Справа № 128/1797/18

РІШЕННЯ

Іменем України

21.08.2018 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Ганкіної І.А.,

за участі секретаря Жигарової Д.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 14 березня 2004 року помер її батько ОСОБА_3, після смерті якого залишилось спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Поділля» розміром 2,2143 га, яка розташована на території Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Позивач вказує, що вона є спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька та спадщину прийняла, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем за однією адресою. Іншою спадкоємицею першої черги за законом, яка прийняла спадщину після смерті батька, є дочка померлого ОСОБА_2.

Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на відповідну частку вищевказаного спадкового майна позивач не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право спадкодавця на вказане майно.

За вищезазначених обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 14 березня 2004 року, на 1/2 частку земельної частки (паю) у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Поділля» розміром 2,2143 га, яка розташована на території Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області та належала ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 035774 від 14 серпня 2000 року.

В підготовче засідання учасники справи не зявились.

Представник позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_4 попередньо подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та без участі його довірительки, в поданій заяві зазначив, що позовну вимогу підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 згідно ордеру ОСОБА_5 також попередньо подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідача, в поданій заяві зазначив, що позов вони визнають.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести підготовче засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думки учасників справи, викладені ними у поданих до суду письмових заявах, вивчивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлено, що 14 березня 2004 року в с. Оленівка, Вінницького району Вінницької області помер ОСОБА_3, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 247685, виданого повторно 11.12.2012 року (а.с. 5).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Поділля» розміром 2,2143 га, яка розташована на території Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області та належала спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 035774 від 14 серпня 2000 року, що підтверджується ксерокопією довідки № 50-13-163/а, виданої 11.02.2016 року Управлінням Держгеокадастру у Вінницькому районі Вінницької області (а.с. 8); копією виписки № 33, виданої СТОВ «Поділля» від 15.02.2016 року (а.с. 9) та викопіюванням з плану землекористування Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 10).

Відповідно до ксерокопії свідоцтва про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії І-АМ № 341336, виданого повторно 03.08.2016 року, її батьками записані: батьком ОСОБА_3, а матірю ОСОБА_6 (а.с. 6).

Згідно ксерокопії довідки № 848, виданої виконавчим комітетом Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 15.11.2017 року, вбачається, що ОСОБА_3, який помер 14 березня 2004 року, до дня смерті проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Разом з ним проживали та були зареєстровані його діти: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 7).

З копії постанови Вінницької районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 1179/02-31 від 13.06.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що перебуває в колективній власності КСП с. Оленівка, Вінницького району Вінницької області та належить ОСОБА_3, померлому 14 березня 2004 року, у звязку з тим, що у спадкоємиці відсутній документ, який підтверджує право власності спадкодавця на вказане майно (а.с. 12).

Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 035774, виданий Вінницькою райдержадміністрацією по Оленівській сільській раді за № 303 від 14 серпня 2000 року, який підтверджує право спадкодавця ОСОБА_3 на відповідну земельну частку (пай), втрачено, що підтверджується ксерокопією друкованого оголошення в газеті «Подільська Зоря» (а.с. 11).

Статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних часток» право на земельну частку (пай) мають громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно з статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 і відповідач по справі ОСОБА_2, є спадкоємцями першої черги за законом після смерті свого батька ОСОБА_3, який помер 14 березня 2004 року.

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 53031652 від 21.08.2018 року вбачається, що інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом після смерті 14 березня 2004 року ОСОБА_3 немає.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом є також встановленим, що обидві спадкоємиці: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3, який помер 14 березня 2004 року, фактично прийняли, оскільки на час відкриття спадщини проживали разом з ним за однією адресою.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1278 ЦК України визначено, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Таким чином, спадкова маса між спадкоємцями підлягає розподілу по 1/2 частці кожному.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Встановлено, що нотаріусом було відмовлено позивачу в оформленні спадкових прав.

Так, особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (ч.1 ст. 392 ЦК України).Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Згідно розяснень, викладених у п.23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7, вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у звязку з чим, виникає цивільно-правовій спір.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що позивач позбавлена можливості в позасудовому порядку реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого батька ОСОБА_3, який помер 14.03.2004 року, що дає суду законні підстави для задоволення позову.

За відсутності клопотання позивача про розподіл судових витрат, суд вважає залишити їх за нею.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 200, 206, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 268, 354, п. 15.5 розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право в порядку спадкування за законом після смерті свого батька ОСОБА_3, який помер 14 березня 2004 року на 1/2 частку земельної частки (паю) у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Поділля» розміром 2,2143 га та розташована на території Оленівської сільської ради Вінницького району Вінницької області і належала гр. ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 035774 від 14 серпня 2000 року.

Судові витрати по справі залишити за позивачем ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ І.А.Ганкіна