АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1551/18Головуючий у 1-й інстанції Пироженко В.Д. Доповідач в апеляційній інстанції Фетісова Т.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів цивільної палати:

судді-доповідача Фетісової Т.Л.

суддів Бабенка В.М., Василенко Л.І.

секретар Анкудінов О.І.

учасники справи:

за первісним позовом -

позивач - ОСОБА_3,

відповідачі - ОСОБА_4, Черкаська міська рада,

за зустрічним позовом -

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі - ОСОБА_3, Черкаська міська рада,

треті особи - ТОВ «Архземпроект», ВАТ «Черкасагропроект»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 12.07.2018 (ухвалене о 10 год. 15 хв. у залі судових засідань Соснівського районного суду, повний текст складено 18.07.2018, суддя в суді першої інстанції - Пироженко В.Д.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Черкаської міської ради про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, державного акту на право власності на земельну ділянку, та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Черкаської міської ради, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ «Архземпроект», ВАТ «Черкасагропроект», про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, :

в с т а н о в и в :

19.01.2018 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, яким просив, після послідуючого уточнення, визнати незаконним та скасувати п. 1.6 рішення Черкаської міської ради від 04.06.2009 №4-1234 «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність та оренду (ОСОБА_6 та інші)» щодо передачі ОСОБА_4 земельної ділянки, площею 345,1 кв.м., по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). В обґрунтування вказано на те, що йому на праві власності належить житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_2. Вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці, площею 600 кв.м., яка виділена рішенням виконкому Міськради депутатів трудящихся від 04.03.1948. Рішенням Черкаської міської ради від 28.02.2008 №4-328 п.1.9 позивачу передано у власність земельну ділянку, площею 636,0 кв.м., яка розташована по АДРЕСА_2 на території Черкаської міської ради. На підставі вказаного рішенням видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 10.07.2008. Згідно плану земельної ділянки, розробленого ФОП ОСОБА_8, по АДРЕСА_2 вбачається, що він користується земельною ділянкою площею 0,0563 га, тоді як за державним актом йому належить 0,0636 га.

У свою чергу 13.03.2018 ОСОБА_4 подала зустрічний позов, яким просила, після уточнення, визнати незаконним та скасувати п. 1.9 Рішення Черкаської міської ради від 28.02.2008 №4-328 «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність (ОСОБА_9 та інші) » в частині передачі ОСОБА_3 безоплатно у власність земельну ділянку, площею 636 кв.м., по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Також просить визнати недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 10.07.2008 та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, площею 636 кв.м., в АДРЕСА_2, кадастровий НОМЕР_3, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №63.

В обґрунтування вказано на те, що з 1989 року домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 належало її матері, а з 24.12.2001 - відповідно до свідоцтва про право на спадщину належить їй на праві власності. У 2008 році вона звернулася до управління земельних ресурсів та землеустрою Черкаського міськвиконкому із заявою про приватизацію зазначеної земельної ділянки. 17.06.2008 ВАТ «Черкасиагропроект» складений акт визначення та погодження меж земельної ділянки в натурі, який підписали співвласники домоволодіння ОСОБА_10, суміжні землекористувачі ОСОБА_3 та ОСОБА_11 Позивач ОСОБА_3 погодився із вказаним актом і претензій не мав. На підставі вказаної землевпорядної документації рішенням Черкаської міської ради №4-1234 п.1.6 від 04.06.2009 їй надано безоплатно у власність земельну ділянку, площею 345 кв.м., по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Також видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_4 від 16.09.2009 з планом меж земельної ділянки. З часу користування земельною ділянкою її межі не змінювались. Протягом останнього часу її сусід, ОСОБА_3, який проживає за адресою АДРЕСА_2, та є власником домоволодіння за вказаною адресою пред'являє претензії, щодо порушення його прав у користуванні земельною ділянкою. Зазначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею, 600 кв.м., яка виділена за рішенням виконкому міськради депутатів трудящихся від 04.03.1948. Рішенням Черкаської міської ради від 28.02.2008 №4-328 п.1.9 ОСОБА_3 передано у власність земельну ділянку, площею 636,0 кв.м., за вказаною адресою. На підставі вказаного рішення видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 10.07.2008. Однак при складанні землевпорядної документації ТОВ «Архземпроект» м. Черкаси щодо приватизації земельної ділянки ОСОБА_3 було допущено ряд проектних помилок, а саме: не вірно внесено геодезичні точки, що потягло зміщення ділянки по осі та накладення на інші земельні ділянки сусідів і міської ради.

