Дата документу 18.06.2018
Справа № 320/4194/17
Провадження № 2/320/201/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2018 року м. Мелітополь

Мелітопольській міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Бахаєва І.М.,

за участю:

секретаря Фурсової Л.І.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі та гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_3, в яких з урахуванням уточнень просить визнати недостовірною та такою, що принижує честь і гідність позивача ОСОБА_1, інформацію, яку розповсюдила ОСОБА_3 шляхом публічного виступу на загальношкільної конференції 24.05.2017 року, а саме: «ОСОБА_1 постійно залякує директора школи, голову Ради школи, членів батьківського комітету, примушуючи все робити через фонд»; «Вы душите родителей, заставляете нести деньги в благотворительный фонд»; «Цирк еще впереди, кукловод сидит фиксирует»; «группа лиц, работающих на диструктив» та зобовязати відповідача ОСОБА_3 спростувати поширену нею недостовірну інформацію, у той же спосіб, у який її було поширено, а саме шляхом публічного виступу на загальношкільній конференції.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що його донька ОСОБА_5 проходить навчання у Мелітопольській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №14 Мелітопольської міської ради. Ним та іншими батьками учнів школи №14 створена благодійна організація «Благодійний фонд «Шкільне джерело життя» ЄДРПОУ №39714186 і він є її керівником. В процесі роботи організації було виявлено зловживання керівництва школи в питаннях збору та використання благодійних внесків з боку адміністрації школи. Наразі у Мелітопольському міськрайонному суді слухається справа за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської загальноосвітної школи І-ІІІ ступенів №14 про визнання незаконною бездіяльності посадової особи органу виконавчої влади. 24.05.2017 у Мелітопольській ЗОШ №14 відбулась загальношкільна конференція, на якій виступила відповідач вчитель історії ОСОБА_3 та у присутності вчителів, батьків, учнів, усього 70 осіб, висловлювалась відносно нього: «ОСОБА_1 постійно залякує директора школи, голову Ради школи, членів батьківського комітету, примушуючи все робити через фонд»; «Вы душите родителей, заставляете нести деньги в благотворительный фонд»; «Цирк еще впереди, кукловод сидит фиксирует»; «группа лиц, работающих на диструктив». Дана інформація не відповідає дійсності, більш того, порушує особисті немайнові права позивача, ганьбить його честь, гідність, а також підриває його ділову репутацію.

Позивач та його представник у судовому засіданні наполягали на задоволені позовних вимог з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову з підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву. 13.03.2018 на адресу суду від відповідача ОСОБА_3, інтереси якої представляє адвокат ОСОБА_6 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовні вимоги не визнає у повному обсязі, обставини, викладені позивачем не відповідають дійсності, під час виступу ОСОБА_3 висловлювала лише свою критику і це її оціночним судженням. Вислови «ляльковод», «залякує», «душить», «примушує нести гроші» - витягнуто з контексту і вони лишись свого смислового значення, відповідачем вони використовувались, як засоби порівняння, алегорії і це не є твердження, що позивач вчинив кримінальне правопорушення. Таким чином, її висловлювання не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, незважаючи на те, що останні містять критичну оцінку подій, повязаних з діяльністю безрукава.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони та переглянувши відео - запис виступу 24.05.2017, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено наступні обставини та відповідні правовідносини.

26.03.2015 зареєстровано благодійну організацію «Благодійний фонд «Шкільне джерело життя» ЄДРПОУ №39714186, ОСОБА_1 вказано керівником благодійної організації, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та Статут благодійної організації «Благодійний фонд «Шкільне джерело життя»./а.с.17-22,23/

