Провадження № 2/229/269/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С. О.,

за участю секретаря судового засідання Пантелєєвої Є.О.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на нерухоме майно.

В позовній заяві, яка надійшла до суд 05 лютого 2018 року, та в уточненій позовній заяві позивач ОСОБА_1 вказав, що 03 жовтня 2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. 19 червня 2015 року рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області шлюб був розірваний. Незважаючи на це, вони з ОСОБА_2 та її дітьми продовжували з червня 2015 року сумісно мешкати спочатку в с. Кіндратівка Костянтинівського району Донецької області, а потім орендували будинок №8 по вул. Гречка у смт Олексієво-Дружківка м. Дружківка. У них з відповідачкою був спільний бюджет, загальне господарство. Позивач вказує, що він фінансово підтримував дітей відповідачки.

У вересні 2016 року вони з ОСОБА_2 сумісно вирішили придбати будинок у смт Олексієво-Дружківка м. Дружківка. 28 вересня 2016 року за гроші, які позивач позичив у близьких людей, вони придбали будинок №3 з надвірними будівлями по вул. Носулі у смт. Олексієво-Дружківка м. Дружківка Донецької області, який зареєстрували на ОСОБА_2 В будинку вони мешкали азом до квітня 2017 року, але 03 квітня 2017 року після сварки ОСОБА_1 пішов з дому та став мешкати в с. Новоолександрівка Покровського району Донецької області.

Позивач вважає, що у зв'язку з тим, що на час придбання будинку він з відповідачкою мешкали однією сім'єю, знаходились у фактичних шлюбних відносинах, мали спільне господарство та спільний бюджет, то придбаний будинок є спільною сумісною власністю. Просить встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу його та ОСОБА_2; визнати за ним право власності на 1/2 частину будинку №3 з надвірними будівлями по вул. Носулі у смт. Олексієво-Дружківка м. Дружківка Донецької області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Пояснив, що він має земельну ділянку, яку він обробляє і на якій вирощує зернові культури, а тому іншого місця роботи не має. Гроші на купівлю будинку він позичав у своїх родичів, будинок оформили на позивачку, бо вона пообіцяла знову вступити з ним у шлюб.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_1 після розірвання шлюбу вони жили періодично по 2 місяця. З січня по квітень 2016 року вона жила з дітьми в с. Куртівка у своєї тітки буз ОСОБА_1 Потім знайшла будинок по вул. Гречка, переїхала туди. Будинок №3 по вул. Носулі у смт. Олексієво-Дружківка вони придбали за гроші ОСОБА_1, які він отримав від здачі зерна. Будинок оформили на неї, бо позивач ніде не працював. На момент купівлі будинку вони проживали з ним разом. Навесні 2017 року вони з ним розійшлися остаточно. ОСОБА_2 зазначила, що вона розуміє, що позивач має право на 1/2 частину будинку, просить залишити їй дві кімнати в будинку для неї та її дітей.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 червня 2015 року був розірваний шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Рішення набуло чинності 01 липня 2015 року (а.с.8).

За договором купівлі-продажу будинку від 28 вересня 2016 року ОСОБА_2 придбала будинок №3 з надвірними будівлями по вул. Носулі у смт. Олексієво-Дружківка м. Дружківка Донецької (а.с.9-10).

Відповідно до розписок від 26 вересня 2016 року ОСОБА_1 взяв у борг у ОСОБА_3 гроші у сумі 25000 грн, а у ОСОБА_4 35000 грн. на купівлю будинку №3 з надвірними будівлями по вул. Носулі у смт. Олексієво-Дружківка м. Дружківка Донецької (а.с.11-12).

У довідці, виданій виконавчим комітетом Олексієво-Дружківської селищної ради м. Дружківки Донецької області від 11 січня 2018 року депутатом цієї ради ОСОБА_5, вказано, що ОСОБА_1 проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Дружківка Донецької з 28 вересня 2016 року по 03 квітня 2017 року (а.с.13).

