Справа № 308/6869/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на дитину, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 (88000, м. Ужгород, вул. Станційна, 28/2), звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_2 88000, м. Ужгород, вул. Заньковецька, 21/50), про стягнення аліментів на дитину.

В обґрунтування позову зазначила наступне: ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_1 одружилася з ОСОБА_2. 28.08.1997 року у подружжя народилася донька ОСОБА_3.

09 жовтня 2003 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, про що зроблено запис в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу за № 333.

Проте, як зазначає позивач, з часом вони знову почали жити разом. Від спільного проживання у подружжя народилася друга донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно свідоцтва про народження серії І-ФМ №223141. Проте з часом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розійшлися і почали жити окремо. 17 жовтня 2017 року позивачка одружилася з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, і взяла прізвище після реєстрації шлюбу «Гарайда».

Діти: донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживають з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні. ОСОБА_1 вказує у позовній заяві, що на сьогоднішній день вона працює, проте отримує невисоку заробітну плату, якої не вистарчає її нормальне проживання з дітьми. Оскільки старша спільна донька - ОСОБА_3 вже повнолітня, то позивач бажає стягувати аліменти на молодшу доньку - ОСОБА_4.

Позивач також зазначає, що ОСОБА_2 добровільної допомоги на утримання їх доньки не надає. Він не бере участі у додаткових витратах повязаних з розвитком дитини, а саме не надає коштів потрібних на придбання ліків, продуктів харчування для дитини, одягу та інше, що потрібно їй для її повноцінного розвитку. Також слід врахувати той факт, що суттєво зросли споживчі ціни на всі групи товарів, у тому числі на продукти харчування та товари дитячого асортименту. У звязку із значним зростанням споживчих цін збільшився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку і на час звернення до суду з вказаною позовною заявою прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років становить 1860 грн. Дитина потребує повноцінного харчування, придбання сезонного одягу, розвиваючих іграшок, книжок. Також як зазначає ОСОБА_1 оплачує харчування в школі і хореографі, на яку ходить їх донька.

У звязку з наведеним, позивач вважає за необхідне, що з відповідача - ОСОБА_2, слід стягнути аліменти на її користь на утримання їх дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 2 000,00 гривень щомісячно, з урахуванням індексації.

Позивач ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не прибули, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Проте, від представника позивача ОСОБА_6, на адресу суду надійшла заява про можливість розгляду справи у її відсутності, у якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Подав до суду заяву, у якій зазначив про можливість розгляду справи у його відсутності, та зазначив що позов про стягнення аліментів визнає частково у розмір 1 100,00 грн.

Судове засідання у справі було призначене на 25.09.2018 року на 13 год. 30 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як десять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 05.10.2018 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи, 07 червня 1997 року позивач - ОСОБА_1 одружилася з ОСОБА_2.

28.08.1997 року у подружжя народилася донька ОСОБА_3 (згідно свідоцтва про народження серії І-ФМ № 053279).

09 жовтня 2003 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, про що зроблено запис в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу за № 333 (копія свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1-ФМ № 039876).

Проте, з часом сторони знову почали жити разом та від спільного проживання у подружжя народилася друга донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 223141, у якому батьком дитини зазначений ОСОБА_2. Проте з часом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розійшлися і почали жити окремо.

17 жовтня 2017 року позивачка одружилася з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, і взяла прізвище після реєстрації шлюбу «Гарайда».

Позивачем надано суду довідку про заробітну плату, згідно якої за січень-квітень 2018 року вона отримала дохід у розмірі 9 501,00 коп. На підтвердження факту проживання разом з дітьми позивачем надано довідку Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління житлом» № 1780 від 17.05.2018 року, згідно якої ОСОБА_1 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, та разом з нею проживають ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7. Також з матеріалів справи вбачається, що позивач оплачує хореографічний гурток доньки - ОСОБА_4 та оплачує витрати на харчування у школі.

Із ст. 55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України).

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлений розмір прожиткового мінімуму на 2018 рік для дітей віком від 6 до 18 років з 01.07.2018 року становить 1 944 грн.

Згідно цього ж закону визначений розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2018 року у розмірі 3 723,00 грн.

Тобто мінімальний гарантований розмір аліментів виходячи з прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років складає 972,00 грн., їх мінімальний рекомендований розмір складає 1 944 грн., а їх максимальний розмір виходячи із мінімальної заробітної плати складає 2 606,10 грн.

Крім того, як зазначено у ч. 2 ст. 184 СК України Стаття розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

З урахуванням викладеного та того факту, що позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами стан здоров'я та матеріальне становище дитини; з урахуванням матеріального становища позивача, а також часткового визнання відповідачем позову в сумі 1 100,00 грн., суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, в твердій грошовій сумі у розмірі 1 100,00 грн. (одна тисяча сто гривень 00 копійок) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня звернення до суду з відповідним позовом - 20.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щорічно підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» .

Витрати із сплати судового збору у відповідності до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10, 81, 89, 141, 263-265, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 55, 180, 181, 182, 184 СК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Заньковецька, 21/50, серія і номер паспорту суду не відомі, ідентифікаційний номер суду не відомий, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11, НОМЕР_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 100,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно з дня звернення до суду з відповідним позовом 20.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щорічно підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» .

Допустити негайне виконання рішення суду, в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Заньковецька, 21/50, серія і номер паспорту суду не відомі, ідентифікаційний номер суду не відомий), на користь Державного бюджету України, витрати із сплати судового збору в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Дата складення повного судового рішення - 05.10.2018 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_7