АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«12» липня 2018 року м. Херсон

Справа № 653/561/15-ц

Провадження № 22-ц/791/783/18

Провадження № 22-ц/791/784/18

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя - доповідач)Воронцової Л. П.
суддів:Полікарпової О. М.
Радченка С. В.
секретарПісоцька Т. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області у складі судді Крапівіної О. П. від 25 вересня 2017 року та додаткове рішення Генічеського районного суду Херсонської області у складі судді Крапівіної О. П. від 20 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, Партизанської селищної ради, третя особа ОСОБА_8 - про визнання недійсним рішення сесії Партизанської селищної ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання недійсним договору дарування земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року ОСОБА_5 звернувся з вище зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку з господарськими спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Вищезазначений житловий будинок розміщений на земельній ділянці, яка була виділена йому на підставі рішення правління колгоспу «Комуніст», № 3 від 20.01.1983 року, розміром 25,0 м х 58 м, загальною площею 0,145 га за вищезазначеною адресою.

В результаті порушень, допущених при виготовленні та видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, відбулося накладення земельної ділянки належної на той час відповідачу ОСОБА_7 на його земельну ділянку. Після дарування належної ОСОБА_7 земельної ділянки відповідачу ОСОБА_6, остання пред'явила до нього позов про знесення побудованого ним паркану, який перебуває на його земельній ділянці на тій її частині, на яку накладається земельна ділянка за вищезазначеним Державним актом.

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив визнати недійсними: рішення сесії Партизанської селищної ради від 08 липня 2011 року № 82, яке стало підставною для видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 громадянці ОСОБА_7; Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданий ОСОБА_7; договір дарування земельної ділянки, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, 22 серпня 2012 року, реєстровий номер 69, посвідчений приватним нотаріусом Генічеського нотаріального округу Херсонської області Карпенком О. Г.; рішення сесії Партизанської селищної ради від 21 жовтня 2010 року № 440 «Про безоплатну передачу у власність земельних ділянок» в частині надання дозволу ОСОБА_7 на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд із земель житлової та громадської забудови Партизанської селищної ради площею 0,1500 га в АДРЕСА_2.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 25 вересня 2017 року та додатковим рішенням цього ж суду від 20 жовтня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_5 - відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_5, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просив рішення і додаткове рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що встановлення меж належної йому на праві постійного користування земельної ділянки та земельної ділянки, яка перебувала у користуванні ОСОБА_7 на час виконання робіт по виготовленню та видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку відбулося без його участі, наявний Акт про встановлення на місцевості та погодження меж земельної ділянки від 17 березня 2011 року містить підпис, який йому не належить, закріплення меж земельних ділянок довгостроковими межовими знаками встановленого зразка не проводилося.

Відзиви відповідачів на апеляційну скаргу ОСОБА_5 до суду апеляційної інстанції не надходили.

Відповідно до ч.1 ст. 351 ЦПК України судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно із пунктом 8 Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Враховуючи, що наразі апеляційні суди в апеляційних округах не утворені, справа підлягає перегляду в апеляційному порядку Апеляційним судом Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває Генічеський районний суд Херсонської області, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що його земельна ділянка не перетинається з земельною ділянкою ОСОБА_6 і відсутні порушення чинного законодавства у рішеннях сесії Партизанської селищної ради від 21 жовтня 2010 року № 440 та від 08 липня 2011 року № 82, які стали підставою для надання ОСОБА_7 дозволу на розробку технічної документації із землеустрою та видачі їй Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 та вважав, що позов спрямований на невиконання рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 22 вересня 2014 року про зобов'язання ОСОБА_5 знести паркан, споруджений на земельній ділянці відповідачки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, відповідно до договору купівлі - продажу від 16 квітня 1980 року, який міститься в матеріалах БТІ, аркуш 36, укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_5, останній придбав житловий будинок № 50, розташований по вул. Чапаєва в смт Партизани, Генічеського району Херсонської області, розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок зазначено 0,08 га.

Згідно свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Партизанської селищної ради18 лютого 1991 року, ОСОБА_5 належить житловий будинокАДРЕСА_1, відсутні відомості про розмір земельної ділянки, на якій він розташований /а. с. 11/

ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 22 серпня 2012 р., укладеного між нею і ОСОБА_7, належить житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 на земельній ділянці 1 500 кв. м. Право власності на земельну ділянку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 29 грудня 2011 р., який був виданий на підставі рішення сесії Партизанської селищної ради від 08 липня 2011 року № 82, кадастровий номер НОМЕР_3 /а. с. 15, 30/.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_5 і його пояснень в суді апеляційної інстанції він вважає, що відбулося накладення земельної ділянки ОСОБА_6 на його земельну ділянку по всій довжині межі цих ділянок, де позивач взамін старої огорожі звів паркан.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 22 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення моральної шкоди, встановлено, що спірний паркан самочинно збудований відповідачем на земельній ділянці, що належить ОСОБА_6 Цим же рішенням, яке набрало законної сили, але не виконано ОСОБА_5, зобов'язано останнього знести цегляний і залізний паркан, зведений на замельній ділянці ОСОБА_6 /а. с. 88 - 89/.

Під час розгляду вище зазначеної справи ОСОБА_5 пояснив в суді першої інстанції, що підпис у акті узгодження меж земельних ділянок ставила його дружина.

Таким чином, ОСОБА_5 у порушення норм ст. 12, 81 ЦПК України не надав суду доказів (належних, допустимих, достовірних) накладення земельної ділянки ОСОБА_6 на його земельну ділянку та, як наслідок, порушення його прав, порушення законодавства при прийнятті рішеньради та виготовлення Державного акта.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 не ґрунтуються на законі, не містять нові факти чи засоби доказування, висновки суду не спростовують, зводяться до незгоди з висновками, яким суд дав належну оцінку та направлені на не виконання рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 22 вересня 2014 року, тому підлягають відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 20 жовтня 2017 року та додаткове рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 20 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Головуючий підпис Л. П. Воронцова
Судді: підпис підпис О. М. Полікарпова С. В. Радченко

Дата складання повного судового рішення 13 липня 2018 року.

З оригіналом згідно: Копія постанови оформлена 13 липня 2018 року Постанова набрала законної сили 12 липня 2018 року

Суддя Секретар судового засіданняЛ. П. Воронцова Т. І. Пісоцька