Для перевірки дотримання фактичного та визначеного Державним актом порядку користування земельною ділянкою, на якому розміщено домоволодіння ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1, вона звернулась до державного підприємства «Укргеоінформ», яке має відповідну ліцензію та спеціалістів. Проведеним обміром вказаної земельної ділянки встановлено наступне: її фактичне користування земельною ділянкою за вказаною адресою здійснюється в межах, які зазначені в Державному акті на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_4 від 16.09.2009. При цьому, ОСОБА_3 незаконно змістив межі зі своєї сторони та користується її земельною ділянкою, загальною площею 9 кв.м. Спеціалістами ДП «Укргеоінформ» з цього приводу складено відповідний план земельної ділянки з відображенням фактичного користування та визначеним Державним актом. ОСОБА_3 вже звертався до суду з вимогами про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, які залишено без задоволення. У даній цивільній справі була проведена судова земельно-технічна експертиза, відповідно до якої фактично площа земельної ділянки, якою вона користується становить 335 кв.м., що менше площі заявленої в державному акті на право власності на земельну ділянку на 10,1 кв.м., яку захватив ОСОБА_3 Крім цього, вказаною експертизою встановлено ряд інших порушень, а саме накладення земельної ділянки ОСОБА_3 по всьому її периметру - на земельні ділянки сусідів, включаючи її та на земельну ділянку Черкаської міської ради (вихід за межі червоної лінії - вулиці) площа 31 кв.м.

Порівнюючи план земельної ділянки, яка зазначена в Державному акті ОСОБА_3, із планами земельної ділянки, які зазначені в технічному паспорті на домоволодіння останнього, до моменту приватизації, та з його актом погодження меж від 24.09.2005, видно, що землевпорядною організацією ТОВ «Архземпроект» м. Черкаси, яка здійснювала виміри та готувала відповідну документацію не вірно внесено геодезичні точки, що потягло зміщення ділянки по осі та накладення на сусідні земельні ділянки. Крім цього, має місце невідповідність площ земельної ділянки в офіційних документах. Так, відповідно до Державного акту площа земельної ділянки ОСОБА_3 становить 636 кв.м., а відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Черкаської міської Ради депутатів трудящих№ 867 від 18.06.1953 вона повинна становити лише 600 кв.м.

Також, порівнюючи план земельної ділянки ОСОБА_3, зазначений в Державному акті, із планом земельної ділянки технічного паспорту на його домоволодіння до приватизації, видно, що розміри в точках А -Г становить відповідно 17,64 та 16,30 м., що на 1,34 м не співпадають.

Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 12.07.2018 позов ОСОБА_3 задоволено та визнано неправомірним та скасовано п.1.6 рішення Черкаської міської ради від 04.06.2009 №4-1234 "Про передачу громадянам земельних діляноку власність та оренду" в частині передачі ОСОБА_4 земельної ділянки площею, 345,1 кв.м. по АДРЕСА_1, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Визнано недійним державний акт про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 16.09.2009 та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, площею 345,1 кв. м. в АДРЕСА_1, кадастровий НОМЕР_5.

Позов ОСОБА_4 задоволено частково та визнано незаконним та скасовано п.1.9 рішення Черкаської міської ради від 28.02.2008 №4-328 "Про передачу громадянам земельних ділянок у власність", в частині передачі ОСОБА_3 у власність земельної ділянки, площею 636 кв.м., по АДРЕСА_2, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Визнано недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 10.07.2008 та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, площею 636 кв.м., по АДРЕСА_2, кадастровий НОМЕР_3, зареєстрований в книзі записів реєстрації держаних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №63.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 2500,00 грн.

При цьому суд виходив з того, що при складанні землевпорядної документації щодо приватизації земельної ділянки ОСОБА_3 було допущено ряд помилок а саме: не вірно внесено геодезичні точки, що потягло зміщення ділянки по осі та накладення на інші земельні ділянки сусідів і міської ради. Також рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.08.2017 встановлено порушення меж належної ОСОБА_3 ділянки згідно виданого йому державного акта від 10.07.2007 за рахунок суміжної земельної ділянки ОСОБА_4

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 подала 10.08.2018 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову. Скаржник зазначає на доводи, аналогічні викладеним у її зустрічній позовній заяві, та на те, що суд не врахував обґрунтування зустрічних позовних вимог. Суд не врахував одержання ОСОБА_3 його державного акту на землю з грубим порушенням земельного законодавства. Земля ОСОБА_3 була передана без урахування знаходження на ній майна скаржника.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З цих підстав рішення суду першої інстанції в даній справі переглядається в апеляційному порядку лише в частині вирішення первісних позовних вимог, оскільки в іншій частині скаржник його не оскаржує.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При розгляді справи встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 28.02.1989 ОСОБА_3 на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_2. Вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 600 кв.м, яка виділена в користування рішенням виконкому Міськради депутатів трудящихся від 04.03.1948, що підтверджується випискою з рішення №867 Виконавчого комітету Черкаської міської ради депутатів трудящих.

На підставі Рішення Черкаської міської ради від 28.02.2008 №4-328 п. 1.9 ОСОБА_3 передано у власність земельну ділянку, площею 636 кв.м, яка розташована по АДРЕСА_2 на території Черкаської міської ради. На підставі вказаного рішення ОСОБА_3 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 10.07.2008.

