У х в а л а

26 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 520/15891/16-ц

провадження № 61-48882 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2018 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 листопада

2018 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про припинення права спільної часткової власності, визнання права власності на житлове приміщення та зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні ним; зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про вселення, встановлення порядку користування житловим приміщенням та зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні ним,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про припинення права спільної часткової власності, визнання права власності на житлове приміщенням та зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні ним.

У березні 2018 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про вселення, встановлення порядку користування житловим приміщенням та зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні ним.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2018 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про вселення, встановлення порядку користування житловим приміщенням та зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні ним.

Об'єднано в одне провадження позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про припинення права спільної часткової власності, визнання права власності на житлове приміщення та зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні ним та зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про вселення, встановлення порядку користування житловим приміщенням та зобов'язання не чинити перешкоди

у користуванні ним.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 22 листопада 2018 року цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_5 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2018 року про прийняття зустрічного позову у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про припинення права спільної часткової власності, визнання права власності на житлове приміщення та зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні ним та зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про вселення, встановлення порядку користування житловим приміщенням та зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні ним, повернуто до Київського районного суду м. Одеси для виконання вимог пункту 15.11 Перехідних положень ЦПК України.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1, ОСОБА_2 -

ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття зустрічного позову для продовження розгляду за встановленою підсудністю.

Як убачається із прохальної частини касаційної скарги, предметом касаційного оскарження є ухвала Київського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2018 року щодо прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом, яка не була переглянута по суті судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо: касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга представника ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу суду першої інстанції не може бути прийнята до провадження, оскільки не була предметом апеляційного перегляду по суті, на предмет законності не перевірялась, а тому згідно вимог пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України та пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню.

Разом з тим касаційна скарга на ухвалу суду апеляційної інстанції подана в строк, передбачений статтею 390 ЦПК України, та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження на ухвалу апеляційного суду Одеської області

від 22 листопада 2018 року.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси

від 01 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про припинення права спільної часткової власності, визнання права власності на житлове приміщення та зобов'язання не чинити перешкоди

у користуванні ним; зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про вселення, встановлення порядку користування житловим приміщенням та зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні ним відмовити.

Відкрити касаційне провадження у даній справі на ухвалу суду апеляційної інстанції.

Витребувати із Київського районного суду м. Одеси цивільну справу

№ 520/15891/16-ц за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про припинення права спільної часткової власності, визнання права власності на житлове приміщення та зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні ним; зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про вселення, встановлення порядку користування житловим приміщенням та зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні ним.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 11 січня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б. І. Гулько