Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2018 Справа №607/23292/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О. М.

за участю секретаря судового засідання Стрілкової М. С.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 17 лютого 2017 року помер його батько ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із 1/3 частини земельної ділянки площею 0,062 га., що знаходиться на території Стегниківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області

та призначена для садівництва. Спадкодавець не розпорядився на випадок своєї смерті своїм майном на користь позивача. Співвласниками вказаної земельної ділянки є позивач ОСОБА_1, його батько ОСОБА_4, який помер 17 лютого 2017 року та його брат ОСОБА_3. Після відкриття спадщини, позивач як спадкоємець фактично прийняв спадщину, оскільки постійно користується за призначенням, займається благоустроєм та обробляє дану земельну ділянку. Однак, позивач вчасно не звернувся до нотаріальної контори, щоб зареєструвати спадкову справу, а тому нотаріус відмовилась видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, оскільки позивач пропустив строк для оформлення спадщини. Вважає, що він пропустив строк для оформлення спадщини з поважних причин, оскільки йому не було відомо, що для оформлення спадщини встановлений певний строк, і він думав, якщо він її (спадщину) фактично прийняв і використовує за цільовим призначенням, то можу оформити документально у будь-який зручний для нього час. Беручи до уваги те, що позивач не може реалізувати своє право на узаконення спадщини на частину земельної частки, просить суд визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті померлого 17 лютого 2017 року ОСОБА_4.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не зявився, однак попередньо подав заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти позовних вимог не заперечують.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти позову.

Заслухавши пояснення позивача, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17 лютого 2017 року помер батько позивача ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 217924, видане 18.02.2017 р. Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 238.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається із 1/3 частини земельної ділянки площею 0,062 га, що знаходиться на території Стегниківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області та призначена для садівництва.

Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 338691, співвласниками вказаної земельної ділянки є позивач ОСОБА_1, його батько ОСОБА_4, який помер 17 лютого 2017 року та його брат ОСОБА_3.

Згідно заяви ОСОБА_3 від 30.10.2018 р. вбачається, що останній відмовився на користь свого брата спадкоємця ОСОБА_1 від прийняття частини спадкового майна, а саме, земельної ділянки площею 0,062 га, що знаходиться на території Стегниківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, після смерті їх батька ОСОБА_4

Згідно статті 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

В силу статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до положень статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно із вимогами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У судовому засіданні зясовано, що позивач не зміг скористатися своїм правом на прийняття спадщини у визначені законодавством строки, оскільки після смерті його батька, позивачу не було відомо, що для оформлення спадщини встановлений певний строк, а тому, вважав, що фактично прийняв спадщину і використовує її за цільовим призначенням.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Виходячи з зазначених положень закону, строк прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 закінчився 18 серпня 2017 року.

У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з роз'ясненнями, наданими в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Ураховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, суд приходить до переконання, що позивачу після смерті його батька не було відомо, що для оформлення спадщини встановлений певний строк, а тому, вважав, що фактично прийняв спадщину і використовує її за цільовим призначенням, а тому, є поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини за законом на спадкове майно.

Враховуючи, що строк прийняття звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, суд вважає, можливим визначити їй додатковий строк у три місяці для подання такої заяви.

За таких обставин, враховуючи наданні у позові обґрунтування позивача, суд вважає, що причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини є поважними, з метою захисту прав та інтересів позивача по справі, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визначити позивачу додатковий строк у три місяці, який починає перебігати з моменту набрання рішення суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті померлого 17 лютого 2017 року ОСОБА_4.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 283, 284, 352-355 ЦПК України, статті 1270, 1272 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк у три місяці, який починає перебігати з моменту набрання рішення суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті померлого 17 лютого 2017 року ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідачі: ОСОБА_2 сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, місцезнаходження: с. Байківці вул. Січових Стрільців, 43 Тернопільського району Тернопільської області, код ЄДРПОУ 0439846;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Повний текст рішення суду складено 26 грудня 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_5