Згідно листа Департаменту освіти та науки Запорізької обласної державної адміністрації №136/5 від 31.08.2015 ОСОБА_1, ОСОБА_7 повідомлено про результати розгляду їхнього звернення від 23.06.2015, з доповненнями 01.07.2015. На підставі зустрічі з представниками педагогічної та батьківської спільноти ЗОШ №14 міста Мелітополя, директором школи №4 та представниками управління освіти Мелітопольської міськради, вивчення документів, наданих для перевірки з питання організації роботи закладу з благодійниками, Департамент освіти і науки облдержадміністрації зобовязав управління освіти Мелітопольської міськради до 04.09.2015 відмінити накази директора Мелітопольської ОСОБА_8 ступенів №14 від 29.08.2014 №150 «Про збори коштів на класні та шкільні потреби» та від 22.12.2014 №204 «Про проведення заходів щодо залучення благодійних внесків на класні та шкільні потреби», як такі, які перевищують повноваження директора школи та у звязку з неприпустимістю наказом зобовязувати класних керівників звертатись до батьків за благодійною допомогою, встановлення суми благодійних внесків (благодійність передбачає добровільність благодійника не лише надати благодійну допомогу, але й визначити суми благодійної допомоги). Також, рекомендовано притягнути директора ЗОШ №14 міста Мелітополь до дисциплінарної відповідальності та до 15.09.2015 перевірити у закладах освіти міста Мелітополя стан роботи керівників закладів освіти міста з батьківською громадськістю щодо надання благодійних внесків. Також повідомлено, що з питання некоректної поведінки педагогічних працівників, вирішення особистісних стосунків заявники мають можливість звернутись до суду. /а.с.16/

За вх.. №0044/03.2-10/Б зареєстровано повторне звернення від 27.02.2017 батьків учнів ЗОШ №14 м. Мелітополя, ОСОБА_1, ОСОБА_9 директору Департаменту освіти та науки Запорізької обласної державної адміністрації з проханням направити комісію до ЗОШ №14 м. Мелітополя для перевірки фактів збору та використання благодійних внесків батьків учнів у вигляді готівкових коштів та іншої незаконної фінансової діяльності у школі. Провести оцінку відповідність протоколів засідань уставу ЗОШ №14 та вивчити іншу документацію школи. У випадку підтвердження інформації про відновлення зборів та незаконного використання готівкових коштів, внесення у протоколи засідань Ради школи завіомо неправдивих відомостей надати правову оцінку діям та бездіяльності директора ЗОШ №14 ОСОБА_10 у серпні 2015./а.с.80/

Згідно листа Департаменту освіти та науки Запорізької обласної державної адміністрації №04/03.2-10/Б ОСОБА_1 повідомлено про результати розгляду його звернення від 27.02.2017, згідно яких порушень щодо діяльності батьківського комітету та Ради ЗОШ №14 з надання добровільної благодійної допомоги в закладі не виявлено. Не підтверджено і інформацію про факти збору і незаконного використання готівкових коштів./а.с.81/

В матеріалах справи мається доповідна секретаря школи ОСОБА_11 26.05.2017, згідно якої ОСОБА_1 голова благодійного фонду, отримавши лист на свій запит та прочитавши його образливо висловися на адресу директора./а.с.82/

Згідно наданого на запит ОСОБА_1 директором ЗОШ №14 ММР ЗО протоколу загальношкільної конференції від 24.05.2017 були присутні педагогічні працівники 44, батьки 20, учні - 6. Серед інших виступив ОСОБА_1 голова БФ «Шкільне джерело життя», який заявив, що Рада школи не має права вирішувати питання про придбання паперових рушників, звукової колонки для позашкільної роботи за кошти з позабюджетного рахунку. А також вчитель історії та основ здоровя ОСОБА_3, яка сказала про те, що колектив втомився від постійних сварок між батьківським комітетом, Радою школи і ОСОБА_1 головою благодійного фонду. ОСОБА_1 постійно залякує директора школи, голову Ради школи, членів батьківського комітету, примушуючи все робити через фонд. Батьки, меценати, всі хто готовий допомагати добровільно школі мають право обирати куди перераховувати благодійні внески. Це не є порушенням закону. Сьогодні на конференції чітко видно хто налаштований на конструктивну роботу, а хто деструктивно./а.с.13,14-15/

В судовому засіданні також було оглянуто два диски з відео-записами на обох з яких зафіксовано виступ ОСОБА_3 на загальношкільній конференції. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_3 висловлювалась відносно позивача: «ОСОБА_1 постійно залякує директора школи, голову Ради школи, членів батьківського комітету, примушуючи все робити через фонд»; «Вы душите родителей, заставляете нести деньги в благотворительный фонд»; «Цирк еще впереди, кукловод сидит фиксирует»; «группа лиц, работающих на диструктив».

В матеріалах справи мається ксерокопія Основ безпеки життєдіяльності 7 класу, в якому розяснено термін конструктивних та деструктивних конфліктів. /а.с.78-79/

Відповідно до вимог ст.34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Разом з тим відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

У зв'язку з цим ст.32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Згідно зі ст. 299 ЦК України кожен має право на недоторканість своєї ділової репутації.

