Справа № 346/3279/18
Провадження № 2/346/1709/18
21 грудня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі : судді П»ятковського В.І.,
за участю секретаря Іванишин Х.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Нижньовербізької сільської ради об»єднаної територіальної громади, про надання дозволу на виїзд дитини за кордон,
Позивачка, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що під час перебування в зареєстрованому шлюбі із відповідачем у них народилося троє дітей.
28 січня 2011 року шлюб між ними було розірвано, а діти залишено на проживанні із нею. З того час діти повністю перебувають на її утриманні, батько їх розвитком не цікавиться, матеріально не допомагає.
Діти хворіють простудними захворюваннями, за рекомендаціями лікарів їм вкрай необхідне курортне лікування на березі моря, однак відповідач добровільно згоди на вивіз їх за кордон не дає. Крім того старша донька з чотирьох років займається в танцювальному ансамблі танцю «Сварга», колектив часто запрошують для участі у фестивалях за межами України, однак батько дитини безпідставно не надає дозвіл на її виїзд, хоча такі поїздки значно б розширили кругозір дитини та сприяли у розвитку танцювальних здібностей.
Просить, надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за межі України без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, в її супроводі, а старшої доньки ОСОБА_3 також в супроводі керівника ансамблю «Сварга» ОСОБА_4, до досягнення дітьми повноліття.
В судове засідання позивачка не з»явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.
Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Нижньовербізької сільської ради об»єднаної територіальної громади у судове засідання не з"явився, подав суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутності, на задоволенні позовних вимог не заперечує.
Відповідач, будучи неодноразово повідомленим по останньому відомому місцю проживання, про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд до відома не поклав.
Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Беручи до уваги подану заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав.
Судом встановлено, що в сторін по справі є троє неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.
28 січня 2011 року шлюб між сторонами розірвано.
Із даних свідоцтва про зміну імені вбачається, що 23 квітня 2013 року відповідач змінив своє прізвище «ОСОБА_2» на прізвище «ОСОБА_2», про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Коломийському району реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області внесено відповідний актовий запис за № 41.
Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.
Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами).
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, зокрема на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Добровільно дозвіл на виїзд неповнолітніх дітей за кордон відповідач не дає.
Враховуючи інтереси дітей, суд вважає, що право на вільне пересування та виїзд за кордон, не може бути обмежене шляхом відмови у такому виїзді, тому приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.
На підставі наведеного та ст. 313 ЦК України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», п. 18 Постанови КМ України «Про затвердження правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» від 31 березня 1995 р. N 231 та керуючись ст.ст. 247 ч.2, 265, 268, 287-289, 354 ЦПК України суд,
Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 дозвіл на виїзд неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Надати керівнику ансамблю «Сварга» ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 дозвіл на тимчасові виїзди ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 без дозволу батька ОСОБА_2 та супроводу матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зобов»язується повернути дитину на Україну.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Повний текст рішення складено 28 грудня 2018 року.
Суддя П'ятковський В. І.