Номер провадження: 22-ц/785/3304/18
Номер справи місцевого суду: 509/4436/15-ц
Головуючий у першій інстанції Кочко В. К.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області, у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Лопотан В.І.,

представника ПрАТ «СК «АХА Страхування» - Заруцької І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про захист ділової репутації, третя особа - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

встановив:

02 жовтня 2015 року позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - ПрАТ «СК «АХА Страхування») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про захист ділової репутації, посилаючись на те, що у відкритому судовому засіданні апеляційного суду Одеської області, яке відбулося ІНФОРМАЦІЯ_3, в присутності вільних слухачів, учасників та сторін по іншим судовим справам, окрім сторін та учасників по справі № 1512/2-1216/11, ОСОБА_5 оголосила та подала до суду заяву про відвід судді ОСОБА_10 та інших членів колегії.

Із тексту даної заяви, серед іншого, було оголошено наступну інформацію (далі цитата із заяви ОСОБА_5):

- «… судова колегія під головуванням судді ОСОБА_10 … переносить судове засідання, що свідчить про змову судді ОСОБА_10 на користь третьої сторони - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»…».

- « …після останнього судового засідання, що відбулося 23 червня, мені стало відомо із розмови між представником банку та представником страхової компанії, що у них існує домовленість з суддею ОСОБА_10 та іншими суддями із колегії апеляційного суду Одеської області, що приймають участь у цій справі. Про наявність домовленостей представники говорили відкрито в коридорі суду. З неприхованої розмови представників банку та страхової компанії, що відбулася в коридорі після засідання, моїми колегами, активними учасниками Правозахисного та Громадського Руху «За всю Одесу!», було почуто наступне: представник банку сказав, що все буде добре, а представник страхової компанії, підтримуючи свого співбесідника, сказав, що інакше не може бути, тому що все домовлено».

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 виклав в мережу «Інтернет», на сайт «YouTube», за інтернет адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, відеозапис судового засідання, в якому ОСОБА_5 озвучила наведену вище інформацію, яка не відповідає дійсності.

В подальшому, ОСОБА_6 на інтернет сторінці Громадського руху «За всю Одесу!», за інтернет адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, опублікував статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_6», де виклав посилання на відеозапис судового засідання на сайті «YouTube» за інтернет адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

В даній статті ОСОБА_6 зазначив (далі цитата): - «Суть дела: страховые выплаты в результате наступления страхового случая - не выплачиваются. «УкрСиббанк» банк и страховая компания ЧАО «Страховая компания «АХА страхование» по мнению правозащитников вступили в корпоративный сговор и при «поддержке» коррумпированных судей».

Позивач вважав, що ОСОБА_5, під час проголошення в судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_3 в приміщенні апеляційного суду Одеської області заяви про відвід судді ОСОБА_10 та інших членів колегії, а ОСОБА_6, виклавши в мережу «Інтернет», на сайт «YouTube»відеозапис судового засідання та опублікувавши статтю на інтернет сторінці Громадського руху «За всю Одесу!» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_6», було:

- поширено інформацію, тобто доведено її до відома присутнім в залі судового засідання;

-поширена інформація стосується певної юридичної особи, тобто АТ «СК «АХА Страхування»;

- поширена недостовірна інформація, тобто така, яка не відповідає дійсності;

- поширена інформація порушує особисті немайнові права, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам АТ «СК «АХА Страхування», оскільки дана інформаціє є такою, що стосується оцінки ділової репутації Позивача, якості його послуг, негативно впливає на наміри клієнтів (страхувальників) щодо укладення договорів страхування та подібний спосіб захисту є недобросовісним використанням своїх прав та прямо заборонений вимогами Конституції України. Вказана інформація не є оціночним судженням.

Посилаючись на вказані обставини, позивач ПрАТ «СК «АХА Страхування» просив суд зобов'язати визнати інформацію, оголошену ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, із заяви про відвід судді ОСОБА_10 та інших членів колегії, у судовому засіданні, яке відбулося ІНФОРМАЦІЯ_3 в приміщенні апеляційного суду Одеської області, в присутності вільних слухачів, сторін та учасників по іншим судовим справам, окрім сторін та учасників по справі № 1512/2-1216/11 наступного змісту:

- «… судова колегія під головуванням судді ОСОБА_10 … переносить судове засідання, що свідчить про змову судді ОСОБА_10 на користь третьої сторони - ПАТ «СК «АХА Страхування»…

…після останнього судового засідання, що відбулося 23 червня, мені стало відомо із розмови між представником банку та представником страхової компанії, що у них існує домовленість з суддею ОСОБА_10 та іншими суддями із колегії апеляційного суду Одеської області, що приймають участь у цій справі. Про наявність домовленостей представники говорили відкрито в коридорі суду. З неприхованої розмови представників банку та страхової компанії, що відбулася в коридорі після засідання, моїми колегами, активними учасниками Правозахисного та Громадського Руху «За всю Одесу!», було почуто наступне: представник банку сказав, що все буде добре, а представник страхової компанії, підтримуючи свого співбесідника, сказав, що інакше не може бути, тому що все домовлено»

недостовірною та такою, що порочить ділову репутацію АТ «СК «АХА Страхування».

Також позивач просив зобов'язати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, протягом 7 (семи) календарних днів з моменту набрання рішенням суду по даній справі законної сили, вилучити недостовірну інформацію щодо АТ «СК «АХА Страхування», відеозапис, розміщену ІНФОРМАЦІЯ_3 в мережі «Інтернет», на сайті «YouTube», за інтернет адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, оголошену ОСОБА_5 із заяви про відвід судді ОСОБА_10 та інших членів колегії, у судовому засіданні, яке відбулося ІНФОРМАЦІЯ_3, в присутності вільних слухачів, наступного змісту:

«… судова колегія під головуванням судді ОСОБА_10 … переносить судове засідання, що свідчить про змову судді ОСОБА_10 на користь третьої сторони - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»…

…після останнього судового засідання, що відбулося 23 червня, мені стало відомо із розмови між представником банку та представником страхової компанії, що у них існує домовленість з суддею ОСОБА_10 та іншими суддями із колегії апеляційного суду Одеської області, що приймають участь у цій справі. Про наявність домовленостей представники говорили відкрито в коридорі суду. З неприхованої розмови представників банку та страхової компанії, що відбулася в коридорі після засідання, моїми колегами, активними учасниками Правозахисного та Громадського Руху «За всю Одесу!», було почуто наступне: представник банку сказав, що все буде добре, а представник страхової компанії, підтримуючи свого співбесідника, сказав, що інакше не може бути, тому що все домовлено».

Зобов'язати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, протягом 7 (семи) календарних днів з моменту набрання рішенням суду по даній справі законної сили, вилучити недостовірну інформацію щодо АТ «СК «АХА Страхування», розміщену ІНФОРМАЦІЯ_3 в мережі «Інтернет», на інтернет сторінці Громадського руху «За всю Одесу!», за інтернет адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, в статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_6», де викладено посилання на відеозапис судового засідання на сайті «YouTube» за інтернет адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, шляхом вилучення зазначеної статті з вказаного сайту та відеозапису судового засідання від ІНФОРМАЦІЯ_3

Спростувати поширену про АТ «СК «АХА Страхування» недостовірну інформацію, розміщену ІНФОРМАЦІЯ_3 в мережі «Інтернет» на сайті «YouTube», за інтернет адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 та на інтернет сторінці Громадського руху «За всю Одесу!», за інтернет адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, в статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_6», шляхом: зобов'язання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту набрання рішенням суду по даній справі законної сили, за власні кошти розмістити в газеті «Одеські вісті» (Одеське обласне комунальне підприємство «Редакція газети «Одеські вісті», , що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 83) повідомлення про те, що інформація, оголошена нею із заяви про відвід судді ОСОБА_10 та інших членів колегії, у судовому засіданні, яке відбулося ІНФОРМАЦІЯ_3 в приміщенні апеляційного суду Одеської області, в присутності вільних слухачів, наступного змісту:

«… судова колегія під головуванням судді ОСОБА_10 … переносить судове засідання, що свідчить про змову судді ОСОБА_10 на користь третьої сторони - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»…

…після останнього судового засідання, що відбулося 23 червня, мені стало відомо із розмови між представником банку та представником страхової компанії, що у них існує домовленість з суддею ОСОБА_10 та іншими суддями із колегії апеляційного суду Одеської області, що приймають участь у цій справі. Про наявність домовленостей представники говорили відкрито в коридорі суду. З неприхованої розмови представників банку та страхової компанії, що відбулася в коридорі після засідання, моїми колегами, активними учасниками Правозахисного та Громадського Руху «За всю Одесу!», було почуто наступне: представник банку сказав, що все буде добре, а представник страхової компанії, підтримуючи свого співбесідника, сказав, що інакше не може бути, тому що все домовлено» є недостовірною, не відповідає дійсності.

Зобов'язати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, протягом 7 (семи) календарних днів з моменту набрання рішенням суду законної сили, розмістити статтю на головній інтернет сторінці Громадського руху «За всю Одесу!» під назвою «Спростування недостовірної інформації» про те, що інформація, оголошена ОСОБА_5 із Заяви про відвід судді ОСОБА_10 та інших членів колегії, у судовому засіданні, яке відбулося ІНФОРМАЦІЯ_3, в присутності вільних слухачів, наступного змісту:

«… судова колегія під головуванням судді ОСОБА_10 … переносить судове засідання, що свідчить про змову судді ОСОБА_10 на користь третьої сторони - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»…

…після останнього судового засідання, що відбулося 23 червня, мені стало відомо із розмови між представником банку та представником страхової компанії, що у них існує домовленість з суддею ОСОБА_10 та іншими суддями із колегії апеляційного суду Одеської області, що приймають участь у цій справі. Про наявність домовленостей представники говорили відкрито в коридорі суду. З неприхованої розмови представників банку та страхової компанії, що відбулася в коридорі після засідання, моїми колегами, активними учасниками Правозахисного та Громадського Руху «За всю Одесу!», було почуто наступне: представник банку сказав, що все буде добре, а представник страхової компанії, підтримуючи свого співбесідника, сказав, що інакше не може бути, тому що все домовлено» є недостовірною, не відповідає дійсності.

При здійсненні спростування ОСОБА_5 та ОСОБА_6, повідомлення повинно бути створене та розміщене тієї ж форми, того ж розміру, того ж шрифту та того ж кольору, що й на інтернет сторінці Громадського руху «За всю Одесу!», за інтернет адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, в статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_6».

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 грудня 2017 року позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» - задоволено.

Визнано інформацію, оголошену ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, із заяви про відвід судді ОСОБА_10 та інших членів колегії, у судовому засіданні, яке відбулося ІНФОРМАЦІЯ_3 в приміщенні апеляційного суді Одеської області, в присутності вільних слухачів, сторін та учасників по іншим судовим справам, окрім сторін та учасників по справі № 1512/2-1216/11 наступного змісту:

- «… судова колегія під головуванням судді ОСОБА_10 … переносить судове засідання, що свідчить про змову судді ОСОБА_10 на користь третьої сторони - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»…

…після останнього судового засідання, що відбулося 23 червня, мені стало відомо із розмови між представником банку та представником страхової компанії, що у них існує домовленість з суддею ОСОБА_10 та іншими суддями із колегії апеляційного суду Одеської області, що приймають участь у цій справі. Про наявність домовленостей представники говорили відкрито в коридорі суду. З неприхованої розмови представників банку та страхової компанії, що відбулася в коридорі після засідання, моїми колегами, активними учасниками Правозахисного та Громадського Руху «За всю Одесу!», було почуто наступне: представник банку сказав, що все буде добре, а представник страхової компанії, підтримуючи свого співбесідника, сказав, що інакше не може бути, тому що все домовлено» недостовірною та такою, що порочить ділову репутацію АТ «СК «АХА Страхування».

Зобов'язано ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, протягом 7 (семи) календарних днів з моменту набрання рішенням суду по даній справі законної сили, вилучити недостовірну інформацію щодо АТ «СК «АХА Страхування», відеозапис, розміщену ІНФОРМАЦІЯ_3 в мережі «Інтернет», на сайті «YouTube», за інтернет адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, оголошену ОСОБА_5 із заяви про відвід судді ОСОБА_10 та інших членів колегії, у судовому засіданні, яке відбулося ІНФОРМАЦІЯ_3, в присутності вільних слухачів, наступного змісту:

«… судова колегія під головуванням судді ОСОБА_10 … переносить судове засідання, що свідчить про змову судді ОСОБА_10 на користь третьої сторони - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»…

…після останнього судового засідання, що відбулося 23 червня, мені стало відомо із розмови між представником банку та представником страхової компанії, що у них існує домовленість з суддею ОСОБА_10 та іншими суддями із колегії апеляційного суду Одеської області, що приймають участь у цій справі. Про наявність домовленостей представники говорили відкрито в коридорі суду. З неприхованої розмови представників банку та страхової компанії, що відбулася в коридорі після засідання, моїми колегами, активними учасниками Правозахисного та Громадського Руху «За всю Одесу!», було почуто наступне: представник банку сказав, що все буде добре, а представник страхової компанії, підтримуючи свого співбесідника, сказав, що інакше не може бути, тому що все домовлено».

Зобов'язано ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, протягом 7 (семи) календарних днів з моменту набрання рішенням суду по даній справі законної сили, вилучити недостовірну інформацію щодо АТ «СК «АХА Страхування», розміщену ІНФОРМАЦІЯ_3 в мережі «Інтернет», на інтернет сторінці Громадського руху «За всю Одесу!», за інтернет адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, в статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_6», де викладено посилання на відеозапис судового засідання на сайті «YouTube» за інтернет адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, шляхом вилучення зазначеної статті з вказаного сайту та відеозапису судового засідання від ІНФОРМАЦІЯ_3

Спростовано поширену про АТ «СК «АХА Страхування» недостовірну інформацію, розміщену ІНФОРМАЦІЯ_3 в мережі «Інтернет» на сайті «YouTube», за інтернет адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 та на інтернет сторінці Громадського руху «За всю Одесу!», за інтернет адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, в статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_6», шляхом:

- зобов'язання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту набрання рішенням суду по даній справі законної сили, за власні кошти розмістити в газеті «Одеські вісті» (Одеське обласне комунальне підприємство «Редакція газети «Одеські вісті», , що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 83) повідомлення про те, що інформація, оголошена нею із заяви про відвід судді ОСОБА_10 та інших членів колегії, у судовому засіданні, яке відбулося ІНФОРМАЦІЯ_3 в приміщенні апеляційного суду Одеської області, в присутності вільних слухачів, наступного змісту:

«… судова колегія під головуванням судді ОСОБА_10 … переносить судове засідання, що свідчить про змову судді ОСОБА_10 на користь третьої сторони - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»…

…після останнього судового засідання, що відбулося 23 червня, мені стало відомо із розмови між представником банку та представником страхової компанії, що у них існує домовленість з суддею ОСОБА_10 та іншими суддями із колегії апеляційного суду Одеської області, що приймають участь у цій справі. Про наявність домовленостей представники говорили відкрито в коридорі суду. З неприхованої розмови представників банку та страхової компанії, що відбулася в коридорі після засідання, моїми колегами, активними учасниками Правозахисного та Громадського Руху «За всю Одесу!», було почуто наступне: представник банку сказав, що все буде добре, а представник страхової компанії, підтримуючи свого співбесідника, сказав, що інакше не може бути, тому що все домовлено», є недостовірною та не відповідає дійсності;

- зобов'язано ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, протягом 7 (семи) календарних днів з моменту набрання рішенням суду законної сили, розмістити статтю на головній інтернет сторінці Громадського руху «За всю Одесу!» під назвою «Спростування недостовірної інформації» про те, що інформація, оголошена ОСОБА_5 із заяви про відвід судді ОСОБА_10 та інших членів колегії, у судовому засіданні, яке відбулося ІНФОРМАЦІЯ_3, в присутності вільних слухачів, наступного змісту:

«… судова колегія під головуванням судді ОСОБА_10 … переносить судове засідання, що свідчить про змову судді ОСОБА_10 на користь третьої сторони - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»…

…після останнього судового засідання, що відбулося 23 червня, мені стало відомо із розмови між представником банку та представником страхової компанії, що у них існує домовленість з суддею ОСОБА_10 та іншими суддями із колегії апеляційного суду Одеської області, що приймають участь у цій справі. Про наявність домовленостей представники говорили відкрито в коридорі суду. З неприхованої розмови представників банку та страхової компанії, що відбулася в коридорі після засідання, моїми колегами, активними учасниками Правозахисного та Громадського Руху «За всю Одесу!», було почуто наступне: представник банку сказав, що все буде добре, а представник страхової компанії, підтримуючи свого співбесідника, сказав, що інакше не може бути, тому що все домовлено»,

є недостовірною, не відповідає дійсності.

При здійсненні спростування ОСОБА_5 та ОСОБА_6, повідомлення повинно бути створене та розміщене тієї ж форми, того ж розміру, того ж шрифту та того ж кольору, що й на інтернет сторінці Громадського руху «За всю Одесу!», за інтернет адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, в статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_6».

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_5 подала до апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вищевказане рішення та ухвалити нове, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Судові витрати покласти на ПрАТ «СК «АХА Страхування»

Справа була розглянута у відсутність відповідача ОСОБА_6, який жодного разу не з'явився до суду, незважаючи на неодноразові його виклики в судові засідання за зареєстрованим місцем його проживання (а.с.54, 105, 114-121, 184-188).

Заслухавши пояснення, доводи апеляційної скарги та заперечення проти неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_5 розповсюдила недостовірну інформацію, в присутності вільних слухачів, учасників та сторін по іншим судовим справам, окрім сторін та учасників по справі № 1512/2-1216/11, яка порочить ділову репутацію позивача - ПрАТ «СК «АХА Страхування».

В свою чергу відповідач ОСОБА_6 розповсюдив цю інформаціє невстановленому колу осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 в мережі «Інтернет», на інтернет сторінці Громадського руху «За всю Одесу!», за інтернет адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, в статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_6».

У зв'язку з цим, суд зобов'язав відповідачів спростувати у такий же спосіб, як вона була розповсюджена, вищевказану недостовірну інформацію.

Однак, колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду, виходячи з наступного.

У відповідності до п.1 Рішення Конституційного Суду України у справі № 1-9/2003 від 10 квітня 2003 року за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_8 (далі - Рішення Конституційного Суду ) про офіційне тлумачення положення частини першої статті 7 ЦК УPCP (справа про поширення відомостей), громадянин ОСОБА_8 звернувся до Конституційного Суду України з клопотанням про офіційне тлумачення положення частини першої статті 7 ЦК УPCP «поширив такі відомості». Практичну необхідність в офіційному тлумаченні заявник обгрунтовував наявністю неоднозначного застосування цього положення судами України, що, на думку ОСОБА_8, призвело до порушення його конституційних прав.

Згідно п.2 Рішення Конституційного Суду Голова Верховного Суду України підкреслив, що звернення особи до правоохоронного органу зі скаргою на неправомірні дії його працівника, пов'язані із здійсненням ним владних повноважень чи виконанням службових обов'язків, є поширенням відомостей про цього працівника. Однак таке звернення не може бути підставою цивільно-правової відповідальності заявника за статтею 7 ЦК УРСР (навіть якщо такі відомості не відповідають дійсності). Повідомлення правоохоронному органу про дії його працівника, що стосуються виконання ним службових обов'язків, але не пов'язані з реалізацією владних повноважень, є повідомленням про поведінку цього працівника, а тому не є поширенням відомостей у розумінні статті 7 ЦК УРСР незалежно від того, чи правдиві вони. Підставою для відповідальності заявника за вказано нормою матеріального права можуть бути лише відомості, які стосуються поведінки (дій чи бездіяльності) працівника правоохоронного органу, оцінки його особистості (особистих якостей), за наявності всіх передбачених цією статтею обставин.

Згідно до п.3 Рішення Конституційного Суду: відповідно до Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк (стаття 40); кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина друга статті 55).

Питання практичної реалізації громадянами цих прав регулюються, зокрема, Законом України «Про звернення громадян», який забезпечує їм можливість брати участь в управлінні державними і громадськими справами, впливати на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, відстоювати свої права і законні інтереси та поновлювати їх у разі порушення шляхом викладення в письмовій або усній формі пропозицій (зауважень), заяв (клопотань) і скарг.

Звернення громадян до правоохоронного органу, що містять певні відомості про недодержання законів посадовими або службовими особами, передаються чи повідомляються не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих громадян, а з метою їх перевірки уповноваженими на це законом іншими посадовими особами. Тому такі звернення за змістом частини першої статті 7 ЦК УРСР не можуть вважатися поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам посадової чи службової особи правоохоронного органу.

Таких правових позицій також дотримується Європейський суд з прав людини. Так, застосовуючи положення статті 10 Конвенції про захист прав людини та основних свобод в рішеннях у справах «Нікула проти Фінляндії», «Яновський проти Польщі» та інших, Суд підкреслив, що межі допустимої інформації щодо посадових та службових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої ж інформації щодо звичайних громадян. Тому, якщо посадові чи службові особи діють без правових підстав, то мають бути готовими до критичного реагування з боку суспільства.

Вищевказаним Рішенням Конституційний Суд зазначив: 1. Положення частини першої статті 7 ЦК УPCP «поширив такі відомості» в аспекті конституційного звернення треба розуміти так, що викладення у листах, заявах, скаргах до правоохоронного органу відомостей особою, на думку якої посадовими чи службовими особами цього органу при виконанні функціональних обов'язків порушено її право, не може вважатись поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам цих осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник апеляційної скарги ОСОБА_5 виклала інформацію в якості своєї думки, яка була висловлена нею в заяві про відвід суддів у судовому засіданні під звукозапис, оскільки вважала, що доведені до її відому висловлення свідка ОСОБА_9, дають підстави для відводу всьому складу суду під головуванням судді ОСОБА_10

Тобто, вказані висловлення були оціночними судженнями заявника щодо виконання службового обов'язку судді і відповідно до ст.5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Інформація, що була висловлена апелянтом ОСОБА_5 у заяві про відвід суддів, не була вказана як фактичні дані, а була лише її суб'єктивною думкою, оціночним судженням тих обставин, тієї поведінки суддів, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді в провадженні.

Саме для з'ясування та перевірки відповідності висловленої думки і переконань апелянта ОСОБА_5, останньою було подано заяви про вчинення кримінального правопорушення шляхом тристоронньої корупційної змови між колегією суддів апеляційного суду Одеської області під головуванням ОСОБА_10, ПрАТ «СК «АХА Страхування» та АКІБ «УкрСиббанк».

Колегія суддів зазначає, що проблеми судового захисту честі, гідності та ділової репутації можна вважати, як одні з найскладніших із погляду доведення і правильної правової оцінки, яка є можливою тільки за умови дотримання балансу захисту честі, гідності та ділової репутації, з одного боку, і захисту права на свободу слова і поширення інформації, - з іншого.

Так, ЦК України серед інших особистих немайнових прав, що забезпечують соціальне буття фізичної особи, визначає право на повагу до гідності та честі (ст. 297) та на недоторканість ділової репутації (ст. 299), та ділової репутації юридичної особи (ст.94). В свою чергу, ст. 34 Конституції України гарантує кожному право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань. Здійснення цього права може бути обмежене у певних випадках виключно законом.

Одним із основних актів міжнародного права є Європейська Конвенція про захист прав людини й основних свобод (далі - Конвенція). Зміст основних прав визначених, зокрема, у ст. 10 Конвенції, оцінюється у світлі правозастосовчої практики Європейського суду з прав людини, який значну увагу приділяє справам, пов'язаним із дифамацією у ЗМІ, а також з обмеженнями свободи слова й інформації. Обмеження свободи слова має бути прямо встановлено законом. Жоден із законів України прямо не встановлює санкції за висловлення думки.

У ст. 10 Конвенції конкретна норма про дифамацію є відсутньою. Європейський суд з прав людини зазвичай застосовує ст. 10 Конвенції, використовуючи вказівку, що міститься у другому пункті, про те, що обмеження права на свободу висловлювань є необхідним у демократичному суспільстві для захисту репутації чи прав інших осіб. Тому Суд повинен установити, чи відповідає даній умові конкретне втручання органів влади відповідної держави в право на свободу слова, чи ні.

За змістом ст. 34 Конституції України право найгострішої, найобразливішої критики публічних фігур є необхідним елементом демократії, що таке право є значно вищим, ніж особисті права публічних фігур.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Lingens v. Austria, критика, що є неприпустимою й карною за умови її спрямування проти звичайної людини, є припустимою відносно політика.

В цій же справі суд констатував, що не можна перевіряти істинність твердження про політика (публічної особи, якою і є владна особа, а саме суддя), якщо таке твердження є точкою зору. В п. 44 суд кваліфікує обмеження свободи слова як неприпустиму цензуру. В п. 46 він заперечує проти можливості кваліфікації оцінки діяльності політичної (владної особи) фігури як дифамації.

У справі Thorgeir Thorgeirson v. Iceland суд вирішив, що вимога довести викладені факти не є необхідною в демократичному суспільстві, якщо факти використовуються для звинувачення публічних фігур. Як зазначає суд, достатньо довести намір привернути увагу до проблеми, яка становить великий суспільний інтерес. Згідно з п. 48 рішення, заява має розглядатися в цілому; неприпустимо розглядати як дифамацію вирвані з контексту частини.

У справі Prager and Oberschlick v. Austria суд розглядав висловлювання, які звинувачували австрійських суддів в кримінально карних діяннях (упередженість тощо). Традиційно Європейський суд захищає авторитет суддів, обмежуючи стосовно них свободу слова й виділяючи їх, таким чином, з кола публічних фігур. Однак у п. 38 рішення він вказав, що свобода слова може поширюватися на явне перебільшення і навіть на провокаційні висловлювання. Суд не заперечує, що притягнення до відповідальності за дифамацію є обмеженням свободи слова. Як в Австрії, так і в Україні це обмеження передбачає закон. Суд розглядав питання, чи є таке обмеження необхідним в демократичній державі.

Тобто, ст. 10 Конвенції захищає не лише зміст, а й форму висловлювання (п. 57), допускаючи, зокрема, звинувачувальну форму.

У своєму прецедентному праві, справа Lingens v. Austria, суд розрізнив констатацію фактів та оціночні судження. Вимогу щодо доведення правдивості оціночного судження неможливо виконати, і вона сама по собі порушує свободу поглядів, що є основоположною частиною права, гарантованого Статтею 10 Конвенції.

Таким чином, Європейський суд з прав людини захищає свободу висловлення думки в країнах нової демократії, до яких відноситься Україна.

Згідно правової позиції Європейського суду, достатньо довести намір привернути увагу до проблеми, яка становить великий суспільний інтерес. Згідно з п. 48 (справа Thorgeir Thorgeirson v. Iceland) рішення, заява має розглядатися в цілому; неприпустимо розглядати як дифамацію вирвані з контексту частини.

Так, як вбачається із заяви про відвід судді ОСОБА_10 та всієї колегії суддів, вона була обгрунтована у тому числі численним і безпідставним перенесенням розгляду цивільної справи, що на думку заявника відводу не було необхідним, а тому було безпідставним.

На думку заявника відводу вказані обставини свідчили про корумповану змову судді ОСОБА_10 з протилежною стороною - ПрАТ «СК «АХА Страхування» та третьою особою, що не заявляла самостійних вимог - АКІБ «УкрСиббанк», та яка не з'являлася у судові засідання першої інстанції протягом майже шести років.

В заяві було вказано, що дії судді щодо безпідставного та необгрунтованого відкладення розгляду справи, свідчать про те, суддя діяла упереджено і була відкрито на стороні протилежній, що є цинічним попранням ст.129 Конституції України, де сказано, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону і основним засадам судочинства є рівність учасників судового процесу перед законом і судом.

Порушення принципу рівності перед законом і судом та принципу змагальності, свідчить про упереджене ставлення судді до третьої особи зі сторони позивача та прихильне та домовлене заздалегідь ставлення до ПрАТ «СК «АХА Страхування» та третьої особи АКІБ «УкрСиббанк», як протилежної сторони по справі, що ставить під сумнів об'єктивне та неупереджене ставлення судді, яка розглядає справу.

На думку колегії суддів, вказані висловлювання ОСОБА_5 не були направлені на приниження ділової репутації ПрАТ «СК «АХА «Страхування», а були направлені на відвід колегії суддів під головуванням судді ОСОБА_10, оскільки у заявника виникли сумніви в її об'єктивності і неупередженості при розгляді цивільної справи.

Ці висловлювання були ні чим іншим як оціночними судженнями, так як були виражені не у стверджувальній формі, а у формі своїх поглядів і суджень і тим більше, не були направлені на доведення їх необмеженому колу осіб, з метою приниження ділової репутації ПрАТ «СК «АХА Страхування».

Ті обставини, що після останнього засідання, що відбулося 23 червня 2015 року, заявнику ОСОБА_5 стало відомо із розмови між представником банку та представником страхової компанії, що у них існує домовленість із суддею ОСОБА_10 та іншими суддями із апеляційного суду Одеської області, що приймають участь у цій справі, стали підставою для недовіри ОСОБА_5 складу колегії суддів.

