Справа № 303/3142/18
ряд. стат. звіту - 48
РІШЕННЯ

Іменем України

/заочне/

28 серпня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого - судді Довжанин В.М.

секретар судових засідань Пилипенко Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів ,-

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивує тим, що 28 вересня 2002 року вона (ОСОБА_2) уклала шлюб з ОСОБА_3 який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, про що складено відповідний актовий запис № 493. Під час даного шлюбу у них народилося четверо дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4. Так, після одруження вони проживали разом, вели спільне господарство, разом виховували дітей, але вже тривалий час між нею та чоловіком склалося відчуження, виявилося, що у них різні погляди на життя, вони стали жити окремо, припинили вести спільне господарство. Це призвело до того, що сім'я фактично розпалася в середині 2017 року, шлюбні стосунки припинені, і вони почали проживати окремо один від одного. Зазначає, що з того часу як вони почали проживати окремо відповідач відмовився надавати матеріальну допомогу на утриманні дітей. Відповідач постійного місця роботи не має, працює на тимчасових роботах, має достатні доходи і має можливість надавати грошову допомогу на утримання дітей, але участі у вихованні та матеріальному утриманні дітей не бере. Тому на підставі вищенаведеного, вона (ОСОБА_2) звертається до суду та просить шлюб зареєстрований між нею та ОСОБА_3, зареєстрований 28 вересня 2002 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області за актовим записом № 493; після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_2 залишити прізвище "ОСОБА_2"; стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно і до досягнення ними повноліття, починаючи з з дня звернення до суду та допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу, встановленої законом.

Позивач - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася.

Представник позивача - ОСОБА_8 в судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи міститься заява, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимог ОСОБА_2 Підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити.

Відповідач -ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, відзив на позов не подав. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про шлюбу виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 16 листопада 2010 року, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб 28 вересня 2002 року, про що зроблено актовий запис №493 (а.с.7).

-2-

У сторін по справі народилося четверо дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить копія Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 16 жовтня 2003 року (а.с.10); ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить копія Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 20 вересня 2011 року (а.с.8); ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить копія Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області 18 липня 2013 року (а.с.9); ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, про що свідчить копія Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_5 виданого Мукачівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатської області 14 грудня 2016 року (а.с.11).

Розглядаючи позовну вимогу ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог статті 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається.

Правилами статтей 104 та 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга ст.112 Сімейного кодексу України).

Відповідно до статті 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Судом встановлено та знайдено підставність задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про розірвання шлюбу з ОСОБА_3, оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що шлюб між подружжям існує формально, примирення та збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне їх життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які для повного і гармонійного розвитку їх особистості повинні рости і виховуватися у атмосфері любові та розумінні.

На підставі статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу, позивачу по справі ОСОБА_2 залишити прізвище - "ОСОБА_2".

Розглядаючи позовну вимогу ОСОБА_9 про стягнення аліментів, суд приходить до наступного.

Батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав.

Цей обов'язок закріплений в Конституції України, а також в Сімейному кодексі України, оскільки одним із найголовніших та найважливіших обов'язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" також передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх змінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

-3-

Відповідно до частини 1 статті 9 Сімейного кодексу України, подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім'ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.

Нормою статті 141 цього Кодексу встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до частини 2 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

У відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а на підставі частини 3 статті 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно частини 1 статті 184 Сімейного кодексу України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Нормою частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України (із змінами і доповненнями), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень.

Аліменти на дитину відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Відповідно пункиту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Судом знайдено підставність задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 3000 грн., яка у свою чергу є виважена, розумна, справедлива і об'єктивна, щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до досягнення ними повноліття, оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що діти у будь-якому випадку повинні бути захищені та отримувати належне утримання від батьків, яке гарантоване як частиною 2 статті 51 Конституції України,як Сімейним кодексом України, так і частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, це зокрема, виявляється в забезпеченні дітей мінімально необхідними благами, що потрібні для їх життя та виховання. Тому обов'язок відповідача ОСОБА_3, як батька утримувати та надавати дітям матеріальну допомогу.

Згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 та держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 430 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113, 180, 184 Сімейного кодексу України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задоволити.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місут Мукачево Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області - 28 вересня 2002 року, актовий запис № 493 - розірвати.

-4-

Після розірвання шлюбу, позивачу по справі ОСОБА_2 залишити прізвище - "ОСОБА_2".

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 травня 2018 року і до досягнення ними повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі - 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі - 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, ідентифікаційний код - НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 поштовий індекс - 89600.

Відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 поштовий індекс - 89600.

Повний текст рішення виготовлено 28.08.2018 року.

Головуючий В.М. Довжанин