Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(загальне провадження)

Справа № 695/1840/17

номер провадження 2/695/135/18

25 червня 2018 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Степченка М.Ю.,

при секретарі Розпутній І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Силікат-1» про визнання угоди недійсною, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Силікат 1» про визнання угоди недійсною.

Свою позовну заяву позивач обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 березня 2016 року вона має у приватній власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,9071 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Чорнобаївської селищної ради Чорнобаївського району Черкаської області. Вказану ділянку вона успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_2. 12 червня 2004 року ОСОБА_2 уклала з ТОВ «Силікат 1» договір оренди землі терміном на десять років. Початок дії договору 01 січня 2004 року, закінчення 31 грудня 2013 року.

Під час розгляду цивільної справи №709/2679/16-ц за позовом ТОВ «Силікат-1» до ОСОБА_1, ТОВ «Зелена Нива 2013» про визнання недійсним договору оренди землі, позивачці стало відомо про існування нібито угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20 листопада 2012 року. Ознайомившись із примірником угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі, ОСОБА_1 було виявлено, що дана угода скомбінована із двох договорів. Зокрема, на останньому аркуші угоди «Реквізити сторін» міститься відмітка поліграфпідприємства Чорнобай, номер замовлення 1128, 2012 рік.

Згідно письмової інформації Чорнобаївського комунального поліграфічного підприємства, останнє надавало послуги ТОВ «Силікат-1» з виготовлення бланків, зокрема 22.05.2012р. замовлення №1128 та 18.09.2013р. замовлення № 1857.

У відповідності до копії заказу-наряд №1128 від 21.05.2012р., замовник ТОВ «Силікат-1», найменування заказу «Договір оренди землі», формат «А» - 3.

Формат листа «А» - 3 має наступні розміри: шириною 297 мм., та довжиною 420 мм.

Згідно заказу-наряду №1857 від 18.09.2013р., замовник ТОВ «Силікат-1», найменування заказу «Угода про внесення змін до договору, формат «А» - 4.

Таким чином, позивач вважає, що остання сторінка Угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі, із підписами та «Реквізитами сторін» та із номером замовлення №1128 не має ніякого відношення до угоди, оскільки відповідно до листа Чорнобаївського комунального поліграфічного підприємства даний бланк розроблявся як Договір оренди земельної ділянки. Тобто, ТОВ «Силікат-1» підробив угоду про внесення змін до діючого договору оренди землі шляхом заміни останнього аркушу угоди із підписом ОСОБА_2

На підставі ч.1 ст. 203, ч.3 ст. 215 ЦК України просить визнати Угоду про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20.11.2012р. недійсною.

Представник відповідача направив до суду письмове заперечення, де просив відмовити у задоволенні позову, оскільки 12 червня 2004 року між ТОВ «Силікат-1» та ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки розміром 4,9071 гектарів, вартістю 74 734,00 гри., кадастровий номер НОМЕР_1 строком на 10 років починаючи з 01.01.2004 та закінчуючи 31.12.2013. Даний Договір оренди землі був зареєстрований у Чорнобаївському районному відділі Черкаської філії Центру ДЗК у 2004 році №16. Відповідно до акту приймання-передачі від 12.06.2004 року ОСОБА_2 передала, а ТОВ «Силікат-1» прийняв в оренду земельну ділянку.

По закінченню строку дії цього договору, ТОВ «Силікат-1» мав намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк, як передбачено абз. 7 п.2.3 Договору та ч.1 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» і 20 листопада 2012 року (за рік до спливу строку Договору оренди землі) уклало з ОСОБА_2 угоду про внесення змін до діючого Договору оренди землі. Актом від 21.11.2012 року земельна ділянка повторно передана орендодавцем орендарю ТОВ «Силікат-1»

31.10.2013 року ОСОБА_2 подала заяву до Держкомзему у Чорнобаївському районі про державну реєстрацію Договору оренди земельної ділянки, переданої ТОВ «Силікат-1». Однак дана реєстрація не відбулася. Така реєстрація не відбулась з вини реєстратора, про що було поставлено до відома прокуратуру Чорнобаївського району і обласну прокуратуру, а Головним управлінням юстиції в Черкаській області до начальника відділу реєстрації речових прав застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання своїх службових обов'язків, а реєстратора звільнено з роботи. Подальша реєстрація додаткової угоди стала неможлива, так як право оренди було зареєстроване по іншому договору, укладеному між ОСОБА_2 та ТОВ «Зелена Нива 2013».

Щодо виготовлення бланків представник пояснив, що ТОВ «Силікат-1» дійсно замовляло у Чорнобаївському комунальному поліграфічному підприємстві бланки у 2012 та 2013 роках, які використовували для укладання угод щодо оренди земельних ділянок, розташованих в адміністративних межах Чорнобаївського району Черкаської області.

ОСОБА_1 не надала доказів того, що Угода про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20 листопада 2012 року, яка була підписана ОСОБА_2 сформована з двох різних замовлень, оскільки на сторінці №4 зазначено «Чорнобай поліграф підприємство, 2012 Зам. 1128». На будь якій іншій сторінці даної Угоди немає жодних посилань на замовлення № 1857 від 18.09.2013, яке наводить позивач у позовній заяві, тому дане припущення не може бути взяте судом до уваги.

Таким чином, Угода про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20 листопада 2012 року є укладеною відповідно до вимог чинного законодавства, а саме: укладена в належній формі, сторони (ТОВ «Силікат-1» та ОСОБА_2) досягли згоди з усіх істотних умов (предмет договору - земельна ділянка загальною площею 4.9071га нормативна грошова оцінка - 170 362,90 грн., строк дії договору - 10 років, та орендна плата - 8 640 грн., термін виплати орендної плати - з 01.09. пo 31.12 поточного року).

Оскільки у розумінні ст. 203 ЦК України, Угода про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20 листопада 2012 року не суперечить Цивільному Кодексу та іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, ОСОБА_2 мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, Угода спрямована на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ТОВ «Силікат-1» використовує земельну ділянку за цільовим призначенням, а ОСОБА_2 щорічно отримує орендну плату), тому немає підстав визнавати дану Угоду недійсною.

Крім того, просить відмовити у позові внаслідок спливу строку позовної давності.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позов підтримав та наполягав на його задоволенні, оскільки, як вбачається із висновку судово-технічної експертизи документів, 1-й та 2-й аркуш угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20 листопада 2012 року не становили одне ціле, крім того, померла ОСОБА_2 її не підписувала, тому дана угода має бути визнана судом недійсною. ВВажав, що ОСОБА_2, можливо, підписала новий договір оренди, який підмінили на угоду про внесення змін до діючого договору оренди землі. Про своє порушене право позивач дізналася у 2016 році, під час розгляду цивільної справи за позовом ТОВ «Силікат-1» до ОСОБА_1, ТОВ «Зелена Нива 2013» про визнання недійсним договору оренди землі, коли з пакетом документів їй було направлено копію Угоди від 20.11.2012р., тому вважають, що строк позовної давності не пропущений.

Представник відповідача за дорученням Цинда Л.Г. у судовому засіданні позов не визнала, свої заперечення вона обґрунтовує тим, що між ОСОБА_2 та ТОВ «Силікат-1» 20.11.2012 року було укладено Угоду про внесення змін до діючого договору оренди землі. Дана Угода підписана ОСОБА_2 та нею не оскаржувалася, при цьому у 2012 та 2013 роках вона отримувала орендну плату, не отримувала лише у 2014 році, оскільки землю обробляло ТОВ «Зелена Нива 2013». При цьому позивачем не доведено, що Угода скомбінована з двох різних замовлень, це є лише припущенням. Крім того, вважає, що з часу укладення Угоди 20.11.2012р. минуло 7 років, тому сплинув час для оскарження даної події.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити рішення.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення сторони позивача, заперечення сторони відповідача, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Судом встановлено наступні обставини.

Із Угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі № б/н від 20 листопада 2012р. вбачається, що ТОВ «Силікат-1» та гр. ОСОБА_2 уклали даний договір та відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 4,9071 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адмінмежах Чорнобаївської селищної ради строком на 10 років.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 26.08.2015р. Відділом ДРАЦС РС Чорнобаївського РУЮ у Черкаській області, вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.03.2016р. спадкоємцем майна ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її дочка ОСОБА_1, спадщина складається з земельної ділянки площею 4,9071 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Чорнобаївської селищної ради Чорнобаївського району Черкаської області.

У відповідності до копії заказу-наряду №1128 від 21.05.2012р., замовником є ТОВ «Силікат-1», найменування замовлення «Договір оренди землі», формат «А» - 3.

Згідно копії заказу-наряду №1857 від 18.09.2013р., замовником є ТОВ «Силікат-1», найменування замовлення «Угода про внесення змін до договору», формат «А» - 4.

Формат листа «А» - 3 має наступні розміри: шириною 297 мм., та довжиною 420 мм.

Формат листа «А» - 4 має розміри: шириною 210 мм., та довжиною 297 мм.

Таким чином, аркуш формату «А»-4 має розмір - половину аркуша формату «А»-3.

Відповідно до вимог діловодства, на бланках документів, замовлених у друкарні, на останньому аркуші замовлення зазначають вихідні дані: назву друкарні, номер замовлення і, за необхідності, тираж і формат бланка.

Реквізити «Чорнобай поліграф підприємство, 2012 Зам. 1121» містяться лише на сторінці №4 Угоди, надрукованій в форматі «А»-3.

Аркуш № 2 Угоди, який за твердженням позивача, надрукований в форматі «А»-4, не має жодних посилань на замовлення № 1857 від 18.09.2013, яке наводить позивач у позовній заяві, отже він не являється останнім аркушем даного замовлення.

З огляду на викладене, суд не може погодитися із доводами представника позивача в частині того, що остання сторінка Угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі, із підписами та «Реквізитами сторін» та із номером замовлення №1128 не має ніякого відношення до Угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20.11.2012р. та ТОВ «Силікат-1» підробив угоду шляхом заміни останнього аркуша угоди із підписом ОСОБА_2, тому дане припущення не приймається до уваги судом.

Крім того, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні посилання позивача на лист Чорнобаївського комунального поліграфічного підприємства про те, що бланк із номером замовлення №1128 розроблявся як Договір оренди земельної ділянки, оскільки такий лист у матеріалах справи відсутній, а ізінформації від 02.03.2015р. (яка міститься на а.с. 8) вбачається лише, що Чорнобаївське КПП надавало послуги ТОВ «Силікат-1» з виготовлення бланків, зокрема 22.05.2012р. замовлення № 1128 та 18.09.2013р. замовлення № 1857. Тобто, дане твердження позивача є голослівним.

Інших доказів стороною позивача суду не надано.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-технічної експертизи документів № 1427/17-23 від 27.02.2018р. вбачається: 1. (2). Між титульною та останньою сторінкою угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20 листопада 2012 року є відмінності за відтінком кольору паперу інтенсивністю барвника друкованого тексту та граф, будовою шрифтів, способом нанесення друкованого тексту та граф. 2. (3). 1-й та 2-й аркуш угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20 листопада 2012 року не становили одне ціле.

Листом представника позивача ОСОБА_7 від 26.12.2017р. питання № 1, що було поставлено на вирішення експерту в ухвалі про призначення експертизи від 09.11.2017р. - зняте.

Надаючи правову оцінку обставинам справи слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 3 та ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього кодексу та інших актів цивільного законодавства,вимог розумності та справедливості.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставою виникнення цивільних прав - обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини.

У силу ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правомірність правочину означає, що він є юридичним фактом, який породжує ті правові наслідки, наступу яких бажають сторони, які відповідають вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України зовнішнє волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до вимог ч. 1ст. 215 ЦК України та згідно роз'яснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ та дізнання правочинів недійсним» від 06.11.2009 року, правочин може бути визнаний недійсним лише на підставах, визначених законом, та з застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Підставами недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчинила правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Згідно із законом правочин завжди є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Із викладеного вбачається, що Угода про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20 листопада 2012 року, у розумінні ст. 203 ЦК України, не суперечить Цивільному Кодексу та іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. На момент її укладення ОСОБА_2 мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, Угода була спрямована на реальне настання правових наслідків, що обумовлені нею (ТОВ «Силікат-1» використовує земельну ділянку за цільовим призначенням, а ОСОБА_2 щорічно отримує орендну плату), тому суд не може визнати дану Угоду недійсною з підстав, наведених у позові.

При цьому суд відхиляє доводи представника позивача про те, що даний документ був підроблений ТОВ «Силікат-1», оскільки справжність підпису ОСОБА_2 на аркуші № 4 Угоди, виготовленому у 2012р., стороною позивача не оспорювалася, як не ставився під сумнів за життя самою ОСОБА_2 ні зміст Угоди від 20.11.2012р. ні формат, а саме той факт, що 1-й та 2-й аркуш угоди не становили одне ціле на момент його укладення, також позивачем не надано суду доказів протилежного.

Заява відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає до задоволення, оскільки, за наведених вище обставин, строк позовної давності ОСОБА_1 не пропущено.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено - судові витрати належить покласти на позивача.

Керуючись ч.2 ст. 207, ст. 203, ст. 215, ч.1 ст. 216, ст. 236 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 76-84, 133, 141, 259, 263, 265 ЦПК України, Постановою Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.Ю. Степченко

Повний текст рішення виготовлений 04 липня 2018 року.