Відповідно до довідки, виданої Макіївським місцевим центром зайнятості №531-05/378 від 26 березня 2018 року, ОСОБА_2 була зареєстрована як безробітна з 30 жовтня 2015 року по 17 жовтня 2016 року, отримувала соціальну допомогу, яка за період з жовтня 2015 року по травень 2016 року включно склала 2944,60 грн. (а.с.44).

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона була сусідкою подружжя Ларіна-Борнусової, коли вони проживали ІНФОРМАЦІЯ_2. Там вони жили в 2016 році з весни по осінь. Жили разом, однією сім'єю. ОСОБА_1 доглядав за дітьми ОСОБА_2, яких у неї троє. В нього була машина, вони на ній їздили. Потім вони купили будинок по вул. Носулі і всі туди переїхали.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 Відносини між позивачем та відповідачкою їй гарно відомі. Вони мешкали разом однією сім'єю з січня 2016 року у с. Куртівка Костянтинівського району. Потім вони переїхали в будинок по вул. Гречки. ОСОБА_1 не працював, оскільки займався обробкою земельної ділянки. Дохід він отримував раз на рік після здачі зерна. В іншій час вони жили за гроші, які отримувала ОСОБА_2 від держави. Восени 2016 року Ларін здав зерно і вони придбали будинок по вул. Носулі. ОСОБА_1 сам казав, що гроші на будинок будуть від здачі зерна, про позику він нічого не казав.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що він є двоюрідним братом позивача. Пояснив, що Ларін має земельну ділянку, яку він обробляє і засаджує, і це вимагає багато часу, тому працювати ще де-небудь немає можливості. У вересня 2016 року Ларін взяв у нього в борг 25000 грн. на купівлю будинку. Також, він періодично просив грошей для сім'ї, для дітей ОСОБА_2 ОСОБА_3 часто перераховував гроші на карту ОСОБА_2 в якості матеріальної допомоги для їх родини.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона є подругою ОСОБА_2 Вказала, що відповідачка проживала у 2016 році у будинку по вул. Гречки без ОСОБА_1. Він приїздив часто до неї. Він не працював, мав доходи від землі. Будинок №3 по вул. Носулі у смт. Олексієво-Дружківка був куплений за його гроші, які він отримав від здачі зерна. В основному вони жити на соціальну допомогу, яку отримувала ОСОБА_2 Через це вони вирішили зареєструвати будинок на неї.

За приписами ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 3.06.99 №5-рп/99 установлено, що до членів сімї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних звязках. Обовязковою умовою для визнання їх членами сімї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно із чч.1, 2 ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обовязків подружжя. Відповідно до ч.1 ст.36 цього кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обовязків подружжя.

Згідно зі ст.74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є обєктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл.8 цього кодексу.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що ст.74 Сімейного кодексу України поширюється на правовідносини між чоловіком і жінкою, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, і для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності в сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сімї.

Суд вважає, що під час розгляду справи знайшов підтвердження факт сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час придбання спірного будинку, ведення спільного господарства, наявності в сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сімї. Це підтверджується показами свідків, письмовими доказами, зокрема, розписками позивача про позику грошей для купівлі будинку, довідкою селищної ради.

До того ж, відповідачка визнала, що будинок купувався за гроші позивача, в період купівлі будинку вони проживали з ним однією сім'єю. Її доходи, які підтверджені довідкою Макіївського міського центру зайнятості, не давали їй можливості самостійно купити спірний будинок.

Разом з тим, суд вважає встановленим період сумісного проживання сторін тільки з січня 2016 року по квітень 2017 року.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст..ст. 2, 10-12, 80, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на нерухоме майно задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім'єю без шлюбу з січня 2016 року по квітень 2017 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку будинку № 3 (три) з надвірними будівлями по вулиці Носулі в сел. Олексієво-Дружківка м. Дружківка Донецької області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 липня 2018 року.

Суддя: С. О. Рагозіна