УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Реки А.С.,

за участю секретаря судового засідання Гапич К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове заяву ОСОБА_1 про відвід судді Осіпенко Л.П. при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки,

за участі заявника ОСОБА_1,-

Встановив:

В провадженні судді Сватівського районного суду Луганської області Осіпенко Л.М. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки.

Відповідач по справі ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 01 жовтня 2018 року заявила відвід головуючому у справі судді Осіпенко Л.М., з тих підстав, що суддя Осіпенко Л.М. затягує розгляд вищезазначеної справи. Крім того, як зазначає відповідач, суддею Осіпенко Л.М. вже раніше розглядалась інша цивільна справа з її участю, яка на її думку розглядалась надто довго.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно ухвали від 01 жовтня 2018 року, при розгляді відводу ОСОБА_1, суддя Осіпенко Л.М. дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу та заяву ОСОБА_1 про відвід головуючій судді Осіпенко Л.М. передано для розгляду іншому судді того ж суду, визначеному у порядку, встановленому частиною першої статті 33 ЦПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала заяву, пояснила, що її син дуже сильно хворий, потребує оперативного втручання, яке відбудеться в м. Харкові, тому вона не має змоги приїздити в судові засідання з іншої області, а суддя Осіпенко Л.М. вже раніше розглядала іншу цивільну справу з її участю, яка, на її думку, розглядалась надто довго, отже і по даній справі розгляд може відбуватися тривалий час. Просила задовольнити її заяву про відвід судді Осіпенко Л.М.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Згідно ч. 8 ст. 40 ЦПК України, неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд заслухавши думку заявника ОСОБА_1, оглянувши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Судова процедура вважається справедливою тільки тоді, коли вона спрямована на забезпечення верховенства права, законності, рівності учасників процесу перед законом і судом, змагальності, гласності та відкритості. Професіоналізм, незалежність та неупередженість суддів є неодмінною гарантією справедливого вирішення судових спорів.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви. Виходячи з цього цілком очевидно, що ефективність даного інституту пов'язана із застосуванням як національного законодавства, так і Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Визначаючись щодо наявності підстав для відводу, необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв.

Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі.

Згідно з об'єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі Білуха проти України, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Згідно з ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до ч.3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У справі, що перебуває на розгляді судді Осіпенко Л.М., суд не визнає, що існує достатньо ознак, що вказують на прояви особистої упередженості судді. Вказана позиція заявника щодо можливого тривалого розгляду справи під головуванням судді Осіпенко Л.М. є суб'єктивною, не ґрунтується на законі та фактичних обставинах справи. ОСОБА_3 лише передбачає можливість тривалого розгляду зазначеної справи, вказуючи на свою участь у минулих судових засіданнях під головуванням судді Осіпенко Л.М.

Згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім того, з урахуванням особистих причин, ОСОБА_3 може реалізувати свої права, зокрема, щодо можливості бути присутньою під час судових засідань у відповідності до норм цивільного процесуального законодавства шляхом заявлення клопотань про розгляд справи у режимі відеоконференції, про відкладення чи зупинення розгляду справи тощо

Таким чином, оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід в їх сукупності, суд приходить до висновку, що висловлені доводи щодо відводу судді Осіпенко Л.М. є такими, що не ґрунтуються на вимогах ст.36 ЦПК України, заявником не надано належних та допустимих доказів наявності особистої заінтересованості, упередженості та необ'єктивності судді Осіпенко Л.М.

Виходячи з вищевикладеного, підстави для задоволення заяви про відвід відсутні.

Керуючись ст.ст. 36, 39-40, 260 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Осіпенко Л.П. при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.С. Река