Проте, ці обставини стали відомі заявнику ОСОБА_5 від свідка ОСОБА_9, який був активним учасником Правозахисного та Громадського Руху «За всю Одесу!», та який їй розповів, що особисто був присутнім при неприхованій розмові представників банку та страхової компанії, що відбулася в коридорі після засідання, про те, що представник банку сказав, що все буде добре, а представник страхової компанії, підтримуючи свого співбесідника, сказав, що інакше не може бути, тому що все домовлено.

Колегія суддів зазначає, що в суді апеляційної інстанції 22.05.2018 року був допитаний в якості свідка ОСОБА_9, який підтвердив вищевказані обставини і його показання не викликали сумніви у колегії суддів, незважаючи на те, що він був присутнім при розмові представника банку і представника страхової компанії, однак на думку колегії суддів ці розмова жодним чином не свідчила про їх домовленість із судом апеляційної інстанції щодо одностороннього розгляду справи на їх користь (т.2, а.с.175-178).

Проте, зазначені обставини викликали сумнів у ОСОБА_5 щодо об'єктивності і неупередженості колегії суддів, під головуванням судді ОСОБА_10, при розгляді цивільної справи, яка була нею викладена у заяві про відвід складу суду.

З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що всі вищевказані обставини викликали у ОСОБА_5 сумніви в об'єктивності та неупередженості суддів, які на її думку порушують критерії Європейського суду з прав людини, а саме порушують принцип безсторонності суду згідно п. 1 ст. 6 Конвенції, та які вона виклала в заяві про відвід суддям, таким чином висловивши свої суб'єктивні оціночні судження до владної особи, її виконання службового та професійного обов'язку.

В даному випадку апелянт ОСОБА_5 скористалася своїм правом наданим ст.ст.40,55 Конституції України, ст. 10 Конвенції, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною законодавства України, на вираження своїх суджень і поглядів, з метою досягнення мети - об'єктивного і неупередженого розгляду цивільної справи.

Відповідно до п.16 Постанови №1 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року вказано, що відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо ней орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації.

У випадку звернення особи із заявою до правоохоронних органів судам слід враховувати висновки, викладені в Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року № 8-рп/2003 (справа про поширення відомостей).

Відповідно до п.17 вищевказаної Постанови Пленуму, інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред'явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом.

У п. 19 Постанови Пленуму підкреслюється, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

У п.21 Постанови Пленуму вказано, що у статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися "виставити" себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

У зв'язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Аналогічний висновок колегії суддів стосується і відповідача ОСОБА_6, який ІНФОРМАЦІЯ_3 виклав в мережу «Інтернет», на сайт «YouTube», за інтернет адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, відеозапис судового засідання, в якому ОСОБА_5 озвучила наведену вище інформацію.

Тобто, ОСОБА_6 розповсюдив інформацію, яка була викладена в заяві ОСОБА_5 про відвід складу суду під головуванням судді ОСОБА_10, невстановленому колу осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 в мережі «Інтернет», на інтернет сторінці Громадського руху «За всю Одесу!», за інтернет адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, та виклав статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_6», не з метою приниження ділової репутації ПрАТ «СК «АХА Страхування», а з метою приділити увагу до виниклої проблеми щодо розгляду конкретної цивільної справи.

При цьому, інформація була ним викладена не в стверджувальній формі, а у формі оціночних суджень (частка цитати із статті: «… по мнению правозащитников…»). Вказані судження йому були доведені апелянтом ОСОБА_5, у тому числі зі слів свідка ОСОБА_9

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надала суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які воно посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, оскаржуваного рішення суду та доводів апеляційної скарги.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його спростовують, оскільки рішення суду ухвалено не у повній відповідності до вимог матеріального та процесуального права.

У зв'язку з цим, апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови, якою слід відмовити у задоволенні позовних вимог ПрАТ «СК «АХА Страхування» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про захист ділової репутації, третя особа - ПАТ «УкрСиббанк».

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, колегія суддів також вважає за необхідне стягнути з ПрАТ «СК «АХА Страхування» на користь ОСОБА_5 сплачений нею судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 536 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 грудня 2017 року скасувати і прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про захист ділової репутації, третя особа - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк».

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь ОСОБА_5 судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 536 грн. (п'ятсот тридцять шість гривень).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено: 11.07.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра