Справа № 127/2-1519/10
Провадження № 22-ц/772/1247/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дернова В. В.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 рокуСправа № 127/2-1519/10м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О.В.,

суддів: Якименко М.М., Кучевського П.В.,

за участю секретаря Куленко О.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про забезпечення позову, постановлену у цій справі 12 квітня 2018 року у м. Вінниці, під головуванням судді цього суду Дернової В.В., дата складання повного тексту рішення невідома,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2010 року ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У квітні 2018 року ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду з заявою про забезпечення позову, мотивувавши її тим, що заочним рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 07.12.2010 року з ОСОБА_3 стягнуто борг, на користь ПАТ «Універсал Банк», у розмірі 356482,82 гривень. В свою чергу Банком було запропоновано ОСОБА_3 врегулювати заборгованість, з метою уникнення виконання рішення в примусовому порядку, на умовах сплати 30% від визначеної судом суми, а інші 70% Банк запропонував простити. Вказана пропозиція була підписана ОСОБА_3, яка виконувала взяті на себе зобов'язання по даній пропозиції сплачуючи кошти у визначеному Банком розмірі та строк, однак з червня 2014 року припинила проводити щомісячні платежі та станом на момент звернення з заявою про забезпечення позову, взяті на себе зобов'язання по врегулюванню заборгованості не виконала. В подальшому ОСОБА_3 оскаржила заочне рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 07.12.2010 року.

В заяві ПАТ «Універсал Банк» вказує, що в рамках виконавчого провадження на все майно ОСОБА_3, в тому числі квартиру АДРЕСА_1 та на 1/2 частки квартири АДРЕСА_2, був накладений арешт.

ПАТ «Універсал Банк» зазначає, що у разі скасування заочного рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 07.12.2010 року, арешти на належне ОСОБА_3 нерухоме майно будуть скасовані, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

За таких обставин ПАТ «Універсал Банк» просило забезпечити позов, шляхом накладення арешту у межах заявленого позову на майно, що належить на праві власності ОСОБА_3, а саме квартиру АДРЕСА_1 та на 1/2 частки квартири АДРЕСА_2.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2018 року заяву про забезпечення позову задоволено частково.

Забезпечено позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, в межах розміру позовних вимог - 32053,97 доларів США.

І іншій частині вимог заяви - відмовлено.

З такою ухвалою не погодилась ОСОБА_3 та через свого представника адвоката ОСОБА_4 оскаржила її в апеляційному порядку, посилаючись на те, що ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права, без належного з'ясування обставин справи, а тому просила ухвалу скасувати, а у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

В свою чергу ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду з письмовим відзивом на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу відхилити, а ухвалу залишити без змін.

Відповідно до п.8 ч.1 Перехідних положень ЦПК України Апеляційний суд Вінницької області здійснює повноваження до утворення апеляційних судів в апеляційних округах.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України та ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.149, п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно.

Згідно з абз.1, 3 п.4 постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 дійсно виник спір з приводу повернення останньою заборгованості за кредитним договором №BL589 від 08.11.2007 року, у розмірі 32053,97 доларів США за тілом кредиту.

Заочним рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 07.12.2010 року з ОСОБА_3 стягнуто борг на користь ПАТ «Універсал Банк» у розмірі 356482,82 гривень, а державною виконавчою службою в рамках виконавчого провадження накладено арешт на належне ОСОБА_3 нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 та на 1/2 частки квартири АДРЕСА_2.

Наразі вказане заочне рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 07.12.2010 року оскаржується ОСОБА_3, що в подальшому може призвести до зняття накладених арештів.

Враховуючи, що предметом позову є стягнення з ОСОБА_3 значної суми грошей, а припущення ПАТ «Універсал Банк» про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, є обґрунтованим, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується й суд апеляційної інстанції, про часткове задоволення клопотання про забезпечення позову.

Судова колегія не приймає до уваги посилання ОСОБА_3, викладені в апеляційній скарзі, з приводу того, що заходи забезпечення позову не є співмірними з позовними вимогами, враховуючи наступне.

Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 оцінена в 50460,00 гривень (а.с.7), натомість заборгованість ОСОБА_3 перед ПАТ «Універсал Банк» лише за тілом кредиту становить в гривнях суму, еквівалентну 32053,97 доларів США, а тому частково задовольняючи клопотання про забезпечення позову, суд першої інстанції обґрунтовано задовільнив його в межах розміру позовних вимог.

Отже, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та вимог процесуального права, при повному та всебічному дослідженні обставин у справі, а тому така ухвала скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.367, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О.В. Ковальчук

Судді: М.М. Якименко

П.В. Кучевський