Постанова

Іменем України

18 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 405/12540/13-ц

провадження № 61-32902 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Олійник А. С., Ступак О. В., Усика Г. І. (суддя-доповідач)

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк»,

відповідач - ОСОБА_2,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський АкціонернийБанк» в особі уповноваженої особи на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 травня 2017 року у складі колегії суддів:

Черненко В. В., Потапенка В. І., Кіселика С. А.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

На обгрунтування позовних вимог зазначало, що 26 березня 2008 року між

Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк»), правонаступником якого є

ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», та ОСОБА_7 укладено кредитний договір № 144/2008/СІ, за умовами якого позичальнику надано кредитні кошти у розмірі 250 000,00 грн на строк до 26 березня 2018 року на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, 26 березня 2008 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Цимбаревич Л. Ю., зареєстрований в реєстрі за № 853, предметом якого є нежиле приміщення зі всіма об'єктами, функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 68,45 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 вересня 2010 року у справі № 2-6750/10 задоволено позов ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за договором кредиту. Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» 308 583,22 грн заборгованості за договором кредиту, 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1700 грн судового збору.

Посилаючись на те, що несплачена заборгованість ОСОБА_7 за кредитним договором станом на 12 листопада 2013 року становить 346 481,07 грн, з яких: 237 496 грн - заборгованість за кредитом, 89 674,59 - заборгованість за відсотками по кредиту, 3 325,00 грн - комісія, 15 985,48 - штраф,

позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежиле приміщення зі всіма об'єктами, функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 68,45 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Літвіновою Л. В. 14 березня 2018 року за реєстровим № 647, встановити спосіб реалізації майна шляхом продажу його на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, встановити початкову ціну майна на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна на час проведення виконавчих дій; за рахунок коштів, виручених від реалізації майна, задовольнити вимоги

ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» у сумі 348 301,07 грн.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 квітня

2014 року позов ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» задоволено.

Звернуто стягнення на нежиле приміщення зі всіма об'єктами, функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 68,45 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Літвіновою Л. В. 14 березня 2018 року за реєстровим № 647, шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна на час проведення виконавчих дій. За рахунок коштів, виручених від реалізації майна, задовольнити вимоги ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за кредитним договором № 144/2008/СІ від 26 березня 2008 року у сумі 348 301,07 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю заборгованості позичальника за кредитним договором № 144/2008/СІ від 26 березня 2008 року, з урахуванням несплачених процентів за користування кредитом, комісій та інших платежів, що передбачені умовами договору, у розмірі 346 481,07 грн станом на 12 листопада 2013 року, у зв'язку з чим у іпотекодержателя виникло право на задоволення вимоги за основним зобов'язанням у межах фактичної суми заборгованості позичальника за рахунок предмета іпотеки, а тому позовні вимоги ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» є обгрунтованими.

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 травня 2017 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3, як особи, яка не брала участь у справі, заочне рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 квітня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову

ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 квітня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 30 серпня

2012 року, у справі № 2-288/11 за позовом ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки, вже вирішено вимоги банку про звернення стягнення на предмет іпотеки - нежиле приміщення, зі всіма об'єктами, функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 68,45 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом його продажу на прилюдних торгах в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_7 перед ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за кредитним договором

№ 144/2008/СІ від 26 березня 2008 року в сумі 308 583,22 грн, а тому оскільки позивач повторно звернувся з вимогами про звернення стягнення щодо того ж предмету іпотеки та між тими ж сторонами, наявні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк».

У касаційній скарзі, поданій до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у червні 2017 року, ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи на ліквідацію

ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» просило скасувати рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 травня 2017 року та направити справу на новий апеляційний розгляд.

Касаційна скарга мотивована тим, що скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд належним чином не дослідив положення долученого до матеріалів справи іпотечного договору від 26 березня 2008 року, згідно умов якого іпотекодавцем ОСОБА_2 надано певні гарантії щодо предмета іпотеки, зокрема, що при переході права власності на предмет іпотеки повністю або частково до іншої особи іпотека є дійсною для набувача; крім того не витребував та не дослідив матеріали кредитної справи, зокрема не перевірив чи надавав згоду чоловік іпотекодавця на передачу в іпотеку нерухомого майна, а тому без встановлення зазначених обставин, оскаржуване рішення апеляційного суду не можна вважати законним та обгрунтованим.

У жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення (відзив) ОСОБА_3 на касаційну скаргу, обгрунтовані тим, що встановивши, що питання про звернення стягнення на предмет іпотеки у рамках розгляду судом спору за участю тих же сторін і з тим же предметом уже було вирішено заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 квітня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від

30 серпня 2012 року, яким задоволено вимоги банку про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_7 перед

ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за кредитним договором №144/2008/СІ від 26 березня 2008 року, а тому апеляційний суд обгрунтовано відмовив у задоволенні позову, оскільки діюче законодавство виключає можливість подвійного звернення стягнення на предмет іпотеки за тотожних обставин за участю одних і тих же сторін.

Відповідно до статті 388 ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня

2017 року, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

01 червня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 26 березня 2008 року між

ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є

ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», та ОСОБА_7 укладено кредитний договір № 144/2008/СІ, за умовами якого позичальнику надано кредитні кошти у розмірі 250 000,00 грн на строк до 26 березня 2018 року на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, 26 березня 2008 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Цимбаревич Л. Ю., зареєстрований в реєстрі за № 853, предметом якого, згідно пункту 2.1. зазначеного договору, є нежиле приміщення зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 68,45 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 розташоване на земельній ділянці, яка згідно Витягу з бази даних автоматизованої системи ведення земельного кадастру, належить територіальній громаді м. Кіровограда.

Пунктом 4.1.6. іпотечного договору передбачено, що у разі порушення позичальником зобов'язання за кредитним договором чи іпотекодавцем зобов'язань за цим договором, а також інших обов'язків іпотекодавця/позичальника, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 вересня 2010 року у справі № 2-6750/10 задоволено позов ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за договором кредиту. Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» 308 583,22 грн заборгованості за договором кредиту станом на 01 квітня 2010 року, 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1700 грн судового збору.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 144/2008/СІ від

26 березня 2008 року, станом на 12 листопада 2013 року заборгованість позичальника становить 346 481,07 грн, з яких: 237 496,00 грн - кредит; 89 674,59 грн - відсотки; 3 325,00 грн - комісія, 15 985,48 грн - штраф.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», апеляційний суд виходив з того, що питання про звернення стягнення на предмет іпотеки - нежиле приміщення зі всіма об'єктами, функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 68,45 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 вже вирішено за наслідками розгляду справи за позовом ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за яким заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 квітня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 30 серпня 2012 року у справі № 2-288/11 звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежиле приміщення, зі всіма об'єктами, функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею

68,45 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 що належить іпотекодавцю ОСОБА_2, переданого іпотекодержателю за іпотечним договором від 26 березня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Цимбаревич Л. Ю., реєстровий № 853, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_7 за кредитним договором №144/2008/СІ від 26 березня 2008 року перед

ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в сумі 308 583,22 грн. Встановлено початкову ціну реалізації предмету іпотеки в розмірі не менше ринкової вартості, визначеної державною виконавчою службою через експертну оцінку.

З такими висновками судів попередніх інстанцій погодитись на можна, оскільки суди їх дійшли внаслідок неправильного застосування норм процесуального права.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 квітня 2012 року, залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від

30 серпня 2012 року у справі № 2-288/11 набрало законної сили.

Наявність зазначеного судового рішення свідчить про те, що банк скористався своїм правом на задоволення позовних вимог за кредитним договором №144/2008/СІ від 26 березня 2008 року, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, що унеможливлює повторне пред'явлення у спорі за участю тих же сторін з тим же предметом вимог про звернення стягнення на один і той же предмет іпотеки.

Відповідно до статті 14 ЦПК України 2004 року судові рішення є обов'язковими для виконання на всій території України.

Згідно частини другої статті 223 ЦПК України 2004 року після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, грунтується на правових наслідках набрання рішенням суду законної сили.

Європейський суд з справ людини у рішеннях від 25 липня 2002 року у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України» та від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» зазначав, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Закриття провадження у справі - це одна з форм закінчення розгляду цивільної справи без винесення рішення суду у зв'язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов'язує неможливість подальшого судового розгляду справи.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 205 ЦПК України 2004 року, перелік яких є вичерпним.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Підстави та предмет позову у справі, у якій ухвалено оскаржуване судове рішення, є тотожними підставам та предмету позову у справі № 2-288/11, в якій ухвалено рішення прозвернення стягнення на предмет іпотеки, яке набрало законної сили.Суб'єктний склад сторін (позивач та відповідач) у даній справі - ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_2, а також предмет іпотеки є одним і тим самим.

Проте, суд апеляційноїінстанцій, встановивши, що позовні вимоги

ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 26 березня

2008 року,укладеним на забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_7 за кредитним договором №144/2008/СІ від 26 березня 2008 року, вже були предметом судового розгляду, у порушення вимог статті 205 ЦПК України

2004 року,не вирішив питання про закриття провадження у справі, а помилково повторно розглянув заявлені вимоги, дійшовши висновку про їх необгрунтованість.

Згідно пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити заяву без розгляду у відповідній частині.

За змістом частини першої статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 400 ЦПК України передбачено, що суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення або неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнюючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що судові рішення першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись статтями 255, 409, 414 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» задовольнити частково.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 квітня

2014 року та рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 травня 2017 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: В. А. Стрільчук

Судді: В. О. Кузнєцов

А.С. Олійник

О.В. Ступак

Г.І. Усик