Справа № 660/213/18
Номер провадження 2/660/121/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 рокусмт.Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Гончаренка О.В.

при секретарі Свяцькому О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Нововоронцовка Херсонської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав Заяву № б/н від 10.06.2013 року відповідно до умов якої відповідач отримав кредит у розмірі 14000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В порушення умов вищезазначеного договору відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 29.01.2018 року виникла заборгованість в сумі 47393,56 грн. Тому, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала клопотання про слухання справи у її відсутність, просила задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, зазначивши, що позов є необґрунтованим, кредитні відносини між ним та банком припинено 28.04.2016 року, що підтверджується повідомленням ПАТ КБ "ПриватБанк" про закриття карткового рахунку, тому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 10.06.2013 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав Заяву № б/н від 10.06.2013 року, відповідно до умов якої отримав кредит у розмірі 14000,00 грн.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним та позивачем ОСОБА_3 про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до умов укладеного договору позичальник повинен надавати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, щомісячно до 25 числа.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 29.01.2018 року виникла заборгованість в сумі 47393,56 грн., яка складається з наступного:

- 20410,98 грн. - тіло кредиту;

- 1852,23 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом;

- 22397,32 грн. - нараховано пені;

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 2233,03 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. ст. 627-629, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. ОСОБА_3 є обов'язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно п.1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору, зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливе, банк повідомляє клієнтів про внесенні зміни шляхом використання різних каналів зв'язку.

Згідно п.2.1.1.5.5 Договору, клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотків за його користування, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Згідно п.2.1.1.12.6 Договору, на боргові зобов'язання за кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.527 ЦК України - боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Так, статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Згідно ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК).

Так, кредитним договором від 10.06.2013 року передбачено і пеню і штрафи за порушення строків всіх видів платежів передбачених договором, тобто, за одне і те ж порушення зобов'язання передбачена подвійна відповідальність одного виду (неустойка).

При цьому в ст. 61 Конституції України встановлена конституційна заборона, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові Судової палати у цивільних справах ВСУ від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, зазначено, що пеня і штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і теж порушення.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення пені в сумі 22397,32 грн., що відповідає умовам договору та наданому банком розрахунку заборгованості, з якого встановлено, що банк нараховував позичальнику два види пені, а саме за прострочене зобов'язання та за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. Зокрема, з розрахунку за період з 01 березня 2016 року по 29 січня 2018 року вбачається, що сума нарахованої пені за прострочене зобов'язання протягом цього періоду становить 21047,32 грн., а пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. становить 1350,00 грн.

Позивач звернувся до суду з даним позовом 13 березня 2018 року.

Згідно зі статтею 258 ч.2 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), як вбачається із розрахунку заборгованості за договором №б/н від 10.06.2013 року, позивачем нараховано пеню за прострочене зобов'язання починаючи з 01.03.2017 року, а пеню за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., починаючи з 01.12.2016 року, тобто поза межами року, що передував зверненню ПАТ КБ "ПриватБанк" до суду.

Таким чином до стягнення підлягає пеня нарахована за 1 рік, який передував зверненню до суду, сума якої становить 21415,70 грн.

Оскільки банком одночасно нараховано два види пені, а також штраф за одне й те саме порушення зобов'язань за договором, їх одночасне стягнення є неприпустимим, за такого з відповідача підлягає стягненню на користь позивача лише пеня.

З огляду на встановлені обставини та викладені норми закону, суд дійшов до висновку, що в стягненні штрафу на користь позивача слід відмовити.

Відповідач у своєму відзиві посилався на те, що заборгованість перед банком він погасив у повному обсязі у розмірі 14676,25 грн., 28.04.2016 року кредитні відносини між ним та банком було припинено, згідно повідомлення ПАТ КБ "ПриватБанк" про закриття карткового рахунку.

03 травня 2018 року судом ухвалено витребувати у ПАТ КБ «ПриватБанк», для огляду у судовому засіданні, оригінал чи належним чином завірену копію кредитної справи за заявою б/н від 10.06.2013 року, яка укладена між ОСОБА_2 акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1.

Як було встановлено судом, відповідач весь час активно користувався платіжною карткою, що стверджується випискою про рух коштів за рахунком відповідача за кредитною карткою, зокрема знімав кредитні кошти та поповнював картку, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів.

Також доводи відповідача про те, що кредитні відносини між ним та банком було припинено 28 квітня 2016 року, спростовуються даними виписки по рахунку, яка має статус первинного документу і в якій відображено рух коштів на балансі кредитної картки відповідача, а саме: баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної з коштами операції). Погасивши заборгованість за кредитним договором від 10.06.2013 року 28.04.2016 року, ОСОБА_1 вже 01.10.2016 року знову скористувався кредитними коштами, тобто вчиняв конклюдентні дії для продовження договору з ПАТ КБ "ПриватБанк".

Встановивши, що відповідач, як позичальник, не виконав зобов'язання за кредитним договором і, як наслідок, допустив заборгованість по кредиту, врахувавши вищеназвані норми закону та умови договору, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме: стягується з відповідача на користь банку-позивача: 43678, 91 грн., з них:

- 20410,98 грн. - тіло кредиту;

- 1852,23 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом;

- 21415,70 грн. - нараховано пені.

Таким чином, зважаючи на викладене суд вважає що, оскільки, строк погашення процентів за користування кредитом та кредиту, передбачений умовами кредитного договору, настав і відповідачем кошти не повернуті, тому з нього на користь позивача підлягає часткове стягнення заборгованості за кредитним договором та судові витрати.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 206, 258-260, 263-265, 268, 280, 288 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 610-612, 627- 629,638 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, 74210), на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (юридична адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , МФО № 305299, рах. № 3111) заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.06.2013 року в розмірі 43678,91 грн. (сорок три тисячі шістсот сімдесят вісім гривень 91 коп.) та судові витрати в розмірі 1762,00 (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок).

В решті позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_4