Ухвала

9 липня 2018 року

м. Київ

справа № 755/13263/17

провадження № 61-4992 ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 6 грудня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1 про поновлення строку для подання скарги ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_3, на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Гевел ОлениОлегівни,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду 29 січня 2018 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 6 грудня 2017 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 9 лютого 2018 року вказану касаційну скаргу залишено без руху для усунення її недоліків, а саме: заявнику необхідно надати уточнену редакцію касаційної скарги та її копії, відповідно до кількості учасників справи, та встановлено для виправлення вказаних недоліків строк до 12 березня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, і роз'яснено заявнику про наслідки невиконання ухвали суду.

Зазначена ухвала направлялась заявнику на адресу, яка зазначена в матеріалах касаційної скарги, а саме: АДРЕСА_1, 02192, проте повернулась на адресу Верховного Суду без вручення адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Ухвалою Верховного Суду від 15 травня 2018 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 9 лютого 2018 року, до 15 червня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Зазначені ухвали направлялись заявнику на адресу: АДРЕСА_1, 02192 та АДРЕСА_2, 04073.

До Верховного Суду 2 липня 2018 року повернулися конверти із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до частини першої статті 131 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Матеріали касаційного провадження не містять заяви особи, яка подала касаційну скаргу, про зміну свого місцезнаходження.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» зазначив, що держави - учасниці Ради Європи зобов'язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов'язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Ухвала Верховного Суду від 9 лютого 2018 року про залишення касаційної скарги ОСОБА_1 без руху була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 13 лютого 2018 року.

Враховуючи наведене, а також те, що надіслана ОСОБА_1 копія ухвали про залишення касаційної скарги без руху двічі повернулася до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» та що, направивши у січні 2018 року касаційну скаргу, заявник тривалий час не цікавився її розглядом, хоча мав таку можливість, зокрема довідатися про постановлені у справі ухвали з Єдиного державного реєстру судових рішень, у суду є підстави вважати, що він недобросовісно здійснює свої процесуальні обов'язки.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Станом на 9 липня 2018 року ухвала Верховного Суду від 9 лютого 2018 року не виконана, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження. Тому касаційна скарга підлягає поверненню.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 6 грудня 2017 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь