АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1109/18Головуючий по 1 інстанції Скляренко В.М.
Категорія: 27 Доповідач в апеляційній інстанції Гончар Н.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі суддів : Гончар Н.І., Храпка В.Д., Ювшина В.І.,

секретар: Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач: публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»;

відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4;

треті особи: ОСОБА_5, служба у справах дітей Черкаської міської ради;

особа, яка подала апеляційну скаргу: публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»;

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 травня 2018 року, ухваленого судом у складі судді Скляренко В.М., повний текст рішення було складено 16 травня 2018 року, у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 треті особи: ОСОБА_5, служба у справах дітей Черкаської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення зі зняттям з реєстраційного обліку,:

в с т а н о в и в :

В березні 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, уточнивши позовні вимоги у лютому 2018 року, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, служба у справах дітей Черкаської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення зі зняттям з реєстраційного обліку.

Вказав, що 02 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_5 був укладений Кредитний договір №CSIPGI, відповідно до умов якого позичальник ОСОБА_5 отримав кредит у розмірі 110 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 02 квітня 2018 року.

04 серпня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_5 була укладена Додаткова угода до Кредитного договору №CSIPGI від 02 квітня 2008 року, відповідно до умов якої ОСОБА_5 отримав кредит у розмірі 23 382,99 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 02 серпня 2015 року.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати Позичальник зобов'язаний надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також інші виплати.

В порушення умов Кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України позичальник ОСОБА_5 зобов'язання за Кредитним договором №CSIPGI від 02 квітня 2008 року належним чином не виконав, тому станом на 09 лютого 2018 року утворилася заборгованість в розмірі 79018,16 дол. США та 250 грн., яка складається: із заборгованості за кредитом 28 669,30 дол. США; заборгованості по процентах за користування кредитом 13 428,32 дол. США; заборгованості по комісії за користування кредитом 2 806,14 дол. США; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 30 351,63 дол. США, штрафу (процентна складова) 3 762,77 дол. США, штрафу (фіксована частина) - 250 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 02 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_2 було укладено Договір іпотеки №CSIPGI, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме 2-х кімнатну квартиру зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 57,0 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1., що належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі довідки ЖБК № 79 від 16 листопада 1994 року, реєстраційний № 1825 та Договору дарування, посвідченого Другою Черкаською державною нотаріальною конторою від 18 березня 1995 року, реєстраційний № 2-1225.

Позивач зазначив, що договором іпотеки, укладеним між сторонами, передбачене право Іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від Іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи, що Іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, вважає що така реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав Іпотекодержателя та повинне відбуватися на підставі рішення суду.

ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд:

- в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №CSIPGI від 02 квітня 2008 року в розмірі 79 018,16 Доларів США та 250 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки: 2-х кімнатну квартиру зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 57,0 кв.м., житловою площею 29,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від свого імені в тому числі нотаріального укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією провочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки;

- виселити відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які зареєстровані та проживають у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: АДРЕСА_1, із зняттям з реєстраційного обліку місця проживання в органі, до повноважень якого входять питання громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири;

- стягнути з відповідачів судові витрати.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 травня 2018 року в задоволені позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами існування у Позичальника ОСОБА_5 станом на 09 лютого 2018 року заборгованості за Договором про іпотечний кредит №CSIPGI від 02 квітня 2008 року в сумі 79 018,16 дол. США та 250 гривень, в рахунок погашення якої Банк і просить звернути стягнення на предмет іпотеки. Оскільки позовні вимоги про виселення відповідачів із квартири АДРЕСА_1 є похідними від основних вимог, суд прийшов до висновку, що і в цій частині позовні вимоги також задоволенню не підлягають.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суд першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити в повному обсязі.

Апелянт у своїй скарзі посилався на те, що судом першої інстанції не було враховано, що доказування лежить на сторонах судового процесу, на що Банком були надані копії договору про іпотечний кредит та копії Додаткових угод до договору про іпотечний кредит, а також розрахунок заборгованості, в той час як ОСОБА_5 не надав жодного доказу на спростування наявності заборгованості за кредитним договором або її розміру. Вважає, що рішення суду щодо недоведеності Банком розміру заборгованості ОСОБА_5 перед Банком станом на 09 лютого 2018 року в сумі 79 018 дол. США та 250 гривень ґрунтується на припущеннях, що відповідно до положень частини 6 статті 81 ЦПК України є недопустимим.

Крім того, вважає, що суд першої інстанції посилаючись на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 грудня 2017 року, яке було залишено без змін постановою апеляційного суду Черкаської області від 13 березня 2018 року, не врахував, що 25 травня 2018 року Верховним судом відкрито касаційне провадження у даній справі.

Також не було враховано, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 при укладенні Додаткової угоди № 1 від 26 грудня 2012 року, лише внесли зміни до діючої угоди змінивши строк договору, суму кредиту та деякі інші умови, тобто між сторонами було укладено угоду реструктуризації боргу, а не угоду щодо надання позичальнику кредитних коштів.

У відзиві на апеляційну скаргу, поданому 18 червня 2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вказують, що ухвалене судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим. При звернення в суд з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки Банк не довів належними та допустимими доказами наявність заборгованості у ОСОБА_5 перед Банком за кредитним договором від 02 квітня 2008 року. Належними та допустимими доказами на підтвердження заборгованості на їх думку є первинні документи оформлені у відповідності до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які в матеріалах справи відсутні. Також вказують, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 грудня 2017 року встановлено, що коштів за Додатковою угодою від 26 грудня 2012 року ОСОБА_5 у сумах вказаних Банком не отримував. Відповідно до довідок виданих Банком від 05 лютого та від 08 лютого 2016 року ОСОБА_5 заборгованості перед Банком не має. Просили оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу ХІІІ "Перехідних положень» ЦПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Статтею 351 ЦПК України встановлено, що судами апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд в межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_5 був укладений Договір про іпотечний кредит №CSIPGI, відповідно до умов якого Банк надає Позичальнику ОСОБА_5 кредитні кошти в сумі 110 000 грн., а Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 110 000 грн., сплатити відсотки за користування Кредитом в розмірі 15,0%, а також інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором, а також сплатити винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 2,0% від суми виданого кредиту з моменту надання кредиту.

Відповідно до п. 1.3 Договору про іпотечний кредит №CSIPGI кредит надається строком погашення не пізніше 02 квітня 2018 року на: поліпшення якості окремої квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. (т. 1 а.с.13-17).

04 серпня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_5 було укладено Додаткову угоду до Договору про іпотечний кредит №CS1PGI від 02 квітня 2008 року, відповідно до умов якої Договір про іпотечний кредит №CSIPGI від 02 квітня 2008 року викладено в новій редакції.

Пунктами 1.1, 8.1 Додаткової угоди до Договору про іпотечний кредит №CSIPGI від 02 квітня 2008 року передбачено, що Банк зобов'язався надати Позичальнику ОСОБА_5 кредитні кошти шляхом перерахування на рахунок № НОМЕР_1 на строк з 04 серпня 2008 року по 02 серпня 2015 року включно у вигляді строкового кредиту, у розмірі 23 382,99 дол. США, на споживчі потреби, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17 на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 3% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 7.2 даного Договору.

Станом на 04 серпня 2008 року залишок заборгованості по Договору про іпотечний кредит №CSIPGI від 02 квітня 2008 року складає 108 497 грн. 08 коп., що еквівалентно 23 382,99 дол. США. Тобто, фактично даною Додаткової угодою кредит отриманий в гривнях був перерахований в дол. США.

Періодом сплати вважається 02 число кожного місяця.

Погашення заборгованості за цим Договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється: щомісяця в період сплати Позичальник сплачує відсотки, розраховані відповідно до п.п. 3.1, 3.3, винагороди, розрахованої відповідно до п.п. 1.1, 3.6 Договору. Погашення кредиту проводиться в строки відповідно до Графіка погашення кредиту, який розраховується згідно залишку заборгованості за кредитом станом на 04.08.2008 року.

