У Х В А Л А

4 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 405/4776/15-ц

Провадження № 14-405 цс 18

ВеликаПалата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача - Гудими Д. А.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М. Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

розглянула заяву про самовідвід судді Великої Палати Верховного Суду Ситнік Олени Миколаївни

у справі за позовом ОСОБА_4 (далі також - позивач) до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Кропивницькому Кіровоградської області (далі також - відповідач) про стягнення шкоди

за касаційними скаргами ОСОБА_4 та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Кропивницькому Кіровоградської області на рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 22 травня 2017 року і

в с т а н о в и л а:

30 червня 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просив стягнути з відповідача шкоду, завдану його неправомірною бездіяльністю щодо перерахунку щомісячних страхових виплат у зв'язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати за період з 1 вересня 2004 року до 31 травня 2015 року, що з урахуванням інфляційних втрат становить суму 512 357,15 грн.

Справа переглядалася судами неодноразово.

13 січня 2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда ухвалив рішення, яким позовні вимоги задовольнив повністю.

6 квітня 2016 року Апеляційний суд Кіровоградської області ухвалив рішення: скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове, яким у задоволенні позову відмовив.

27 липня 2016 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановив ухвалу, якою скасував рішення судів попередніх інстанцій та справу передав на новий розгляд до суду першої інстанції.

1 лютого 2017 року Ленінський районний суду м. Кіровограда ухвалив рішення, яким відмовив у задоволенні позову.

22 травня 2017 року Апеляційний суд Кіровоградської області скасував рішення суду першої інстанції й ухвалив нове, яким частково задовольнив позовні вимоги і стягнув з відповідача на користь позивача 133 542,51 грн на відшкодування заподіяної майнової шкоди.

6 червня 2017 року позивач та відповідач звернулися до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційними скаргами на рішення апеляційного суду.

19 червня 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрив касаційне провадження за обома скаргами.

8 листопада 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою призначив справу до судового розгляду.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс (далі - ЦПК) України викладений у новій редакції.

3 липня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою призначив справу до судового розгляду.

21 серпня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 2 жовтня 2018 року суддя Великої Палати Верховного Суду Ситнік О. М. призначена до складу колегії для розгляду цієї справи.

За приписами частини першої статті 40 ЦПК України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Суддя Ситнік О. М. заявила самовідвід від участі у розгляді цієї справи, який мотивований тим, що вона брала участь у вирішенні справи в суді касаційної інстанції.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб'єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об'єктивного критерію, тобто з'ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Щодо суб'єктивного критерію, то немає підстав стверджувати, що суддя Великої Палати Верховного Суду Ситнік О. М. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з'являться докази на користь протилежного.

Згідно з об'єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об'єктивно виправдані.

Той факт, що суддя Великої Палати Верховного Суду Ситнік О. М. брала участь у постановленні 27 липня 2016 року колегією суддів ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, якою касаційну скаргу позивача на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 січня 2016 року та рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 6 квітня 2016 року задоволено частково, вказані рішення скасовані, а справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції, з боку стороннього спостерігача може викликати сумнів у неупередженості чи об'єктивності судді Ситнік О. М. при розгляді справи Великою Палатою Верховного Суду за касаційними скаргами позивача та відповідачана рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 22 травня 2017 року.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші, ніж перелічені у пунктах 1-4 частини першої статті 36 ЦПК України, обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду доходить висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення заяви про самовідвід судді Ситнік О. М. Тому, керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

У Х В А Л И Л А :

Заяву про самовідвід судді Великої Палати Верховного Суду Ситнік Олени Миколаївни задовольнити.

Відвести суддю Ситнік Олену Миколаївну від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_4 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Кропивницькому Кіровоградської області про стягнення шкоди за касаційними скаргами ОСОБА_4 та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Кропивницькому Кіровоградської області на рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 22 травня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Д. А. Гудима
Судді:Н. О. АнтонюкН. П. Лященко
С. В. БакулінаО. Б. Прокопенко
В. І. ДанішевськаЛ. І. Рогач
О. С. ЗолотніковІ. В. Саприкіна
О. Р. КібенкоО. М. Ситнік
В. С. КнязєвО. С. Ткачук
Л. М. ЛобойкоВ. Ю. Уркевич
О. Г. Яновська