Провадження № 2/487/205/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючий суддяОСОБА_1,
при секретаріОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини у зв'язку з навчанням дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, який в подальшому був уточнений, в якому просить стягнути з відповідача, на утримання дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі 3000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до 23 років дитини з врахуванням індексації, також просила стягнути з відповідача суму в розмірі 72989 гривень, як додаткові витрати на утримання доньки у зв'язку з навчанням.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно з рішенням суду Центрального району м. Миколаєва від 20.12.2010 року з ОСОБА_6 було стягнуто аліменти на користь доньки ОСОБА_5, сума аліментів була встановлена 1000 (одна тисяча) гривень.

28 квітня 2016 року доньці виповнилось 18 років. 11.05.2016 року донька уклала договір з Пражським освітнім центром - язикова і школа з правом прийому державних іспитів. З строком навчання з 07.09.2016 року по 31.08.2017 року. Інтенсивність: програма включає 30-35 академічних часів в тиждень чеської мови і основ профільної підготовки, згідно із Загальними правилами навчання в Центрі, 5 - денний навчальний тиждень. У вартість курсу включені необхідні навчальні матеріали та посібники, програма підтримки студентів згідно із Загальними правилами навчання в Центрі. Умова гарантійного повернення вартості навчання у разі ненадходження є частиною Загальних правил навчання в Центрі. Після закінчення даних курсів, мета яких вивчання чеської мови, донька продовжить навчання в вузі міста Прага. Вартість курсів складає 3960 Євро. На теперішній час позивачкою було виплачено за навчання доньки за мовні курси 1280 Євро, оплата за проживання 560 Євро, реєстраційний внесок за проживання 120 Євро.

Позивач та його представник у судове засіданні не з'явилися. Представник позивача подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності.

Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися. Представник відповідача подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності.

Вивчивши обставини у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням суду Центрального району м. Миколаєва від 20.12.2010 року з ОСОБА_6 було стягнуто аліменти на користь доньки ОСОБА_5, сума аліментів була встановлена 1000 (одна тисяча) гривень..

28 квітня 2016 року доньці виповнилось 18 років.

11.05.2016 року донька уклала договір з Пражським освітнім центром - язикова і школа з правом прийому державних іспитів. З строком навчання з 07.09.2016 року по 31.08.2017 року. Інтенсивність: програма включає 30-35 академічних часів в тиждень чеської мови і основ профільної підготовки, згідно із Загальними правилами навчання в Центрі, 5 - денний навчальний тиждень. У вартість курсу включені необхідні навчальні матеріали та посібники, програма підтримки студентів згідно із Загальними правилами навчання в Центрі. Умова гарантійного повернення вартості навчання у разі ненадходження є частиною Загальних правил навчання в Центрі.

Після закінчення даних курсів, донька продовжила навчання на факультеті регіонального розвитку та міжнародного навчання Університету ім. Менделя в м. Брно.

Згідно ст. 8 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя до свого житла і кореспонденції.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідач ОСОБА_4, хворіє на сахарний діабет 2 типу середньої тяжкості, дифузний зоб 2 ступеня, еутіероз.

Ст. 200 СК України визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за доцільне частково задовольнити позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, а саме стягнути з відповідача суму аліментів в розмірі 1000 грн. щомісячно з врахуванням індексації, починаючи з 24 листопада 2016 року і до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умови, що донька продовжить навчатися.

Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в іншій частині, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Таким чином, відповідно до ст. 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів; в зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, передбачений ст. 199 СК України.

Так, вказаною статтею визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Аналогічне питання було вирішено судовою палатою у цивільних справах Верховного суду України при розгляді справи з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Постановою Верховного суду України від 24.02.2016 р. визначено, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Верховний суд України прийшов до висновку, що у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги в зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст. 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи, що позивачем не надано доказів на підтвердження обґрунтованості вимог щодо стягнення з відповідача на його користь додаткових витрат, а витрати на навчання не відносяться до додаткових і охоплюються загальними нуждами, на забезпечення яких з відповідача судом вирішено стягувати аліменти на утримання позивача, суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 180, 182, 183, Сімейного кодексу України, ст. ст. 258,262- 265, 273, 430. п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини у зв'язку з навчанням дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на дитину, яка продовжує навчання у розмірі 1000 грн., з врахуванням індексації, починаючи з 24.11.2016 на період його навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох річного віку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Позивач: ОСОБА_3, народилася 29.11.1965 р.н, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_4, народився 14.03.1963 р.н, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3. РНОКПП 1

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва.

У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 02.07.2018.

Суддя Д.Г. Нікітін