Провадження №2-в/428/13/2018
УХВАЛА

26 вересня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі: головуючого судді - Журавель Т.С., при секретарі - Андрусишин Н.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, надіслані Верховним Судом, про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 422/2214/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на земельну ділянку, -

встановив:

На адресу Сєвєродонецького міського суду Луганської області матеріали Верховного суду про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 422/2214/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на земельну ділянку.

Ухвалою Верховного Суду від 27.06.2018 року постановлено направити до Сєвєродонецького міського суду Луганської області копії матеріалів касаційного провадження №61-22076ск18 у справі №432/2214/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на земельну ділянку для вирішення питання про відновлення втраченого провадження. З тексту вказаної ухвали вбачається, що з відповіді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18.12.2014 року № 23195/14-вих на запит Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вбачається, що надсилання справи №432/2214/13-ц до касаційного суду є неможливим, оскільки до Сєвєродонецького міського суду Луганської області вказана справа з Стахановського міського суду Луганської області не передавалася.

Заінтересовані особи в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали, надіслані Верховним Судом, суд вважає, що зібраних матеріалів достатньо для відновлення втраченого провадження, з огляду на наступне.

З наданих документів, вбачається, що рішенням Стахановського міського суду Луганської області від 17.05.2013 року у справі №432/2214/13-ц позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, про визнання право власності на земельну ділянку задоволені повністю та визнано за ОСОБА_1, право власності на земельну ділянку площею 0,0988га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: вул. Молокова, 17/2, м. Стаханов Луганської області.

Рішенням Апеляційного суду Луганської області від 25.04.2014 року апеляційну скаргу прокурора м. Стаханова Луганської області задоволено. Рішення Стахановського міського суду Луганської області від 17 травня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на земельну ділянку відмовлено.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасників справи або за ініціативою суду.

Зі статті 493 ЦПК України вбачається, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; 4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до статті 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

На думку суду, загальновідомим є той факт, що будівля Стахановського міського суду Луганської області, яка знаходиться за адресою: 94000, Луганська область, м. Кадіївка, вул. Б.Хмельницького, 37, станом на 26.09.2018 року знаходиться на території, яка не контролюється органами влади України, що дає суду підстави вважати втраченим судове провадження по цивільній справі № 432/2214/13-ц.

Враховуючи те, що суду надана копія рішення Стахановського міського суду Луганської області від 17.05.2013 року у цивільній справі № 432/2214/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на земельну ділянку та копія рішення Апеляційного суду Луганської області від 25.04.2014 року, суд вважає, що є підстави для часткового відновлення втраченого провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 258-260, 353, 488, 489, 491, 493, 494 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Відновити втрачене судове провадження по цивільній справі № 432/2214/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в частині:

- повного тексту рішення Стахановського міського суду Луганської області від 17.05.2013 року, який складається з наступного:

«Справа № 432/2214/13-ц

Провадження №2/432/1061/2013

ОСОБА_2 міський Суд

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2013 р.

Суд у складі: Судді Євтіфієв В.М.;

Секретаря Божко Т.О.;

За відсутності позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 міської ради, яки заявили про розгляд справи за їх відсутності;

розглянув у відкритому судовому засіданні, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, про визнання право власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач вказав, земельна ділянка площею 0,0988га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: вул. Молокова, 17/2, м. Стаханов, належить на праві приватної власності його бабусі ОСОБА_3, 1940р.н., на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2006р.

14.01.2010р. ОСОБА_3 померла. Позивач єдиний спадкоємець після смерті бабусі, прийняв у встановленому законом порядку спадщину. Разом з тим, під час оформлення нотаріусом документів на спадщину, було з'ясовано, що ОСОБА_3 за період свого життя не оформила та не отримала державний акт на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: вул. Молокова, 17/2, м. Стаханов. У зв'язку з цим позивач отримав у спадщину лише житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: вул. Молокова, 17/2, м. Стаханов.

З приводу викладених обставин позивачем на підставі вимог ст.373, 1218, 1225 ЦК України заявляються вимоги:

- визнати за ОСОБА_1, право власності на земельну ділянку площею 0,0988га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: вул. Молокова, 17/2, м. Стаханов Луганської області.

Відповідач заперечень суду не надав.

Позивач на позові наполягав, що вказав в наданих суду заяві.

Дослідивши та оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, судом встановлені наступні факти та обставини:

Між сторонами діють правовідносини щодо власності.

Предметом позовних вимог є право позивача відповідно до вимог ст.1225 ЦК України.

Згідно частини 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 Цивільного процесуального кодексу України визначено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає доведеним, що земельна ділянка площею 0,0988га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: вул. Молокова, 17/2, м. Стаханов, належить на праві приватної власності бабусі позивача ОСОБА_3, 1940р.н., на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2006р. за реєстраційним №2-3770, що підтверджується копією свідоцтва.

14.01.2010р. ОСОБА_3 померла, згідно до свідоцтва про смерть.

Позивач єдиний спадкоємець після смерті бабусі, прийняв у встановленому законом порядку спадщину. Разом з тим, ОСОБА_3 за період свого життя не оформила та не отримала державний акт на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: вул. Молокова, 17/2, м. Стаханов. У зв'язку з цим позивач отримав у спадщину лише житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: вул. Молокова, 17/2, м. Стаханов, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16.08.2012р. №2-1554, згідно копії. Тому, земельна ділянка площею 0,0988га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: вул. Молокова, 17/2, м. Стаханов, яка належала ОСОБА_3, фактично не може бути успадкована, оскільки відсутні належні правовстановлюючі документи на це майно.

Проте, право власності померлої ОСОБА_3 на земельну ділянку було зареєстроване, тобто існувало, що підтверджується довідкою управління Держземагенства в м. Стаханові Луганської області від 28.03.2013р. №435, а тому згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статей 1225 ЦК України і 131 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель га споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.1225 ЦК до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Отже, сукупність по справі доказів та встановлених обставин дає підстави суду відповідно до вказаних норм Закону, для задоволення позовних вимог в частині визнання право власності на нерухоме майно за позивачем.

Керуючись ст.ст. 4,10,15,60,88,212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, про визнання право власності на земельну ділянку задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на земельну ділянку площею 0,0988га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: вул. Молокова, 17/2, м. Стаханов Луганської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня його проголошення або отримання копії рішення особами, які беруть участь у справі але не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: В.М.Євтіфієв»

- повного тексту рішення Апеляційного суду Луганської області від 25.04.2014 року, який складається з наступного:

«Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_4

Доповідач - Маляренко І.Б.

Справа № 432/2214/13-ц

Провадження № 22ц/782/1185/14

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області у складі:

Головуючого: Маляренко І.Б.,

Суддів: Яреська А. В., Максюти І.О.

За участю секретаря: Булгакової М.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луганську цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора м. Стаханова Луганської області

на рішення Стахановського міського суду Луганської області від 17 травня 2013 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 14.01.2010 року померла його бабуся ОСОБА_3, після смерті якої він як єдиний спадкоємець прийняв спадщину в установленому законом порядку. Зокрема, він отримав у спадщину житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: м. Стаханов, вул. Молокова, 17/2.

Проте під час оформлення документів у нотаріуса виявилось, що ОСОБА_3 за життя не оформила та не отримала державного акту на земельну ділянку площею 0.0988 га, на якій розташований вищезазначений будинок.

Вважаючи, що спірна земельна ділянка належала ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2006 року, реєстраційний № 2-3770, просив суд задовольнити позов.

Рішенням Стахановського міського суду Луганської області від 17 травня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, за ним визнано право власності на земельну ділянку площею 0.0988 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: вул. Молокова, 17/2 м. Стаханов Луганської області.

В апеляційній скарзі прокурора м. Стаханова Луганської області ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову у звязку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає скарги такими, що підлягають задоволенню частково.

Так, статтею 213 ЦПК України встановлено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається із матеріалів справи, 14.01.2010 року померла ОСОБА_3, якій на праві власності належав жилий будинок, розташований на земельній ділянці площею 0.0988 га за адресою: вул. Молокова, 17/2 м. Стаханов Луганської області.

ОСОБА_1 своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, отримав Свідоцтво на спадщину на жилий будинок у порядку спадкування.

Що стосується земельної ділянки, то у видачі відповідного Свідоцтва йому було відмовлено із посиланням на те, що спадкодавець за життя не оформила та не отримала державного акту на неї.

Згідно із наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2006 року, реєстраційний № 2-3770, спадкове майно, отримане ОСОБА_3 у спадщину після смерті ОСОБА_5, складається із земельної ділянки площею 0.0988 га, розташованої у м. Стаханові, вул. Молокова,17/2.

Довідкою Управління Держземагентства у м. Стаханові Луганської області засвідчено, що спірна земельна ділянка зареєстрована за гр..ОСОБА_3, знаходиться у приватній власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2006 року, реєстраційний № 2-3770, Державний акт нею отримано не було.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не взяв до уваги наступного.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: 1) ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельну ділянку; 2) виготовлення технічної документації на земельну ділянку; 3) визначення меж земельної ділянки в натурі; 4) погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; 5) одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; 6) реєстрації права власності на земельну ділянку.

У випадку недотримання зазначених вимог спадкодавцем право власності на земельну ділянку у нього не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування.

Апелянтом надано суду апеляційної інстанції відповідь того ж Управління Держземагентства у м. Стаханові Луганської області (а.с. 36), згідно з якою ОСОБА_3 22.10.2007 року надала до Управління земельних ресурсів у м. Стаханові Свідоцтва про право на спадщину за законом, цей документ було зареєстровано у Журналі реєстрації цивільно-правових угод та проставлено відмітку про це на Свідоцтві.

Тобто, будь-яких дій з вищезазначених ОСОБА_3 здійснено не було, а відтак земельна ділянка не належала їй на праві власності, а тому не входить до складу спадщини.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не ґрунтується на матеріалах справи і вимогах закону.

Згідно з ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права…

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 303,307,309,316 ЦПК України,

колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора м. Стаханова Луганської області задовольнити.

Рішення Стахановського міського суду Луганської області від 17 травня 2013 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на земельну ділянку відмовити.

Рішення набирає чинності негайно, але протягом 20 днів може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді:»

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Т. С. Журавель