Справа №597/1018/18
Провадження №2/597/341/2018
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" жовтня 2018 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області
в складі головуючого Дудяка С.В.
з участю секретаря Богдана В.М.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Юріївнипро розірвання шлюбу,
Позивач в позовній заяві просить розірвати шлюб, який укладений між ним та відповідачкою 25.01.1986 року у виконавчому комітеті Петрівської сільської ради Тлумацького району, Івано-Франківської області, актовий запис №1, покликаючись на те, що вони із відповідачкою разом не проживають дванадцять років і тому їх шлюб являється виключно формальним. У збереженні такого шлюбу, на думку позивача, немає сенсу, тому він підлягає розірванню, оскільки шкодить його інтересам.
В судове засідання позивач не з'явився, подавши одночасно із позовом письмову заяву про розгляд даної справи у його відсутності.
Відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
У сторін від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає.
Відповідачка 01.10.2018 року подала письмовий відзив на даний позов, яким проти розірвання шлюбу не заперечує, стверджує, що дійсно дванадцять років вони з позивачем разом не проживають, тому їх шлюб перетворився у формальність і його слід розірвати. Також відповідачка просить слухати справу у її відсутності та після реєстрації розірвання шлюбу надалі іменувати її прізвищем Лучик.
Відповідно до ст.206 ч.1 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це у заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Дослідивши матеріали справи, письмовий відзив на позов, суд вважає, що справу слід вирішити в підготовчому судовому засіданні та задоволити позов, виходячи із наступного:
сторони уклали шлюб 25.01.1986 року, зареєструвавши його у виконавчому комітеті Петрівської сільської ради Тлумацького району, Івано-Франківської області, актовий запис №1, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії І-МИ №148738 від 10.08.2018 року.
Судом встановлено, що у сторін від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає.
Позивач наполягає на розірванні даного шлюбу, з мотивів того, що він є на шкоду його інтересам.
Відповідно до положень ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на рівній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно ст.56 ч.3 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних пістав ухвалює рішення про задоволення позову.
Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року Про судове рішення у цивільній справі, зокрема п.11 абз.6, судам роз'яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.
Суд вважає, що визнання відповідачкою даного позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Тому, суд вважає, що оскільки сторонами дванадцять років тому припинено спільне проживання, вони обоє наполягають на розірванні шлюбу, подальше збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін, шлюб між ними слід розірвати.
Вирішуючи, відповідно до ст.141 ЦПК України, питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.
Керуючись ст.ст.10, 11, 76-81, 141, 200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року Про судове рішення у цивільній справі,ст.ст.110-113 Сімейного Кодексу України, суд
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 25.01.1986 року виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Тлумацького району, Івано-Франківської області, актовий запис №1.
Відповідачку ОСОБА_2 після реєстрації розірвання шлюбу надалі іменувати прізвищем Лучик.
Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.
На рішення може бути подано апеляцію, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлено 01.10.2018 року.
Суддя