"01" жовтня 2018 р. Справа № 363/3835/18
УХВАЛА

01 жовтня 2018 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_2, Служба у справах дітей та сім'ї Вишгородської РДА, Вишгородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про позбавлення батьківських прав,

встановив:

пред'явлену заяву слід залишити без руху, виходячи з такого.

Як убачається з позову та доданих до нього матеріалів, позовну заяву подано без дотримання вимог ст. 175 ЦПК України.

Згідно ч.ч. 1 та 5 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до п.п. 5 та 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Так, відповідачем у спорі про батьківство має бути зазначений також і ОСОБА_3, що виключення відомості про батьківство якого висунуто позовну вимогу.

Однак його відповідачем не зазначено, копії позовної заяви разом з доданими до неї документами у кількості цього учасника справи не надано.

У той же час обставини позову викладено не повно, перш за все слід зазначити, що зміст позовних вимог зазначені в назві позову (про позбавлення батьківських прав) не відповідає висунутим вимогам в його прохальній частині, обраному способу захисту прав (визнання батьківства).

Позбавлення батьківських прав і підстави для цього врегульовані ст. 164 СК України, тоді як визнання батьківства врегульовано Главою 12 СК України.

Позбавлення батьківських прав це санкція, яка застосовується до батьків дитини у разі не виконання ними своїх батьківських обов'язків та в інших випадках передбачених Законом.

При цьому позбавлення батьківських прав не тягне за собою втрату кровного споріднення з дитиною, не звільняє батьків від обов'язку утримувати дитину (сплачувати аліменти).

Тобто відповідні особи, яких позбавлено батьківських прав, не перестають бути батьками дитини, оскільки дитина походить від батьків, які її зачали та народили.

Розірвання шлюбу між батьками цих обставин змінювати не може.

Згідно ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Визнання батьківства за рішенням суду за правилами ст.ст. 121, 122, 126 Глави 18 СК України може стосуватися лише осіб, які зачали і народили дитину, тобто ґрунтуватися батьківство може тільки на кровному спорідненні батьків з дитиною.

Згідно ч. 4 ст. 3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Отже сім'я може створюватися й на підставі усиновлення, яким згідно ст. 207 СК України є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу.

Підстави усиновлення й порядок подачі заяви до суду про це регламентовано Главою 18 (ст.ст. 207-242 СК України) та Главою 5 Розділу IV (ст.ст. 310-314) ЦПК України.

Таким чином, позивачу слід привести у відповідність зміст позовних вимог викладених в назві позову з обраним способом захисту, викладеними в прохальній частині позову та з фактично виниклими правовідносинами, які склалися між сторонами.

Відповідно до п.п. 9 та 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи та підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як передбачено ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 2, 4 і 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Разом з тим, подані позивачем копії додатків до позовної заяви належним чином не завірені.

Як убачається з позову та доданих до нього матеріалів, позовну заяву подано без дотримання вимог ст. 175 ЦПК України.

Таким чином позивачу слід усунути вказані недоліки позовної заяви.

Відтак відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

ухвалив:

позовну заяву залишити без руху.

Для усунення зазначених недоліків надати строк до 26 жовтня 2018 року, але не пізніше 10 днів з дня отримання цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя