Справа № 329/697/18
Провадження № 6/329/44/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року Чернігівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Покопцевой Д.О.,

при секретарі - Синяк Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну стягувача за виконавчим написом, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник зазначив, що 07.12.2015р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Топоровською Н.В. було вчинено виконавчий напис на договорі застави транспортного засобу, зареєстрований в реєстрі за № 1732 про звернення стягнення на транспортний засіб марки транспортний засіб марки HYUNDAI, модель 130, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить боржнику ОСОБА_2

17.10.2017р. між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та Товариством з обмеженою «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 17/10-04, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 1Ф-2898 від 12.07.2011р., укладеним між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_2 перейшло до Товариства з обмеженою «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Посилаючись на п.3 ч.1 ст. 3, ч.1,2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 512 ЦК України, ч.ч.1-3, 5 ст. 442 ЦПК України просить замінити первісного стягувача - Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» його правонаступником - Товариством з обмеженою «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» за виконавчим написом від 07.12.2015р., вчиненим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Топоровською Н.В. за № 1732.

В судове засідання представник заявника направив заяву по розгляд справи без його участі, викладені вимоги підтримав.

Боржник повідомлений про час та дату розгляду заяви оголошенням на офіційному веб-сайті Чернігівського районного суду Запорізької області, до судового засідання не з'явився, про причини неявки не сповістив.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксація процесу технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши заяву та подані матеріали, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 07.12.2015р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Топоровською Н.В. було вчинено виконавчий напис на договорі застави транспортного засобу, зареєстрований в реєстрі за № 1732 про звернення стягнення на транспортний засіб марки транспортний засіб марки HYUNDAI, модель 130, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить боржнику ОСОБА_2 (а.с.12).

17.10.2017р. між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та Товариством з обмеженою «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 17/10-04, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 1Ф-2898 від 12.07.2011р., укладеним між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_2 перейшло до Товариства з обмеженою «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (а.с.3-9).

За положеннями ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги (Правова позиція Верховного суду України в постанові від 20 листопада 2013 року, справа № 6-122 цс 13).

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження.

Разом з тим, як вбачається з поданих суду матеріалів, заявник просить постановити ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження у порядку цивільного судочинства до відкриття виконавчого провадження, не звернувши увагу на те, що в даному випадку виконавче провадження буде відкрито (у випадку відповідного звернення) з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, а не виконавчого листа, виданого судом на підставі судового рішення, ухваленого у порядку цивільного судочинства.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження у порядку цивільного судочинства має бути виконавчий лист, виданий судом на підставі судового рішення. До такого висновку дійшов Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних та кримінальних справ, розглядаючи справу №6-3281св 15.

Таким чином, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, і провадження слід закрити згідно п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Водночас, за положеннями ч.2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», у рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), (…) можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, у випадку незгоди з такими рішеннями (зокрема, через відмову у відкритті виконавчого провадження за відмінністю стягувача) заявник має право звернутися до адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Враховуючи викладене, керуючись п.1 ч.1 ст.255, 442 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Закрити провадження з заявою Товариства з обмеженою «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну стягувача за виконавчим написом.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом п'ятнадцяти днів з дня її отримання.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України: апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Д.О. Покопцева