Номер провадження 2/754/2448/18
РІШЕННЯ

Іменем України

17 серпня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Таран Н.Г.

секретаря судового засідання: Двірко Т.В.,

за участі: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», про визнання незаконним Попередження про відключення електроенергії №135688 від 07.11.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила: визнати незаконним попередження про відключення електроенергії №135688 від 07.11.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила про те, що 21.11.2017 року нею було отримано рекомендоване поштове відправлення зі штрихкодом 954, у якому містилося попередження про відключення електроенергії №135688 від 07.11.2017 року. У попередженні було зазначено, що: «Станом на 01.11.2017 року заборгованість за спожиту електричну енергію по Вашому о/р на показання приладу обліку 043017 кВтт становить 1103,92 грн. При відсутності оплати зазначеної суми боргу ПАТ «Київенерго» керуючись п. 27 Правил користування електричної енергії для населення буде змушене припинити електропостачання на Вашу адресу після 30 днів від дати вручення цього попередження та звернутися для примусового стягнення боргу». Натомість, абз. 2 п.27 Правил користування електричною енергією для вселення, які було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357, передбачено, що: «У попередженні про відключення електричної енергії електропостачальник зазначає: останні покази засобу обліку, які були зняті працівниками електропостачальника, суму заборгованості за спожиту електричну енергію, період, за який ця заборгованість виникла, обсяг спожитої електричної енергії у зазначений період (з розбивкою обсягів електричної енергії, спожитої в кожному розрахунковому періоді), тарифи (у тому числі блочні, які діяли у відповідному періоді), дату відключення електроустановок об'єкта споживача від електропостачання у разі несплати цієї заборгованості, прізвище, ім'я, по батькові, підпис відповідальної особи і дату». Із наведеного випливає, що попередження відповідача не відповідає вимогам, які зазначені в абз.2 п.27 Правил, а тому є незаконним. Зазначене вище породжує спір між позивачем та відповідачем, який передано на судовий розгляд, а тому згідно з абз.5 п.27 Правил, який доповнено новим абзацом згідно з Постановою КМ №591 від 23.08.2016 року «До вирішення спірного питання ніж сторонами відключення об'єкта побутового споживача не здійснюється».

Ухвалою суду від 09.07.2018 року, занесеною до протоколу судового засідання замінено первісного відповідача ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» належним відповідачем ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ».

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав викладених в ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у позові у повному обсязі. Вказував на те, що в матеріалах справи відсутні докази чи належне обґрунтування того, яке саме право чи охоронюваний законом інтерес позивачки порушено відповідачем у вигляді направлення документа, що має інформативний характер і містить пропозиції до врегулювання спору. Звертав увагу суду на те, що спірна ситуація виникла внаслідок неправомірних дій самої позивачки, а саме несплата спожитої електроенергії, що є порушенням своїх зобов'язань за певним правочином. Постачання електричної енергії було припинено ще до направлення оспорюваного попередження. При цьому підставами такого припинення були як несплати, спожитої електроенергії, так і порушення ПКЕЕН. Наголошував на тому, що попередження про відключення містить усю необхідну для такого типу документів інформацію, передбачену ПКЕЕН. Направлення попереджень про відключення електроенергії є виконанням електропостачальником своїх обов'язків та реалізацією прав, встановлених чинним законодавством, зокрема пунктами 27, 35, 37 ПКЕЕН, а тому такий документ не може розцінюватись як незаконний чи протиправний, оскільки його існування передбачено нормативно-правовим актом.

Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне.

Згідно статті 92 Конституції України, виключно законами України, визначаються основні засади організації та експлуатації енергосистем.

Взаємовідносини в сфері електроенергетики, на час виникнення спірних правовідносин, регулювались нормами ЦК України, Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996 року (надалі - ПКЕЕ), Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року (надалі - ПКЕЕН), Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 року №562 (надалі - Методика), іншими нормативно-правовими актами.

Наявність відносин між сторонами, отже, і виникнення цивільних прав та обов'язків, підтверджується діями сторін: відповідач здійснював постачання електричної енергії та надавав позивачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач був зобов'язаний здійснювати оплату виставлених рахунків.

Таким чином, правовідносини, які склалися між сторонам на підставі договору з електропостачання електричної енергії, є грошовим зобов'язанням, у якому серед інших прав та обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора - вимагати сплату грошей за надані послуги (поставку електричної енергії).

Згідно статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пункту 42 ПКЕЕН, одним з обов'язків споживача є оплата житлово-комунальних послуг, в тому числі за спожиту електроенергію, у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до пунктів 19, 21 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Електропостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем.

Пунктом 20 ПКЕЕН встановлено, що розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Згідно з пунктом 27 ПКЕЕН, у разі несплати або неповної оплати за спожиту електричну енергію у строки, визначені пунктом 20 цих Правил, електропостачальник на 30 день надсилає побутовому споживачу поштою або вручає особисто під підпис попередження про відключення електричної енергії.

У попередженні про відключення електричної енергії електропостачальник зазначає: останні покази засобу обліку, які були зняті працівниками електропостачальника, суму заборгованості за спожиту електричну енергію, період, за який ця заборгованість виникла, обсяг спожитої електричної енергії у зазначений період (з розбивкою обсягів електричної енергії, спожитої в кожному розрахунковому періоді), тарифи (у тому числі блочні, які діяли у відповідному періоді), дату відключення електроустановок об'єкта споживача від електропостачання у разі несплати цієї заборгованості, прізвище, ім'я, по батькові, підпис відповідальної особи і дату.

Згідно із п. 48 Правил користування електричною енергією для населення споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію.

Як вказував представник відповідача в судовому засіданні станом на 01.11.2017 року (на показниках лічильника 0043017 кВт) за адресою позивача існувала заборгованість у розмірі 1103,92 грн., яка почала формуватися у зв'язку з тим, що позивач фактично не сплачувала кошти за спожиту електричну енергію. У зв'язку з наявною заборгованістю за спожиту електричну енергію та відповідно до п.27 ПКЕЕН позивачу неодноразово надсилались попередження про припинення електропостачання.

Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У оспорюваному попередженні зазначено, що у разі не згоди з зазначеною у попередженні сумою заборгованості, ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» запрошує споживача до Центру обслуговування клієнтів для проведення звіряння стану розрахунків за спожиту та сплачену електричну енергію та підписання акту звірки. Також, запропоновано укласти договір про користування електричною енергією.

Таким чином, вбачається, що попередження про припинення носить інформаційний характер та повідомляє споживача про наявну заборгованість, а також пропонує шляхи вирішення спірної ситуації. Однак, позивач не скористалася даною можливістю та не вчинила жодних дій для вирішення питання щодо виниклої заборгованості.

Статтями 24, 26 Закону України «Про електроенергетику» встановлено право енергопостачальника та обов'язок споживача за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію обмежити власне електроспоживання до рівня екологічної броні або повністю його припинити в разі відсутності такої.

Енергопостачальник не несе відповідальності за майнову шкоду, заподіяну споживачу або третім особам внаслідок припинення або обмеження електропостачання, здійсненого у встановленому порядку.

Відповідно до пункту 35 ГТКЕЕН, енергопостачальник має право відключити побутового споживача у разі: самовільного підключення до електричної мережі; розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження засобу обліку та зриву пломби; порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному пунктом 27 цих Правил або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості.

22.03.2016 року електропостачання зазначеного вище помешкання було припинено, що підтверджується копією наряду-допуску №22742 (для виконання робіт з відключення в електроустановках) від 22.03.2016 року.

З матеріалів справи убачається, що під час проведення обстежень електроустановок будинку АДРЕСА_1, працівниками відповідача кілька разів фіксувалось порушення мешканцями квартири НОМЕР_1 Правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення електроустановок до електричних мереж поза розрахунковими засобами обліку без порушення схеми обліку після відключення, про що складено відповідні акти про порушення №37591 від 16.02.2017 року, №37787 від 15.06.2017 року, №03653 від 28.08.2017 року, копії яких представником відповідача долучено до матеріалів справи.

Таким чином, на момент направлення попередження, постачання електричної енергії на об'єкт позивача не здійснювалось.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Це право закріплено безпосередньо у Конституції України (стаття 55), ЦК України (статті 15, 16).

Під «правом на захист», мається на увазі суб'єктивне право особи вимагати від уповноважених органів примусового застосування засобів реагування до порушників цивільних прав. До прав, що підлягають цивільно-правовому захисту, відносяться всі майнові та особисті немайнові права, належні суб'єктам цивільного права, що входять до змісту їх правоздатності.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, (статті 12, 81 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, (статті 77, 78 ЦПК України).

Однак, в ході тривалого розгляду справи ні позивачкою чи її представником не надано суду належних та допустимих доказів того, що права чи охоронювані законом інтереси позивача були якимось чином порушені відповідачем у вигляді направлення позивачу попередження про відключення електроенергії №135688 від 07.11.2017 року, що носить інформативний характер і містить пропозиції до врегулювання спору. Постачання електричної енергії було припинено до направлення оспорюваного попередження. При цьому підставами такого припинення були як несплата, спожитої електроенергії, так і порушення ПКЕЕН. Направлене позивачу попередження про відключення електроенергії №135688 від 07.11.2017 року містить реквізити сторін, номер особового рахунку, період на який обліковується заборгованість, показники лічильника, сума заборгованості, тобто вся необхідна для такого типу документів інформація, передбачена ПКЕЕН.

Суд вбачає, що у даному випадку направлення попередження про відключення електроенергії є виконанням електропостачальником своїх обов'язків та реалізацією прав, встановлених чинним законодавством, зокрема пунктами 27, 35, 37 ПКЕЕН, а тому такий документ не може розцінюватись як незаконний чи протиправний, оскільки його існування передбачено нормативно-правовим актом і надані представником позивача пояснення в судовому засіданні вказаних обставин жодним чином не спростовують.

Враховуючи вищевикладене та оскільки позивачем не надано доказів неправомірності дій відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 43, 89, 127, 131, 141, 174, 178, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», про визнання незаконним Попередження про відключення електроенергії №135688 від 07.11.2017 року - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 27.08.2018 року.

Суддя: Н.Г. Таран