Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.18 р.

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

за участі секретаря судового засідання Гавриленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Новодружеська» про стягнення заборгованості по вихідній допомозі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог /а.с.31-33/, просив стягнути з відповідача заборгованість по вихідній допомозі у розмірі 16820,95 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24.11.2017 р. по 19.02.2018 р. в сумі 15386,61грн., обґрунтовуючи тим, що при звільненні розрахунок проведений не був.

Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача надала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає частково, просила відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, у звязку з тим, що позивач нараховує середній заробіток на вихідну допомогу. Відповідно до Інструкції з нарахування та виплати заробітної плати вихідна допомога не входить до фонду заробітної плати.

Судом встановлено, що позивач працював у відповідача на посаді економіста.

Наказом №1135к від 24.11.2017 р. позивач був звільнений за ст. 38 ч.3 КЗпП України, за власним бажанням у звязку з невиконанням законодавства про працю.

Відповідачем при звільненні позивача не було проведено розрахунок в день звільнення, що підтверджено довідкою № 273 від 04.12.2017 р.,

Згідно зі ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, вказані в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, заклад організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Частково задовольняючи позов, суд виходить з наступного.

Відповідно довідки № 274 від 04.12.2017 р. середньоденна заробітна плата позивача за робочий день дорівнює 260,79 грн. з урахуванням суми податків, зборів та інших обовязкових платежів, середньомісячне число робочих днів склало 32/2=16.

Час затримки розрахунку з 25 листопада 2017 р. (наступний день після звільнення) по 19 лютого 2018 р. включно складає 2 місяці 25 днів, тобто заробітна плата за час затримки розрахунку визначається за 2 місяці 2Х16Х 260,79 грн.=8345,28 грн. і пропорційно середній кількості робочих днів на місяць за 6 календарних днів у листопаді 2017 р./30 календарних днів у листопаді місяці Х 16 середньомісячна кількість робочих днів Х 260,79 грн. = 52,16 грн.; пропорційно середній кількості робочих днів на місяць за 19 календарних днів у лютому 2018 р./28 календарних днів у лютому місяці Х 16 середньомісячна кількість робочих днів Х 260,79 грн. = 2831,43 грн.

Загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 8345,28 грн. + 52,16 грн.+ 2831,43 грн. = 11228, 87 грн.з урахуванням суми податків, зборів та інших обовязкових платежів,

Розмір вихідної допомоги при звільненні, що підлягає стягненню на користь позивачки, складає 3 розміри середньомісячного заробітку Х середньомісячний заробіток (16 середня кількість робочих днів на місяць Х 260,79 грн. середньоденна заробітна плата) = 12517,92 грн.

Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позову в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку надані докази є достатніми та переконливими.

Суд не приймає заперечення проти позову, оскільки не має значення, що не виплачена на час звільнення заборгованість складається із вихідної допомоги, оскільки ст.116 КЗпП України зобовязує провести працівнику виплати при звільненні всіх належних йому сум, а не тільки чи виключно заробітної плати.

Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 7, 10, 12, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта Новодружеська», , яке знаходиться за адресою: Луганська обл., м. Новодружеськ, вул. Леніна, буд. 9 про стягнення заборгованості по вихідній допомозі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта Новодружеська» заборгованість по вихідній допомозі у розмірі 12517(дванадцять тисяч пятсот сімнадцять) грн. 92 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25 листопада 2017 р. по 19 лютого 2018 р. у розмірі 11228(одинадцять тисяч двісті двадцять вісім) грн. 87 коп. з урахуванням суми податків, зборів та інших обовязкових платежів, а також судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: