Справа № 573/1240/18
Номер провадження 2/573/429/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Терещенко О. І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у підготовчому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, треті особи: приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Сумської області Ясинок Жанна Вікторівна, відділ у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Павлівської сільської ради Білопільського району про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її матір ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на все її майно, зокрема на земельну частку (пай) розміром 4,72 умовних кадастрових гектар із земель КСП "Обрій", яка розташована на території Павлівської сільської ради Білопільського району. У встановленому законом порядку вона прийняла спадщину після смерті матері. З метою оформлення своїх спадкових прав вона звернулася із відповідною заявою до приватного нотаріуса Ясинок Ж.В., яка у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) відмовила у зв'язку з тим, що відсутній оригінал сертифікату на право на земельні частку (пай). Вказаний сертифікат був втрачений. Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник за довіреністю ОСОБА_4 у судове засідання не з'явились, остання направила суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача - Павлівської сільської ради у судове засідання не з'явився, виконуюча обов'язки голови сільської ради Тарасенко С.В. направила суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, з позовом згодні.

Третя особа - приватний нотаріус Ясинок Ж.В. у судове засідання також не з'явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, з приводу позову свою думку не висловила.

Представник третьої особи - відділ у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області в судове засідання також не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та третіх осіб за наявними в справі доказами.

Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що матір'ю позивача ОСОБА_1, дошлюбне прізвище якої ОСОБА_3, була ОСОБА_3, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи (а. с. 10-11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а. с. 12).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на все її майно та майнові права.

Відповідно до довідки відділу в Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області від 30 травня 2018 року, на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 17 травня 1996 року №152 ОСОБА_3 був виданий сертифікат серії НОМЕР_2 від 14 червня 1996 року на право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,72 умовних кадастрових гектар у землях КСП «Обрій», що розташована на території Павлівської сільської ради. Вказаний сертифікат виданий на руки (а. с. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Павлівської сільської ради Білопільського району від 26 липня 2018 року №669, ОСОБА_3 постійно до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року була зареєстрована та фактично проживала разом із ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2. ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у шлюбі не перебували, останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Поховання ОСОБА_3 здійснила її донька ОСОБА_1 Остання фактично прийняла спадщину після смерті матері шляхом вступу в управління спадковим майном, але юридично її не оформила. Заповіт від імені ОСОБА_3 ними не посвідчувався (а. с. 13).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №53209553 від 06 вересня 2018 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася (а. с. 31).

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 в порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963 року прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3

На даний час позивач має намір оформити право власності на зазначену вище земельну частку (пай), що залишилася після смерті матері, у зв'язку з чим звернувся до приватного нотаріуса Ясинок Ж.В., але в оформленні спадщини їй було відмовлено, оскільки оригінал сертифікату на земельну частку (пай) втрачений (а. с. 15-16).

Пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності з п.п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 право власності на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала у колективній власності КСП "Обрій" розміром 4,72 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України позивачу підлягають поверненню з державного бюджету кошти в сумі 431 грн., що становить 50% судового збору, сплаченого нею при зверненні з позовом до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 200, 258, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої та проживаючої за адресою: 40000, АДРЕСА_1) до Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області (, місце знаходження: 41822, Сумська область, Білопільський район, село Павлівка, вулиця Хілкова, будинок 25), треті особи: приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Ясинок Жанна Вікторівна (місце знаходження: АДРЕСА_3), відділ у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (, місце знаходження: 41800, Сумська область, місто Білопілля, вулиця Старопутивльська, будинок 20) про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом задовольнити повністю

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 право власності на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала у колективній власності КСП "Обрій", розміром 4,72 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, розташовану на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 від 14 червня 1996 року.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір в сумі 431 (чотириста тридцять одна) гривня.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя