АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/460/17 Номер провадження 22-ц/786/1969/18Головуючий у 1-й інстанції Харченко В. Ф. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Кривчун Т.О., Бондаревської С.М.

секретар Філоненко О.В.

за участі представника позивача ОСОБА_2

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_3

відповідач: Приватне підприємство «ПСП Маяк»

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства «ПСП Маяк»

на рішення Семенівського районного суду Полтавської області, ухвалене 15 червня 2018 року в приміщенні суду в смт. Семенівка, у складі судді Харченка В.Ф., повний текст рішення складено 20 червня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «ПСП Маяк» про визнання додаткових угод до договорів оренди землі недійсними,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом та просила визнати недійсними додаткову угоду до договору оренди землі від 15.05.2015 року, укладеної між нею та ПП "ПСП "Маяк", на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, площею 2,3310 га, зареєстровану 11.07.2015 року Реєстраційною службою Семенівського РУЮ Полтавської області та додаткову угоду до договору оренди землі від 15.05.2015 року, укладену між нею та ПП "ПСП "Маяк", на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2, площею 2,3310 га, зареєстровану 11.07.2015 року Реєстраційною службою Семенівського РУЮ Полтавської області.

В обґрунтування вказаних вимог вказувала, що вона перебувала у договірних відносинах з ПП «ПСП Маяк» щодо двох вищевказаних належних їй земельних ділянок за договорами оренди землі.

Однак вказувала, що не підписувала додаткових угод від 15.05.2015 року. З цих підстав листами від 12.10.2016 року вона повідомила відповідача про розірвання договору для уникнення конфліктних ситуацій, але відповіді не отримала.

Вважає, що згідно положень ст.ст. 202, 203, 207, 215 ЦК України, у тому числі з огляду на недотримання вимог закону щодо відповідності волевиявлення учасника правочину його внутрішній волі та вільного волевиявлення, додаткові угоди мають бути визнані недійсними.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 15 червня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсною додаткову угоду до договору оренди землі від 15.05.2015 року щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, площа 2,3310 га, до договору оренди землі від 01.06.2012 року.

Визнано недійсною додаткову угоду до договору оренди землі від 15.05.2015 року щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2, площа 2,3310 га до договору оренди землі від 18.12.2012 року.

Рішення суду вмотивоване тим, що додаткові угоди до договорів оренди землі підписані іншою особою від імені орендодавця, проте відомості про те, що ОСОБА_3 уповноважувала будь-кого на їх підписання у матеріалах справи відсутні.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржило ПП «ПСП Маяк», просило скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме залишення поза увагою суду того, що своїми діями орендодавець визнала умови договорів, підписаних її представником.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, згідно додаткової угоди до договору оренди землі від 15.05.2015 року (т. 1 а.с. 95) орендодавець ОСОБА_3 та орендар ПП "ПСП "Маяк" погодили продовжити строк оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, площа 2,3310 га, відповідно до договору оренди землі від 01.06.2011 року, зареєстрованого відділом Держкомзему у Семенівському районі Полтавської області 01.06.2012 року, до 31.05.2020 року; орендну плату визначено у розмірі 6 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки; визначено, що додаткова угода набирає чинності з дня її державної реєстрації і є невід'ємною частиною договору.

Згідно додаткової угоди до договору оренди землі від 15.05.2015 року (т. 1 а.с. 131) орендодавець ОСОБА_3 та орендар ПП "ПСП "Маяк" погодили продовжити строк оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2, площа 2,3310 га, відповідно до договору оренди землі від 18.12.2012 року, зареєстрованого відділом Держкомзему у Семенівському районі Полтавської області 18.12.2012 року, до 31.05.2020 року; орендну плату визначено у розмірі 6 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки; визначено, що додаткова угода набирає чинності з дня її державної реєстрації і є невід'ємною частиною договору.

Право оренди за додатковими угодами зареєстровано 11.07.2015 року реєстраційною службою Семенівського районного управління юстиції Полтавської області, номери записів про інше речове право (право оренди земельної ділянки) 10377866 та 10377833 відповідно.

Висновком експерта № 2070 від 05.12.2017 року (т. 1 а.с. 223-235) встановлено, що підписи у графі "Орендодавець підпис" і першої (т. 1 а.с. 95), і другої (т. 1 а.с. 131) спірних додаткових угод виконано не ОСОБА_3, а іншою особою.

Факт підписання додаткової угоди іншою особою, а не орендодавцем, визнається відповідачем.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що спірні додаткові угоди є недійними, оскільки такий висновок узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини.

Згідно з положеннями частини другої та третьої статті 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, а волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 237 ЦК України передбачено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Згідно з частиною третьої цієї ж статті представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що додаткові угоди від 15 травня 2015 року були підписані невстановленою особою. Відомості про те, що ОСОБА_3 доручала будь-якій особі діяти від її імені під час укладення додаткових угод, у матеріалах справи відсутні.

Статтею 241 ЦК України встановлено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Отже, стаття 241 ЦК України презюмує наявність у представника певного обсягу повноважень, належним чином та у встановленому порядку наданих йому особою, яку він представляє, а також встановлює випадки й умови набуття чинності правочином, вчиненим від імені довірителя його представником, коли останній перевищив обсяг наданих йому повноважень. За таких обставин ця норма ЦК України не може бути застосована до правовідносин, коли правочин укладений від імені особи іншою особою, яка взагалі не була уповноважена на таке представництво і не мала жодних повноважень діяти від імені свого довірителя, а отже, не могла їх і перевищити.

Колегія суддів достовірно встановила, що ОСОБА_3 не уповноважувала нікого на підписання спірних додаткових угод, а тому доводи апелянта про те, що власниця земельних ділянок схвалила додаткові угоди від 15 травня 2015 року, оскільки була повідомлена представником про її укладення та отримувала орендну плату за договором оренди після її укладення, є помилковими та свідчать про помилкове тлумачення положень статті 241 ЦК України.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «ПСП Маяк» залишити без задоволення.

Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 15 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: --//-- О.Ю. Кузнєцова

Судді --//-- Т.О. Кривчун

--//-- С.М. Бондаревська

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: О.Ю. Кузнєцова