СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1518/18
Провадження № 2/306/545/18
Рядок статзвіту № 45
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

28 серпня 2018 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Тхір О.А.,

з участю секретаря Касинець В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Свалява цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (реєстрація місця проживання за адресою: с. Драчино, вул Вакарова, 40, Свалявського району, Закарпатської області, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (реєстрація місця проживання за адресою: с. Драчино, вул Вакарова, 40, Свалявського району, Закарпатської області, РНОКПП НОМЕР_2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Свалявська міська рада (адреса: м. свалява, вул. Духновича, 2, Закарпатської області, ) про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

В С Т А Н О В И Л А :

24 липня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Свалявська міська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом

Заявлені вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона є власником зазначеного житлового будинку за адресою с. Драчино, вул. Вакарова, 40, Свалявського району, Закарпатської області, згідно із свідоцтвом про право на спадщину від 01.09.2007 року. Відповідач ОСОБА_2, колишній її чоловік, на даний час зареєстрований за вищевказаною адресою, хоча фактично з 01 січня 2017 року в зазначеному будинку не проживає, добровільно знятись з реєстрації не бажає, чим чинить перешкоди у користуванні житлом. Оскільки відповідач за вищевказаною адресою не проживає, чинить перешкоди у користуванні житлом, то у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються. За викладених обставин, позивач змушена звернутись до суду та просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратив право користування житловим приміщенням, в житловому будинку за адресою с. Драчино, вул. Вакарова, 40, Свалявського району, Закарпатської області.

Сторони в судове засідання не з'явились.

Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином судом була повідомленою про день час та місце судового засідання, в канцелярію суду подала заяву, в якій вказала, що позов підтримує у повному обсязі, за обставин викладених у позовній заяві, та просила вимоги задовольнити, також вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи, та ухваленням судом заочного рішення.

Представник Свалявської міської ради Закарпатської області в судове засідання не з'явився, однак від міської ради в канцелярію суду надійшло повідомлення, у якому представник міської ради вказав, що Свалявська міська рада визнає заявлений позов, вважає позов ОСОБА_1 підставним та просить його задовольнити, а також, просить справу розглядати у відсутності представника міської ради.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать наявні у матеріалах справи поштові конверти та повідомлення про виклик відповідача в судові засідання, та оголошення про виклик відповідача на офіційному сайті судової влади. Про причини неявки суд не повідомив та будь-яких заяв чи клопотань з приводу розгляду справи не подав, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

За викладених обставин, суд провів заочний розгляд справи за відсутності відповідача, належним чином повідомленого про дане судове засідання, відповідно до вимог ч. 1 ст.198, п. 1 ч.3 ст 223 ЦПК України, та за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2ст.247 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Згідно із ст. 77 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Свалявської Державної нотаріальної контори ОСОБА_3, № спадкової справи 211/2007, зареєстровано в реєстрі № 1682 від 01.09.2007 року та з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15844674 від 07.09.2007 року, встановлено, що власником нерухомого майна, а саме житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою с. Драчино, вул. Вакарова, 40, Свалявського району, Закарпатської області - є ОСОБА_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається з довідки, виданої КП «ВУКГ» в м. Свалява, Закарпатської області, у будинку за адресою с. Драчино, вул. Вакарова, 40, Свалявського району, Закарпатської області зареєстровано пять осіб, а саме: позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, колишній чоловік позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, мама позивача ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Відповідно до рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2018 року, яке набрало законної сили 02 липня 2018 року, справа № 306/502/18, шлюб між ОСОБА_1П та ОСОБА_2 розірвано, та стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей.

Згідно з актом про непроживання особи за місцем реєстрації, від 18 липня 2018 року, підписаного гр. ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_7, встановлено, що ОСОБА_2 за адресою с. Драчино, вул. Вакарова, 40, Свалявського району, Закарпатської області, не проживає з 01 січня 2017 року, тобто більше року.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач, ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою, тобто у будинку, який належить на праві приватної власності позивачу. За відсутності доказів протилежного, зважаючи на доводи позовної заяви встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає без поважних причин за адресою с. Драчино, вул. Вакарова, 40, Свалявського району, Закарпатської області з 01 січня 2017 року, тобто не проживає за місцем реєстрації понад рік.

За змістом ч.1ст.319 ЦК України,право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у п.39 постанови від 07.02.2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз'яснив, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина першастатті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають.

Таким чином, ЦК України виділив в якості самостійного право членів сім'ї власника житла на користування цим житлом. Зокрема у ч. 1 ст. 405 зазначається, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Вбачається, що дана норма покликана гарантувати права осіб-членів сім'ї у разі, коли вони в силу положень СК України не стають співвласниками житла. За своєю правовою природою це право проживання є правом сервітутного типу і відноситься до особистих сервітутів. Особистий характер даного сервітуту полягає у тому, що воно встановлюється в інтересах певної особи, яка має статус члена сім'ї власника житлового приміщення. Об'єктом даного сервітуту є право обмеженого користування частиною житлового приміщення визначеною власником житлової площею. При цьому під житлом слід розуміти, житловий будинок, квартиру, інше приміщення, призначене та придатне для постійного проживання. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік. До поважних причин закон може віднести строкову службу в армії, навчання, робота за кордоном, лікування, тривалі відрядження, тощо. Власник житла і член його сім'ї можуть домовитись про інші умови припинення права користування житлом.

Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Аналіз досліджених судом доказів свідчить про доведеність позивачем обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме, факту не проживання відповідача у зазначеному житлі понад строк, визначений законом.

В той же час, відповідач своїм правом заперечити позов не скористався, доказів, які б спростовували доводи позивача або підтверджували поважність причин його відсутності за зареєстрованим місцем проживання суду не подав.

Вищенаведене у своїй сукупності свідчить про наявність обґрунтованих підстав для визнання відповідача такими, що втратив право користування жилим приміщенням за місцем їх реєстрації, а тому позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Свалявська міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, слід задовольнити.

Відповідно дост. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 704 гривень 80 копійок.

Керуючись ст.ст.2-5,10-13,76-81,89,258, 259,263-265,268, 273,354-355 ЦПК України, на підставі ст.ст.319,391,405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (реєстрація місця проживання за адресою: с. Драчино, вул Вакарова, 40, Свалявського району, Закарпатської області, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (реєстрація місця проживання за адресою: с. Драчино, вул Вакарова, 40, Свалявського району, Закарпатської області, РНОКПП НОМЕР_2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Свалявська міська рада (адреса: м. свалява, вул. Духновича, 2, Закарпатської області, ) про визнання особи такою, що втратила право користування житлом- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: с. Драчино, вул Вакарова, 40, Свалявського району, Закарпатської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1 судові витрати (за оплату судового збору) у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в порядку, визначеному ст. 284 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги через Свалявський районний суд в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення, відповідно до ст. 354 ЦПК України.

Ім'я позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженка м. Свалява, Закарпатської області, жителька с. Драчино, вул. Вакарова, 40 Свалявського району, Закарпатської області, РНОКПП НОМЕР_3.

Ім'я відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_9, житель ІНФОРМАЦІЯ_10, РНОКПП НОМЕР_2.

Головуюча:

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_8.А.Тхір

28.08.2018 року