ЄУН 174/6/18
н/п 2/174/124/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

27 серпня 2018 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого- судді Борцової А.А.,

за участю секретаря- Килинчук Л.Л.,

позивачки - ОСОБА_1,

відповідча - ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Вільногірську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 08.10.2004 року. Мають неповнолітніх дітей- сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюбні відносини з відповідачем остаточно припинені з 01 січня 2018 року, до теперішнього часу не відновлювались, проживають окремо, вона з дітьми за місцем реєстрації - м.Вільногірськ Дніпропетровська область, вул.ім.Ю.М.Устенка, 5, кв.12, а відповідач - в м.Вільногірськ Дніпропетровської області по вул.Центральна, в квартирі, яку він винаймає за усною домовленістю з власником, без офіційного укладання договору оренди житла. Також звернулась до Вільногірського міського суду з окремим позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що за час подружнього життя між ними постійно виникали конфліктні ситуації з приводу різного відношення до вирішення питань спільного сімейного життя, виховання дітей, в звязку з чим відносини стали холодними і не сумісними для спільного подружнього життя. Ці ситуації виникали регулярно, на протязі всього подружнього життя. Психологічна атмосфера в сімї стала вкрай негативною, що негативно впливає на її психологічний стан, і на психологічний стан дітей. В звязку з цим між ними з відповідачем склались такі стосунки, що вона вже не може і не бажає продовжувати з ним подружнє життя. За таких підстав подальше знаходження їх в шлюбі не відповідає її інтересам, інтересам їх дітей, і є формальним. Спільне господарство ними не ведеться, проживають окремо один від одного, діти проживають з нею, і в подальшому також будуть проживати з нею. Майновий спір між ними відсутній. Вважає, що шлюб підлягає розірванню. Просить шлюб розірвати.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на вищевказані обставини. Додатково пояснила, що за час, наданий судом, примирення між нею та відповідачем не відбулося, вважає це неможливим, оскільки основною причиною припинення їх сімейних стосунків стало те, що на протязі усього подружнього життя відповідач не зміг знайти спільної мови з її старшим сином, батьком якого є інший чоловік, сину на даний час 19 років. Вони не розуміють і не бажають розуміти один одного, внаслідок чого постійно виникають сварки, відповідач постійно дорікає її поведінкою сина, хоча він, на її думку, для свого віку поводить себе нормально. Ці відносини створюють для неї постійну психологічну напругу, що на протязі останнього часу для неї стало нестерпним, вона постійно знаходиться під психологічним тиском, пробували проживати з відповідачем окремо, однак взагалі не може в орендованій квартирі спати, страждає на безсоння. До того ж, її спілкування із старшим сином викликає постійне невдоволення відповідача, він вважає, що вона повинна припинити будь-які стосунки з сином, але вона не може цього зробити, бо він також є її дитиною, як і діти, батьком яких є відповідач. Можливості налагодити ці стосунки немає, оскільки ні відповідач, ні син не бажають знаходити спільну мову та іти на будь-які поступки. Ці обставини призвели до створення для неї в сімї нестерпної психологічної обстановки, що і призвело до припинення шлюбно-сімейних стосунків з відповідачем. Миритися з ним не бажає і не вважає можливим, наполягає на розірванні шлюбу. Питання утримання та місця проживання дітей та участі відповідача у вихованні дітей між ними вирішено, майнового спору на даний час немає. Просить шлюб розірвати.

Відповідач позов визнав та пояснив, що перебувають у зареєстрованому шлюбі з позивачкою з 2004 року, мають двох неповнолітніх дітей. У дружини є син від іншого чоловіка, він проживає з ними з 5- річного віку, однак його вихованням йому не давала займатися бабуся, мати дружини, яка постійно вмішувалася у їх стосунки. На даний час між ним та сином дружини склалися неприязнені стосунки, вони не сприймають один одного, син дружини ставиться до нього без будь-якої поваги, вороже, провокує сварки, а він не вважає для себе за можливе поступатися людині, яка значно молодша його за віком. Не вважає за потрібне звертатися за консультацією до психолога, на його думку це повинен робити син дружини. В звязку з цими обставинами з січня цього року він проживає окремо, в орендованому житлі, деякий час намагалися проживати з дружиною у цій квартирі, однак в неї у цьому житлі виникає розлад сну, вона постійно страждає на безсоння. Знайти спільну мову з сином дружини для нього неможливо та і він і не бажає цього робити, бо відчуває до сина дружини лише неприязнь, вважає, що дружина повинна переглянути своє відношення до старшого сина, але вона не хоче нічого змінювати, тому знайти якийсь компроміс у цій ситуації неможливо. З цих причин за час, наданий судом, примирення між ним та дружиною не відбулося і налагодити нормальні стосунки неможливо з зазначених ним причин. Питання утримання та місця проживання дітей між ними на даний час вирішено, майнового спору немає. Оскільки дружина наполягає на розірвання шлюбу, то він проти цього не заперечує.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 08.10.2004 р. підтверджується копією свідоцтва про шлюб, згідно з яким ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб 08.10.2004 р., дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_1 (а.с.4).

Факт наявності у сторін неповнолітніх дітей підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с 5-6 ) .

Факт проживання сторін окремо підтверджується довідкою про склад сімї № 191 від 12.01.2018 р., виданою виконкомом Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 15).

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч.1 ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 08.10.2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітніх дітей- сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з січня 2018 року, спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна на даний час немає, питання утримання та місця проживання малолітніх дітей вирішено, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище ОСОБА_1.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

На підставі ст. ст.104, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України і керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 189, 197,198, 200, 206, 223, 247, 263- 265, 268 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 08.10.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 144 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч.7 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» копію рішення, яке набрало законної сили, направити Вільногірському міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану.

Повний текст рішення складено 28 серпня 2018 року.

Суддя: підпис ОСОБА_5