразові звернення позивача.

Для підтвердження вартості завданих збитків ОСОБА_2 замовила у судового експерта ОСОБА_6 будівельно-технічну експертизу, на розв'язання якої було поставлено питання визначення вартості завданих збитків внаслідок затоплення квартири.

Згідно висновку судового експерта ОСОБА_6 від 18 серпня 2017 року, вартість ремонтно-відновлювальних робіт складає 15 867 грн.

Таким чином, позивач вважала, щозагальна сума відшкодування, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 23 867 грн.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 червня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2, яка представляє інтереси ОСОБА_3, було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка представляє інтереси ОСОБА_3,посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одесивід 20 червня 2018 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що, незважаючи на те, що Акт про залиття був складений 09 серпня 2017 року,апелянт вважав встановленим, що залиття квартири сталося саме 06 серпня 2017 року. Крім того, на думку ОСОБА_2, складання вказаного Акту про залиття від 09 серпня 2017 року, незважаючи на відсутність при цьому ОСОБА_4, було законним, оскільки Акт складений комісією у складі інженера, заступника начальника та представників кв. 1 і кв. 9, і це є достатнім підтвердженням вини відповідача у скоєнні заливу.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України, зазначена справа відноситься до малозначних.

Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2, яка представляє інтереси ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування від 27 лютого 2013 року. Квартира № 137, що знаходиться на 4 поверсі, належить відповідачу відповідно до договору купівлі-продажу від 04 червня 2007 року.

06 серпня 2017 року сталося залиття квартири № 1 у житловому будинку АДРЕСА_1, про що 09 серпня 2017 року КП «ЖЕО-1» складений Акт комісією у складі інженера, заступника начальника та представників кв. 1 і кв. 9. Комісією встановлено, що в результаті протікання водопровідної труби у квартирі № 13 виникло протікання води до квартири, що являється приватною власністю позивачки. Відповідно до вказаного акту, в результаті залиття кв. № 1 видно сліди потьоків темного кольору:

- в кімнаті на площі (1*0,07*2+0,1*3+0,4*2+0,5*0,5) м2; на стінах на площі (0,5*1*2) м2;

- в коридорі на стелі на площі (0,5*1+0,1*1,2+0,5*2,5) м2; на стіні на площі (2*0,2*2) м2, на стелі облущування відділки на стелі (2*0,1) м2; на стіні - часткове відставання шпалерів на площі (1*0,5+2*0,1) м2.

Згідно висновку експерта № 013/2017 від 18 серпня 2017 р. за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи по визначенню матеріальної шкоди, спричиненої власнику квартири № 1, що знаходиться у житловому будинку АДРЕСА_1, встановлено, що розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття вказаної квартири , складає 15 867 грн.

Одна, як вірно встановлено судом першої інстанції, акт про залиття квартири був складений комісією КП «ЖЕО-1» 09 серпня 2017 року, тобто через три дні після фактичного залиття, яке відбулось 06 серпня 2017 року, а тому суду не мав можливості встановити, чи мало місце дане залиття саме 06 серпня 2017 року, чи воно відбулось в будь- яку іншу дату.

Крім того, судом було враховано, що експерт в своєму висновку № 013/2017 від 18 серпня 2017 р. вказує на те, що експерт не був безпосередньо присутнім під час залиття 06 серпня 2017 року квартири № 1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, а висновок експертизи базується на підставі даних, зазначених у копії Акту від 09 серпня 2017 року.

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 р. № 76 (зареєстровано в Мін'юсті 25 серпня 2005 р. за № 927/11207), у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. Згідно зі встановленою формою, факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов'язковою. В акті повинно бути відображено: - дата складання акту (число, місяць, рік); - прізвища, ініціали та обіймані посади членів комісії; - прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; - прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; - характер залиття та його причини; - завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); - висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт обов'язково має бути підписаний усіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім'я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин). Спірні питання вирішуються в судовому порядку.

Всупереч вимог вказаного нормативного акту, з Акту від 09 серпня 2017 р. вбачається, що ОСОБА_4 не була присутня при складенні даного Акту, і це підтверджує той факт, що відповідні особи, які склали акт, у квартиру № 13 ОСОБА_4 не приходили та не встановлювали причинно-наслідковий зв'язок між діями мешканців квартири № 13 із фактом залиття квартири № 1, та склали акт за відсутності ОСОБА_4

Стаття 22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 386 ЦК України встановлено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до змісту ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності доведеної належним чином вини ОСОБА_4 у залитті АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У зв'язку із відмовою у задоволенні стягнення матеріальної шкоди і недоведеності вини ОСОБА_4, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні стягнення моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. та судових витрат.

Суд не приймає до уваги довід апеляційної скарги ОСОБА_2, яка представляє інтереси ОСОБА_3, що, незважаючи на те, що Акт про залиття був складений 09 серпня 2017 року,залиття належної апелянту квартири сталося саме 06 серпня 2017 року. Так, ОСОБА_2 не вказано у апеляційній скарзі, чому саме вказаний Акт був складений не відразу після заливу, а через проміжок часу, не надано належним та допустимих доказів, чи мало місце дане залиття саме 06 серпня 2017 року, чи воно відбулось в будь-яку іншу дату.

Крім того, необґрунтованим є довід апеляційної скарги ОСОБА_2, яка представляє інтереси ОСОБА_3, що складання Акту про залиття від 09 серпня 2017 року, незважаючи на відсутність при цьому ОСОБА_4, було законним, оскільки Акт був складений комісією у складі інженера, заступника начальника та представників кв. 1 і кв. 9, і це є достатнім підтвердженням вини відповідача у скоєнні заливу

Як вбачається зі вказаних вище вимог п. 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 р. № 76, при складанні акту про залив присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов'язковою.

Так, відсутність ОСОБА_4 під час складання Акту про залиття від 09 серпня 2017 року, позбавила останню законної можливості подання доказів на спростування фактів, викладених у Акті.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 червня 2018 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка представляє інтереси ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2018 року.

Судді апеляційного суду

Одеської області С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе