Справа № 450/1869/18 Провадження № 2/450/1384/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

секретаря судового засідання Лаба С. П.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради обєднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області про спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, що померла 14.05.2005року, право власності на житловий будинок (будинковолодіння) №97 по вул. Сонячній в с. Давидів, Пустомитівського району, Львівської області.

В обґрунтування позову, покликається на те, що 09 квітня 1990р. помер дядько позивачки ОСОБА_3, та 14 травня 2005р. померла тітка позивачки ОСОБА_2. Після смерті тітки, ОСОБА_2, відкрилась спадщина в склад якої увійшов житловий будинок (будинковолодіння) №97 по вул. Сонячній в с. Давидів, Пустомитівського району, Львівської області, який належав посвідченого 05.06.1992р. державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори, Львівської області ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №1864, спадкова справа №184/92. За життя ОСОБА_2 розпорядилась майном на власний розсуд, склавши заповіт посвідчений секретарем виконкому Давидівської сільської ради, Пустомитівського району, Львівської області 09.12.1999р., зареєстрований в реєстрі за №66, згідно якого все своє майно яке буде належати на день смерті ОСОБА_2 заповіла своїй племінниці ОСОБА_1, тобто позивачу в справі. На момент смерті спадкодавця позивач проживав разом із спадкодавцем , а тому фактично вступив в управління спадщиною, отже спадщину прийняв, що підтверджено відповідною довідкою виданою Давидівською сільською радою, Пустомитівського району, Львівської області. Підстав для усунення позивача від спадкування, згідно ст.1228 ЦК України, не має. Однак на даний час визнання права власності в порядку спадкування за заповітом в позасудовому порядку немає можливості, оскільки на за життя спадкодавець не зареєструвала свого права на майно у встановленому законом порядку, та за таких підстав нотаріусом було прийнято відмову у видачі свідоцтва про право на спадкове майно на імя позивача в справі, а отже задля захисту своїх спадкових прав позивач змушена звернутись в суд.

21.06.2018 року провадження у справі відкрито.

21.06.2018 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить позов задоволити.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з'явивсь, проте подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позов визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 34 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

09 квітня 1990р. помер дядько позивачки ОСОБА_3, про що 11.04.1990р. Давидівською сільською радою, Пустомитівського району, Львівської області було складено актовий запис №20 та видано свідоцтво про смерть серії ІІ-СГ №464511.

14 травня 2005р. померла тітка позивачки ОСОБА_2, про що 16.05.2005р. Давидівською сільською радою, Пустомитівського району, Львівської області було складено актовий запис №26 та видано свідоцтво про смерть серії І-СГ №014835.

Після смерті ОСОБА_2, відкрилась спадщина в склад якої увійшов житловий будинок (будинковолодіння) №97 по вул. Сонячній в с. Давидів, Пустомитівського району, Львівської області, який вона успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер 09.04.1990 року, що вбачається із наявної в матеріалах справи копії Свідоцтва про право на спадщину від 05.06.1992 року.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_2 розпорядилась майном на власний розсуд, склавши заповіт копія, якого наявна в матеріалах справи, посвідчений секретарем виконкому Давидівської сільської ради, Пустомитівського району, Львівської області 09.12.1999р., зареєстрований в реєстрі за №66, згідно якого все своє майно яке буде належати на день смерті ОСОБА_2 заповіла своїй племінниці ОСОБА_1, тобто позивачу в справі, .

Згідно з довідкою Давидівської сільської ради ОТГ № 404 від 22.03.2018 року до дня смерті спадкодавця ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 проживав разом із спадкодавицею, здійснювала за нею догляд і вели спільне господарство.

Таким чином, ОСОБА_1 фактично вступила в управління спадщиною, отже спадщину прийняла, оскільки не заявила відмову від неї.

Судом встановлено, що позивач не в змозі здійснити свої спадкові права в позасудовому нотаріальному порядку, оскільки на за життя спадкодавець не зареєструвала свого права на майно у встановленому законом порядку, що вбачається із відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, від 07.12.2017 року №833/01-16, а тому для захисту своїх спадкових прав позивач змушена звернутись в суд.

Згідно із інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 52708554 від 23.07.2018 року вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно приписів ст.328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності.

Згідно ст. 1268 ч. 3 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи вищенаведене та те, що позивач не звернувся у встановлені законом строки в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, проте, фактично прийняла її, після смерті спадкодавця, ОСОБА_2, яка склала заповіт на корись позивача, враховуючи визнання позову відповідачем, позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними та підлягають до задоволення.

Таким чином, представлені суду докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на предмет їх достовірності та допустимості, а також їх достатності та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені обставини судом свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України поверненню позивачу з державного бюджету підлягає 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 11, 13, 142, 200, ч. 2 ст. 247, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 14.05.2005 року, право власності на житловий будинок (будинковолодіння) №97 по вул. Сонячній в с. Давидів, Пустомитівського району, Львівської області.

Повернути ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 з державного бюджету сплачений судовий збір в розмірі 578 (пятсот сімдесят вісім гривень 00 копійок) грн. по квитанції №183 від 23.04.2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 27.07.2018 року.

СуддяОСОБА_5