АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 548/1434/17 Номер провадження 22-ц/786/1943/18Головуючий у 1-й інстанції Миркушіна Н.С. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді - доповідача: Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

учасники справи:

боржник ОСОБА_2

представник боржника - адвокат ОСОБА_3.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 01 листопада 2017 року ухвалену суддею Миркушіною Н.С., повний текст ухвали складено - дати не вказано

за матеріалами подання старшого державного виконавця Хорольського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Сальнік О.В. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року старший державний виконавець Хорольського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Сальнік О.В. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що на виконанні Хорольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області знаходиться зведене виконавче провадження №51458111 з виконання виконавчого листа № 2а-1670/7273/12, виданого 10.04.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 податкового боргу по сплаті податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності у розмірі 46 271,20 грн. та податкового боргу по сплаті податку на додану вартість у розмірі 200 631,95грн., всього - 246 885,15грн. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_2, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 (АДРЕСА_1). Просила суд тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 01 листопада 2017 року подання старшого державного виконавця Хорольського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Сальнік О.В. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа - задоволено повністю.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 року, РНОКПП НОМЕР_1 (АДРЕСА_1) до виконання зобов'язань, покладених на неї виконавчим листом № 2а-1670/7273/12, виданим 10.04.2013 року, про стягнення з ОСОБА_2 податкового боргу по сплаті податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності у розмірі 46 271,20 грн. та податкового боргу по сплаті податку на додану вартість у розмірі 200 631,95грн. всього - 246 885,15грн. Виконання покладено на Адміністрацію Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26).

Не погодившись з вказаною ухвалою, її в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити постанову, якою відмовити у задоволенні подання державного виконавця.

В обгрунтвання апеляційної скарги вказує, що судом не повно з'ясовано обставини справи, які мають значення для справи, має місце недоведеність обставин, які суд визнав встановленими, а саме умисне ухилення боржника від виконання зобов'язань за рішенням суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

У відзиві на апеляційну скаргу Хорольський РВ ДВС Головного територального управління юстиції у Полтавській області просить ухвалу місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, зазначає, що після працевлаштування у ТОВ «Полтаваукртранс» ОСОБА_2 самостійно не повідомила Хорольський РВ ДВС, постанова про звернення стягнення на доходи була винесена після відповіді ПФУ на електронний запит від 05.10.2017 р., станом на 20.08.2018 р. залишок боргу складає 241 500,64 грн., боржниця має намір виїхати за межі України, при цьому не сплативши кошти на користь держави, а саме борги по податках, тому тимчасове обмеження її у праві виїзду за межі України є заходом забезпечення виконання рішення суду.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, вбачається, що державним виконавцем відділу було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51458111 від 21.06.2016 (а.с. 4).

Копію вказаної постанови та виклик державного виконавця боржниця отримала 22 червня 2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 5).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 нерухомого майна не зареєстровано (а.с. 8)

За повідомленням ТСЦ транспортні засоби за боржником не зареєстровані (а.с. 9).

Згідно відповіді відділу Держгеокадастру у Хорольському районі земельні ділянки на ім'я ОСОБА_2 не зареєстровані (а.с.10).

Згідно повідомлення ДІСГ у Полтавській області сільськогосподарська техніка на ім'я ОСОБА_2 не зареєстрована (а.с. 11).

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 зареєстрована з 30.12.2015 керівником ТОВ «Транссервіс Логістика» () та виступає засновником даного товариства, тобто боржниця одержує доходи в ТОВ «Транссервіс Логістика», однак кошти на виконання рішення суду не сплачує (а.с.12).

Згідно відповіді на запит УДМС України в Полтавській області ОСОБА_2 документувалася паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії ЕЕ № 455318 від 02.09.2008 року (а.с. 13).

Задовольняючи подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, місцевий суд виходив з того, що підтверджується факт умисного невиконання рішення суду, оскільки будь-яких дій з боку боржника, спрямованих на виконання рішення суду в добровільному порядку не здійснено.

Апеляційний суд у складі колегії суддів вважає такий висновок місцевого суду правильним з наступних підстав.

Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

П. 19 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Пров виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон) передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодження сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно до "Судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" ВСУ від 01.02.2013 року про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" та ст.377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Місцевим судом дійшов правильного висновку про задоволення подання державного виконавця, оскільки рішення суду боржником не виконано.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до заперечення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання, однак такі не приймаються до уваги, оскільки факт ухилення боржника від виконання зобов`язання підтверджується тим, що боржник не вичиняв будь-яких дій щодо добровільного виконання рішення суду.

До апеляційної скарги ОСОБА_2 додала копію квитанції про сплату нею 26.09.2017 р. 100,00 грн. за виконавчим провадженням, отримувач Хорольський РВ ДВС (а.с. 57), інших доказів про часткове виконання рішення суду боржник не надала.

У суді апеляційної інстанції боржник стверджувала, що вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною - молодшою дочкою ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею 6-ти років, тому не працювала та не мала доходу, після працевлаштування у вересні 2017 року вона щомісячно з листопада 2017 р. сплачує заборгованість, стверджує, що нею загалом сплачено приблизно 7 тис. грн., однак не пояснила чому вказані у додатку до апеляційної скарги копії платіжних доручень на 5 аркушах, як доказ, не були додані до апеляційної скарги, вбачається, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України подано державним виконавцем до суду 06.10.2017 р., тобто, якщо боржник і здійснює погашення заборгованості, то це пов»язано з внесення даного подання до суду. Боржник не надала також доказів про проведення взаємозаліку з державним виконавцем з приводу частково погашення заборгованості.

Відповідно до ст. 3 Конституції України гарантування прав і свобод людини є основним обов'язком держави.

Частиною 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод забезпечується важлива складова верховенства права - права на справедливий судовий розгляд у частині виконання судових рішень.

Таким чином, вжиття державним виконавцем заходів для виконання рішення суду та тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України не порушує прав боржника і відповідає принципу верховенства права.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують, не ґрунтуються на нормах права, тому судом до уваги не приймаються.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд у складі колегія суддів приходить до висновку, що ухвала місцевого суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 01 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 серпня 2018 року.

Головуючий суддя-доповідач Дорош А.І.

Судді: Лобов О.А.

Триголов В.М.