Справа № 132/2875/18
Ухвала

Іменем України

13 серпня 2018 року

Калинівський районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді Коваля А.М., при секретарі Лисюк О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області подання державного виконавця Калинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 про примусовий привід боржника,

ВСТАНОВИВ:

09.08.2018р. державний виконавець Морозова Ю.А. звернулась до суду із поданням, в якому просить вирішити питання про примусовий привід боржника ОСОБА_2, 05.08.1985р. народження, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, до Калинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за адресою: Вінницька область, місто Калинівка, вулиця Вадима Нестерчука, 39.

В судове засідання державний виконавець не зявився, згідно поданого подання, просив його розглянути у відсутність представника Калинівського районного відділу державної виконавчої служби.

Дослідивши подання державного виконавця про примусовий привід боржника, перевіривши обставини доказами, на які посилається заявник, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання заявнику слід відмовити, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що на виконанні Калинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області знаходиться виконавче провадження № 52091632 з примусового виконання виконавчого листа № 0603/5693/12, виданого 05.11.2012р. Калинівським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_4, 27.11.2009р. народження, в розмірі 500грн. щомісячно, починаючи з 23.08.2012р. і до досягнення дитиною повноліття.

27.10.2016р. державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

Як слідує з ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.14 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі, якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

За змістом ст.438 ЦПК України, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Аналіз вказаних положень дозволяє зробити висновок про можливість застосування примусового приводу до боржника лише в разі його належного повідомлення про необхідність явки до виконавчої служби та ухилення належним чином повідомленого боржника від явки.

В розумінні ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім, зокрема, постанов про відкриття виконавчого провадження, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Державний виконавець у поданому поданні не навів жодних доводів з цього приводу, та не надав жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували дійсність належного повідомлення боржника про його неодноразовий виклик до виконавчої служби, а так само умисність невиконання приписів державного виконавця, суду не надано, у звязку з чим застосування до ОСОБА_2 примусового приводу як боржника не відповідатиме визначеним ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» засадам здійснення виконавчого провадження щодо його справедливості, неупередженості та об'єктивності.

Доказів, які свідчили про вжиття державним виконавцем заходів щодо встановлення дійсного місця перебування боржника, факту неодноразового повідомлення його про виклик до виконавчої служби, суду не надано, а в ході судового розгляду не встановлено.

Надане рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення не може свідчити про дані обставини, оскільки з нього не можливо встановити, що саме надсилалось боржнику.

Враховуючи викладене, суд вважає подання державного виконавця про примусовий привід боржника ОСОБА_2 ОСОБА_5 та таким, що не підлягає задоволенню.

Суд звертає увагу, що відмова у задоволенні подання про примусовий привід боржника не перешкоджає повторному зверненню державного виконавця до суду з аналогічним поданням у випадку доведеності ним необхідності застосування судом до боржника приводу.

На підставі викладеного, керуючись ст.438 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державному виконавцю Калинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 про примусовий привід боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Розяснити заявнику, що відмова у задоволенні подання про примусовий привід боржника не перешкоджає повторному зверненню державного виконавця до суду з аналогічним поданням у випадку доведеності ним необхідності застосування судом до боржника приводу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Калинівський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: А.М. Коваль