Відповідач ОСОБА_4 є власником 1 / 2 частини будинку АДРЕСА_1. Рішенням Черкаської міської ради №4-1234 п.1.6 від 04.06.2009 ОСОБА_4 надано безоплатно у власність земельну ділянку площею 345 кв.м. по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_4 від 16.09.2009 з планом меж земельної ділянки.

В матеріалах технічної документації по видачі вказаного акту наявний акт визначення та погодження меж земельної ділянки в натурі від 17.06.2008, підписаний, зокрема, ОСОБА_3 Згідно пояснювальної записки за цим домоволодінням рішенням міськвиконкому від 01.10.1953 закріплено 600 кв.м., а згідно геодезичних обмірів фактична площа - 655 кв.м, акт розподілу земельної ділянки співвласниками погоджено нотаріально посвідченої заявою.

ОСОБА_3 звертався до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.08.2017 вказаний позов залишено без задоволення. Вказаним рішенням суду встановлено наступне.

Так при розгляді вищевказаної вказаної справи була проведена судова земельно-технічна експертиза. Відповідно до висновку експерта №271/587/17-23 від 02.06.2017 фактична площа земельної ділянки, якою користується ОСОБА_4, становить 335 кв.м., що менше площі в Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку на 10.1 кв.м. Також відповідно до проведених геодезичних обмірів земельної ділянки ОСОБА_3 фактична площа земельної ділянки, якою користується ОСОБА_3, становить 558.0 кв.м., що менше площі в Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку на 78.0 кв.м. Крім того, частина земельної ділянки ОСОБА_3 відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку виходить за межі існуючої земельної ділянки по фасадній частині (в бік червоної лінії АДРЕСА_1). Площа частини земельної ділянки, що знаходиться поза її межами (по АДРЕСА_1) становить 31.0 кв.м. Частина земельної ділянки, яка належить на праві приватної власності на земельну ділянку (Державний акт від 10.07.2008) ОСОБА_3 знаходиться в межах Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 16.09.2009, що належить ОСОБА_4 та має площу, яка становить 40 кв.м.

Таким чином, порушення меж земельної ділянки по АДРЕСА_2 (кадастровий НОМЕР_3), яка належить ОСОБА_3 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 від 10.07.2008 з боку суміжного землевласника ОСОБА_4 дійсно існує. Фактично зайнята площа дійсно земельної ділянки перебуває в межах Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_4 від 16.09.2009 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 (кадастровий НОМЕР_3). Крім того, експертом відмічено, що накладання меж земельних ділянок імовріно виникло ще при розробці документації на складання державного акту на право власності на земельну ділянку, розробник якої не врахував даних раніше приватизованої земельної ділянки.

Даним рішенням суду встановлено, що спірна частина земельної ділянки ОСОБА_3 50 кв.м згідно Державного акту НОМЕР_2 від 10.07.2007 знаходиться в межах належної ОСОБА_4 земельної ділянки згідно з Державним актом НОМЕР_4 від 16.09.2009.

Також із зведеного плану додатку №4 висновку експерта вбачається, що маж місце порушення меж належної ОСОБА_3 земельної ділянки згідно з виданим йому Державним актом від 10.07.2007, за рахунок суміжної ділянки, належної на праві власності ОСОБА_4

Згідно вимог ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Правовідносини між сторонами у справі регламентуються такими правовим нормами.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Статтею 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Так як з матеріалів справи вбачається, що межі земельної ділянки ОСОБА_3 згідно його державного акту на землю від 10.07.2007 порушено за рахунок суміжної ділянки, належної на праві власності ОСОБА_4, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про необхідність задоволення первісного позову у цій справі та скасування відповідного рішення органу місцевого самоврядування на підставі якого видано правовстановлюючий документ на суміжну земельну ділянку, яка накладається на земельну ділянку позивача.

При цьому апеляційний суд відхиляє апеляційні доводи про те, що суд не врахував обґрунтування зустрічних позовних вимог; одержання ОСОБА_3 його державного акту на землю з грубим порушенням земельного законодавства, зокрема, те, що земля ОСОБА_3 була передана без урахування знаходження на ній майна скаржника, адже всі ці доводи спрямовані на обґрунтування зустрічних позовних вимог у справі, заявлених ОСОБА_4, правильність вирішення яких судом першої інстанції скаржник не ставить під сумнів. При цьому вказані доводи скаржника не спрямовані на спростування висновків суду про порушення прав ОСОБА_3 стосовно його земельної ділянки внаслідок накладення на неї земельної ділянки скаржника.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 12.07.2018 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 12.07.2018 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Черкаської міської ради про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, державного акту на право власності на земельну ділянку, та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Черкаської міської ради, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ «Архземпроект», ВАТ «Черкасагропроект», про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку - залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 04 жовтня 2018.

Суддя-доповідач

Судді