Відповідно до Конституції України та ч.1 ст.270 ЦК України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.

Згідно зі ст.1 ЗУ «Про інформацію» інформацією є - документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі.

Відповідно до ст.5 ЗУ «Про інформацію» основними принципами інформаційних відносин є:

гарантованість права на інформацію;

відкритість, доступність інформації та свобода її обміну;

об'єктивність, вірогідність інформації;

повнота і точність інформації;

законність одержання, використання, поширення та зберігання інформації.

Пунктом 6 ч.2 ст.47 вищевказаного закону передбачено, що за поширення відомостей, що не відповідають дійсності, ганьблять честь і гідність особи, винна особа, яка поширювала таку інформацію несе цивільно-правову відповідальність.

При цьому, п.2 ч.2 ст.47 ЗУ «Про інформацію» визначено, що до відповідальності також притягається особа, яка надала інформацію, що не відповідає дійсності (недостовірну інформацію).

Відповідно до частини другої статті 471 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Суд вважає, що розміщена інформація в вищезазначених статтях не є оціночними судженнями, а є саме фактичними твердженнями, які при цьому не містять ніяких обєктивних фактів та підтверджуючих доказів.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Частиною третьою статті 277 ЦК України передбачено, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Згідно з положеннями ст.277 ЦК України і ст.12 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на Відповідача.

Саме тому позивач звільнений від обовязку доказування, що негативна недостовірна інформація, поширена Відповідачем, дійсно є недостовірною.

Цивільний кодекс України, зокрема, ст.275 передбачають способи захисту особистих немайнових прав. Так, фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб.

Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 ЦК України. За ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення (ч.2 ст. 275 ЦК України).

В той же час, ст. 277 ЦК України передбачає спеціальний спосіб захисту особистих немайнових прав: спростування недостовірної інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд вважає що, інформація, поширена ОСОБА_3 на загальношкільній конференції 24.05.2017 стосовно ОСОБА_1 не відповідає дійсності, є негативною, недостовірною такою, що порушує особисті немайнові права позивача, порочать його честь, гідність, а також суттєво підривають ділову репутацію. Розповсюджена інформація виражається у негативному упередженому ставленні до ОСОБА_1 з боку ОСОБА_3, як вчителя школи. Суд вважає, що відповідач умисно намагалась переконати вчителів, батьків та учнів в тому, що ОСОБА_1 не має моральних цінностей та нечесно маніпулює людьми у звязку з діяльністю відповідача у керівництві благодійної організації «Благодійний фонд «Шкільне джерело життя» та його зверненням до суду з позовом до школи. Враховуючи, що негативна інформація висловлена відповідачем щодо ОСОБА_1 має характер поширення завідомо неправдивої інформації, що порочить іншу особу, така інформація не є оціночним судженням, а отже, підлягає спростуванню.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає, що позивачем доведено, а матеріалами справи підтверджено, що інформація, поширена ОСОБА_3 на загальношкільній конференції 24.05.2017 стосовно ОСОБА_1 не відповідає дійсності, є негативною, недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права позивача, порочить його честь, гідність, а також суттєво підриває його ділову репутацію, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ЗУ "Про інформацію", ст.ст. 8, 9, 10, 18, 141, 247, 258, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 11, 275, 277, 270, 295, 297 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі та гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації задовольнити.

Визнати недостовірною та такою, що принижує честь і гідність позивача ОСОБА_1, інформацію, яку розповсюдила ОСОБА_3 шляхом публічного виступу на загальношкільної конференції 24.05.2017 року, а саме: «ОСОБА_1 постійно залякує директора школи, голову Ради школи, членів батьківського комітету, примушуючи все робити через фонд»; «Вы душите родителей, заставляете нести деньги в благотворительный фонд»; «Цирк еще впереди, кукловод сидит фиксирует»; «группа лиц, работающих на диструктив».

Зобовязати відповідача ОСОБА_3 спростувати поширену нею недостовірну інформацію: «ОСОБА_1 постійно залякує директора школи, голову Ради школи, членів батьківського комітету, примушуючи все робити через фонд»; «Вы душите родителей, заставляете нести деньги в благотворительный фонд»; «Цирк еще впереди, кукловод сидит фиксирует»; «группа лиц, работающих на диструктив», у той же спосіб, у який її було поширено, а саме шляхом публічного виступу на загальношкільній конференції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення (ухвала), якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