Відповідно до п. 8.3 Додаткової угоди до Договору про іпотечний кредит №CSIPGI від 02 квітня 2008 року забезпеченням виконання Позичальником зобов'язань за даним Договором виступає іпотека нерухомого майна, а саме: 2-х кімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1., загальною площею 57,0 кв.м.

Відповідно до п. 5.1 Додаткової угоди до Договору про іпотечний кредит №CSIPGI від 02 квітня 2008 року у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі, який зазначений у п. 8.4 Договору за кожний день прострочення. При цьому відсотки за користування кредитом на суму простроченої заборгованості додатково до вищезгаданої пені Банком не нараховуються.

Відповідно до п. 8.4 Додаткової угоди до Договору про іпотечний кредит №CSIPGI від 02 квітня 2008 року, при порушенні Позичальником зобов'язань із погашення кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочення, але не менше гривні.

Відповідно до п. 5.3 Додаткової угоди до Договору про іпотечний кредит №CSIPGI від 02 квітня 2008 року при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. (т. 1 а.с.20-25).

Крім того, 02 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_2 було укладено Іпотечний договір №CSIPGI, відповідно до умов якого ОСОБА_2 в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 за Договором про іпотечний кредит №CSIPGI від 02 квітня 2008 року надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 57,0 кв.м., житловою площею 29,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та яка належить їй на праві власності на підставі довідки ЖБК № 79 від 16 листопада 1994 року, реєстраційний № 1825 та договору дарування, посвідченого Другою Черкаською державною нотаріальною конторою від 18 березня 1995 року, реєстраційний №2-1225. Заставна вартість предмету іпотеки на день укладення Договору, за згодою сторін, становить 150 000 грн.

Відповідно до п. 1.3.2 Іпотечного договору №CSIPGI від 02 квітня 2008 року оціночна вартість предмету іпотеки, визначена шляхом проведення оцінки предмету іпотеки згідно із звітом про оцінку становить 150 000 грн.

Пунктом 4.1 вказаного Іпотечного договору №CSIPGI від 02 квітня 2008 року передбачено, що Іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань, вони не будуть виконані (виконані неналежним чином) та у випадку, якщо інформація або документи, надані Іпотекодавцем при укладенні цього Договору, виявляться недостовірними та/або недійсними, а також у випадках передбачених п. 5.2.4 Договору про іпотечний кредит. (т. 1 а.с. 29-33).

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов»язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 39 ЗУ «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішення суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки.

Пунктом 4.4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №1 від 24.11.2014 року «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» роз'яснено, що у разі якщо право звернення стягнення на майно пов'язане з невиконанням зобов'язання, забезпеченого іпотекою, судам слід встановлювати загальний розмір вимог кредитора та виходити з того, що обов'язковою передумовою звернення стягнення на предмет іпотеки є встановлення судом факту невиконання основного зобов'язання.

Невиконання зазначеної передумови відповідно до частини другої статті 35 Закону України «Про іпотеку» є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає зверненню з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 березня 2011 року, яке вступило в законну силу 22 березня 2011 року, встановлено, що свої зобов'язання за Кредитним договором №CSIPGI від 02 квітня 2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_5 кредит.

ОСОБА_5 свої зобов'язання за вказаним Кредитним договором належним чином не виконував, тому станом на 16 вересня 2009 року заборгованість склала 23 158,39 дол. США.

Даним рішенням суду стягнуто з ОСОБА_5, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за Кредитним договором №CSIPGI від 02 квітня 2008 року в розмірі 23 158,39 дол. США, що за курсом НБУ станом на 21 квітня 2009 року складає 178 319 грн. 60 коп. та судові витрати по справі (а.с. 121 том 1).

26 грудня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про іпотечний кредит №CSIPGI від 02 квітня 2008 року, відповідно до умов п. 8.1 якої Кредитор зобов'язався надати Позичальнику ОСОБА_5 грошові кошти на строк до 23 серпня 2028 року включно у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 23 382,99 дол. США та у розмірі 5 923,64 дол. США шляхом перерахування на рахунок № НОМЕР_2 на наступні цілі: на придбання нерухомості, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 14,04% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0% від суми наданого кредиту у момент надання кредиту, винагорода за резервування ресурсів в розмірі 3% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 7.2. даного договору.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 грудня 2017 року (а.с. 119-125 т. 2) у справі № 711/10198/15-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 50 210 ,01 дол. США та 250 гривень штрафу та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача та визнання додаткової угоди № 1 від 26 грудня 2012 року недійсною, в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості з відповідачів - відмовлено, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 про захист прав споживача та визнання додаткової угоди № 1 від 26 грудня 2012 року недійсною - відмовлено. (а.с.119-125 т.2).

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 грудня 2017 року, постановою апеляційного суду Черкаської області від 13 березня 2018 року, залишено без змін (а.с.197-199 т.2).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувшись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за Договором про іпотечний кредит №CSIPGI від 02 квітня 2008 року в розмірі 79018,16 Доларів США та 250 грн. (станом на 09 лютого 2018 року), в супереч вимогам ст. 81 ЦПК України не довів належними та допустимими доказами існування у Позичальника ОСОБА_5 вказаної заборгованості, в рахунок якої останній і просить звернути стягнення на предмет іпотеки. А рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 грудня 2017 року, яке набрало законної сили, Банку в стягненні заборгованості з ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 за кредитним договором №CSIPGI від 02 квітня 2008 року - відмовлено.

Колегія суддів не може прийняти до уваги твердження апелянта про те, що на підтвердження наявності у ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором Банком було надано копію договору про іпотечний кредит та копії Додаткових угод до договору про іпотечний кредит, а також розрахунок заборгованості, в той же час як ОСОБА_5 не було надано жодного доказу на спростування наявності заборгованості за кредитним договором, оскільки як вбачається із заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 153-157 т. 2), позивач при визначенні заборгованості вказує суму отриманого кредиту в меншому розмірі ніж ставить питання про стягнення заборгованості за тілом кредиту, при цьому на Додаткову угоду до іпотечного договору від 26 грудня 2012 року взагалі не посилається, а надає її тільки до апеляційної скарги, при тому, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 грудня 2017 року встановлено, що за даною угодою кошти ОСОБА_5 не отримувались, а в стягненні заборгованості в тому числі і з ОСОБА_5 за кредитним договором від 02 квітня 2008 року судом відмовлено. Колегія суддів вважає, що твердження викладені в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції є таким, що ґрунтується на припущеннях повністю спростовується матеріалами справи.

Колегія суддів також не може прийняти до уваги твердження апелянта про те, що Додаткова угода від 26 грудня 2012 року не є угодою про надання позичальнику кредитних коштів, а є лише угодою про внесення змін до діючої угоди із зміною строку договору та угодою про реструктуризацію боргу, оскільки такі твердження спростовуються текстом самої Додаткової угоди, а саме умовами п. 8.1 вказаної Додаткової угоди.

Не заслуговують на увагу також і доводи апелянта про те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення та посиланні на рішення суду від 19 грудня 2017 року про відмову у стягненні заборгованості в тому числі і з ОСОБА_5 не було враховано, що ухвалою Верховного суду від 25 травня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі №711/10198/15-ц, оскільки рішення суду від 19 грудня 2917 року набрало законної сили, а наявність ухвали про відкриття касаційного провадження не свідчить про інше.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевказані обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення дотримався норм матеріального та процесуального права, та дійшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», які не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

- залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 травня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 треті особи: ОСОБА_5, служба у справах дітей Черкаської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення зі зняттям з реєстраційного обліку - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Судді Н.І. Гончар

В.Д. Храпко

В.І. Ювшин

Повний текст постанови складений 10 липня 2018 року.