Справа № 384/702/18
Провадження № 2/386/492/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі :

головуючого судді Гут Ю. О.

секретаря судового засідання Корніцької Л.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні під час судового розгляду по суті в смт. Голованівськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області про визнання права власності в порядку спадкування , -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області про визнання права власності в порядку спадкування . Позов мотивовано тим, що 28.01.2016 року померла матір позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29.01.2016 року, серія І-ОЛ № 218753, яка на день смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадкодавцю за життя належала на праві власності квартира № 4, що знаходиться в жилому будинку № 2, розташованого по вул. Енергетиків в с. Синюха Вільшанського району Кіровоградської області.

Позивач ОСОБА_1, як спадкоємець майна померлої матері, звернувся у встановлений шестисячний термін з дня відкриття спадщини до нотаріуса та подав заяву про прийняття спадщини, в результаті чого приватним нотаріусом Вільшанської державної нотаріальної контори Кіровоградської області було відкрито спадкову справу № 84/2016 .

Однак, під час нотаріального оформлення спадкового майна виявилось, що у відсутності свідоцтва на право власності на житло, оформити спадкове майно не можливо, внаслідок чого приватним нотаріусом Вільшанського районного нотаріального округу ОСОБА_4 30.05.2018 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3

Просив визнати за ним право власності на квартиру № 4, що знаходиться в жилому будинку № 2, розташованого по вул. Енергетиків в с. Синюха Вільшанського району Кіровоградської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 28 січня 2016 року .

В судове засідання по суті позивач ОСОБА_1 не з»явився, надіслав до суду заяву , в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу без його участі .

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області в судове засідання не з»явився, до початку судового засідання сільський голова ОСОБА_2 сільської ради через канцелярію суду надіслав заяву, в якій просив справу розглядати у відсутність представника сільської ради, не заперечує проти задоволення позовних вимог .

Враховуючи, що сторони до суду не зявились, суд, відповідно до ст.247 ЦПК України, вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, заяви сторін, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права.

У судовому засіданні встановлено, що 28.01.2016 року померла ОСОБА_3, згідно свідоцтва про смерть серія І-ОЛ № 218753 від 29.01.2016 року, (а.с. 6). ОСОБА_3 приходилась матір»ю позивача ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про народження серія ЯК № 513154 та рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 12.09.2018 року про встановлення факту , що має юридичне значення (а.с.- 14, 10-11). Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, серед майна якого є квартира № 4, що знаходиться в жилому будинку № 2, розташованого по вул. Енергетиків в с. Синюха Вільшанського району Кіровоградської області, (а.с. 17-20).

Позивач ОСОБА_1 у встановлений шестисячний термін з дня відкриття спадщини звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, в результаті чого державним нотаріусом Вільшанської державної нотаріальної контори Кіровоградської області було відкрито спадкову справу № 84/2016.

Однак, під час нотаріального оформлення спадкового майна виявилось, що відсутній документ на право власності на житло, а тому оформити спадкове майно, а саме зазначену квартиру, не можливо, внаслідок чого приватним нотаріусом Вільшанського районного нотаріального округу ОСОБА_4 30.05.2018 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3

Відмова державного нотаріуса є підставою для звернення до суду з даним позовом .

Відповідно до розділу 11 п.4.20 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 .02.2012 р. № 296/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкоємцеві.

Згідно абзацу 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Іншого порядку видачі свідоцтва про право на спадщину чинним Законодавством не передбачено.

Позивач в установленому законом порядку звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини на квартиру № 4, що знаходиться в жилому будинку № 2, розташованого по вул. Енергетиків в с. Синюха Вільшанського району Кіровоградської області, однак із-за відсутності правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності про належність цього майна спадкодавцеві. Через його відсутність нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій.

Відмова в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не може бути перешкодою у набутті позивачем права на вищезазначену квартиру .

Згідно ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Право вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно дост.1218 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1268 ч.3 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року передбачено, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. При визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України)

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини .

Відповідно ч.7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням його права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом померлої матері ОСОБА_3 і має право на оформлення в власність квартиру № 4, що знаходиться в жилому будинку № 2, розташованого по вул. Енергетиків в с. Синюха Вільшанського району Кіровоградської області.

У суду є всі підстави для визнання за ОСОБА_1 право власності на квартиру № 4, що знаходиться в жилому будинку № 2, розташованого по вул. Енергетиків в с. Синюха Вільшанського району Кіровоградської області в порядку спадкування за законом, іншого порядку визнання права власності не існує .

Виходячи із наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача не заперечуються відповідачем і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, відтак, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із заявлених вимог, позивачем не заявлено вимог щодо стягнення судових витрат з відповідача , а тому їх необхідно віднести на рахунок позивача .

На підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції (1952 р.), ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16 Закону України «Про власність», п. 8, п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», керуючись ст.ст. 4, 10,12, 76-81, 114, 200, 206, 263-265, 268 ЦПК Українист.ст.3,16,316,317, 392, 1216, 1225, 1277 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на квартиру № 4, що знаходиться в жилому будинку № 2, розташованому по вул. Енергетиків в с. Синюха Вільшанського району Кіровоградської області в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 28 січня 2016 року в смт. Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області, актовий запис про смерть № 12 .

Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду через Голованівський районний суд Кіровоградської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Гут Ю. О.