441/184/18 2-о/441/57/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2018 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Перетятько О.В.,

за участі секретаря - Пеленської Х.О.,

прокурора - Лотошинської Л.І.,

представника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городок матеріали цивільної справи за заявою заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області в інтересах Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання спадщини відумерлою, -

в с т а н о в и в:

Заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури Бохонок В.О. звернувся до суду з заявою в інтересах держави в особі Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання спадщини відумерлою, в якій просить визнати відумерлою спадщину після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1, що складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4.1137 га, на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області, право власності на яку підтверджено Державним актом НОМЕР_1 від 12.02.2002 року, яку просить передати у власність територіальної громади Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області.

В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, однак, згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася, заповіт нею не складався та згідно вимог спадкового законодавства по лінії спорідненості на її земельну ділянку ніхто не претендує. З моменту смерті і до даного часу ніхто за охороною спадкового майна та за оформленням спадщини не звертався, спадкоємців будь-якої з черг не виявлено.

В судовому засіданні прокурор вимоги заяви підтримала та просила її задовольнити.

Представник Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити.

Заслухавши в судовому засіданні прокурора, представника Речичанської сільської ради, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 2ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 3ст.23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII представництво прокурором інтересів громадян або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадян або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України від 16.01.2003 року, що набрав чинності 01.01.2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Оскільки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України, то до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини, а також визнання спадщини відумерлою після її смерті слід застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року.

Так, ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Ст. 527 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного кодексу визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до копії запису Акта про смерть № 25 від 20.12.1999 р. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 Місцем проживання померлої особи визначено: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Як вбачається із копії з Книги записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середньої земельної частки) на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області, ОСОБА_3 за життя отримала сертифікат серії НОМЕР_2 на земельну ділянку, площею 2.10 га (а.с. 7-9), а після смерті на її ім'я було видано Державний акт на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4.1137 га на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області, серії НОМЕР_1 від 12.02.2002 р. (а.с. 11).

Відповідно до копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), наданої Городоцькою державною нотаріальною конторою від 12.12.2017р. № 50252662, інформація у Спадковому реєстрі відсутня (а.с. 12).

Згідно копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) Городоцької державної нотаріальної контори від 28.11.2017р. № 50252643, інформація у Спадковому реєстрі відсутня (а.с. 13).

Як вбачається з Листа Львівського державного нотаріального архіву Головного територіального управління юстиції у Львівській області № 38/01-30 від 09.01.2018 р. спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась (а.с. 14).

Ст. 334 ЦПК України, заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановленихЦивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини.

Як вбачається із довідки Речичанської сільської ради № 397 від 23.11.2017р. ОСОБА_3 до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. На день смерті померла проживала одна. Заповіт від її імені Речичанською сільською радою не посвідчувався (а.с.6).

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Днем смерті ОСОБА_3 є ІНФОРМАЦІЯ_1 Відтак спадкоємці, якщо такі наявні, спадщину не прийняли.

Відповідно до ст. 338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

За наведеного, враховуючи той факт, що після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась, заповіт нею не складався, спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися, так само як і не звертались будь-які особи до Речичанської сільської ради за охороною спадкового майна, та пройшло більше 18 років з моменту відкриття спадщини, то суд приходить до висновку про необхідність визнання вищезазначеної земельної ділянки відумерлою спадщиною та передачу спадщини територіальній громаді Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12,89,258-259,265,334-338 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

заяву задовольнити.

Визнати спадщину після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1, що складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4.1137 га, на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області, право власності на яку підтверджено Державним актом серії НОМЕР_1, - відумерлою.

Відумерлу спадщину ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, передати територіальній громаді Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Львівської області через Городоцький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Головуючий суддяО. В. Перетятько