233 № 233/1132/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/Мотивоване/

20 вересня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого - судді Наумик О.О., за участі секретаря Аллік Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівці цивільну справу № 233/1132/18 за позовом Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» (представник ОСОБА_1Є.) до ОСОБА_2 (представники ОСОБА_3, ОСОБА_4А.), Фермерського Господарства «Щедрий Лан» (представник ОСОБА_5В.), третя особа Костянтинівська районна державна адміністрація Донецької області (представник ОСОБА_6І.), - «про визнання недійсним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації»,

В С Т А Н О В И В:

22.03.2018 р. ОСОБА_7 «АПК-Інвест» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ФГ «Щедрий Лан» та просить:

- визнати недійсним з моменту укладання Договір оренди землі від 07.12.2017 р., укладений між ОСОБА_2 та Фермерським Господарством «Щедрий Лан» щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,62 га, кадастровий номер :38:000:0031, яка розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області;

- скасувати запис про державну реєстрацію права оренди, яке виникло на підставі договору оренди землі від 07.12.2017 р., укладеного між ОСОБА_2 та Фермерським Господарством «Щедрий Лан» щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,62 га, кадастровий номер :38:000:0031, яка розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, пославшись на таке:

Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДН №158905 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки загальною площею 7,62 га, яка розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області. Цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

25.05.2012 р. між ОСОБА_7 «АПК-Інвест» та ОСОБА_2 було укладено Договір оренди землі, зареєстрований у відділі Держкомзему у Костянтинівському районі Донецької області, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 25.05.2012 р. вчинено запис №02169.

Термін дії договору до 25.05.2032 р.

23.01.2018 р. ОСОБА_7 «АПК-Інвест» було отримано лист ФГ «Щедрий Лан» в особі Голови ФГ ОСОБА_8 щодо укладення договорів оренди землі між ФГ «Щедрий Лан» та ОСОБА_2 Предметом даного договору є земельна ділянка, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_7 «АПК-Інвест» відповідно до умов Договору оренди від 25.05.2012 р.

З моменту укладання Договору оренди від 25.05.2012 р. по теперішній час земельна ділянка не вибувала з орендного користування ОСОБА_7 «АПК-Інвест». На теперішній час вона засіяна та використовується ОСОБА_7 «АПК-Інвест» за призначенням.

Відповідно до п.35 Договору оренди від 25.05.2012 р. підставами для його припинення є: закінчення строку, на який його було укладено; придбання Орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідація юридичної особи Орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Також п.36 Договору оренди від 25.05.2012 р. передбачено, що дія Договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою Сторін; за рішенням суду на вимогу однієї зі Сторін внаслідок невиконання другою Стороною обовязків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Однак, жодної з вищезазначених підстав для припинення або дострокового розірвання Договору оренди від 25.05.2012 р. не виникало, жодних письмових змін або доповнень щодо припинення користування земельною ділянкою між ОСОБА_7 «АПК-Інвест» та ОСОБА_2 не підписувалося. Жодних претензій або інших повідомлень від ОСОБА_2 щодо повернення їй земельної ділянки не надходило.

Більш того, з дати укладення договору та станом на дату подання позовної заяви ОСОБА_7 «АПК-Інвест» систематично, сумлінно та в повному обсязі виконує взяті на себе зобовязання, у тому числі щодо сплати орендної плати.

Договір оренди від 25.05.2012 р., укладений між ОСОБА_7 «АПК-Інвест» та ОСОБА_2, зареєстрований у відділі Держкомзему у Костянтинівському районі Донецької області.

До закінчення строку дії Договору оренди від 25.05.2012 р. ОСОБА_2 та ФГ «Щедрий Лан» уклали Договір оренди на ту ж саму земельну ділянку та зареєстрували його у Костянтинівській районній державній адміністрації Донецької області.

Вважає, що укладення Договору оренди землі щодо земельної ділянки, яка перебуває в орендному користуванні ОСОБА_7 «АПК-Інвест», є порушенням права орендаря самостійно господарювати на землі, передбаченого ст.25 Закону України «Про оренду землі» та ст.410 ЦК України.

Позовна вимога про скасування державної реєстрації права оренди є похідною вимогою від вимоги про визнання недійсним договору оренди, оскільки обидві позовні вимоги повязані між собою підставою виникнення.

Отже, вважає, що Договір оренди землі, укладений між ОСОБА_7 «АПК-Інвест» та ОСОБА_2, є чинним, а Договір оренди землі, укладений між ОСОБА_2 та ФГ «Щедрий Лан», суперечить вимогам цивільного законодавства, порушує права позивача, як орендаря, що є підставою для визнання його недійсним та скасування його державної реєстрації.

Ухвалою суду від 30 травня 2018 року відкрите провадження у цивільній справі.

Представник позивача ОСОБА_7 «АПК-Інвест» у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити у повному обсязі, за підстав, викладених у позовній заяві (а.с.3-4), відповіді на відзив (а.с.81-83) та у запереченнях на додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву (а.с.120-121) :

Щодо доводів відзиву представника відповідача ОСОБА_3 про начебто неподання Позивачем доказів проведення державної реєстрації договору оренди, укладеного 25.05.2012 р. між Позивачем та Відповідачем-1 (далі -Договір).

Позивачем долучено до матеріалів справи та у Позивача наявний в оригіналі договір оренди землі, укладений 25.05.2012 р. між Товариством та ОСОБА_2

На четвертому аркуші вказаного договору міститься відмітка про його державу реєстрацію, здійснену 25.05.2012 р. за №02169 за підписом посадової особи, що здійснила державну реєстрацію, та печаткою уповноваженого органу.

Проставлення відмітки на примірнику договору оренди, виходячи з ч.1 п.2.8 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого Наказом Держкомзему України 02.07.2003 № 174 та чинного на час виникнення спірних правовідносин, - є фінальною стадією проведення процедури державної реєстрації та є неможливим без попереднього здійснення передбаченого законодавством комплексу дій.

А отже, наявність вказаної відмітки із усіма передбаченими складовими (номер запису, дата реєстрації, підпис та печатка державного реєстратора) є єдиним можливим доказом факту проведення державної реєстрації відповідно до положень діючого станом на дату проведення державної реєстрації законодавства.

Більше того, вказана відмітка є достатнім доказом, що беззаперечно підтверджує зазначений факт, та за її наявності виключається необхідність отримання та надання будь-яких інших доказів, що опосередковано підтверджують/спростовують факт державної реєстрації.

Відповідач-1 зазначає, що оскільки згідно з отриманим 11.12.2017 р. витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - ДРРПНМ) право оренди у ДРРПНМ зареєстровано не було, то державна реєстрація фактично не відбулась.

Проте із вказаним висновком погодитись не можна, оскільки в такому випадку має місце виключно невідображення відомостей Державного земельного кадастру у ДРРПНМ, що свідчить про недоліки у роботі програмного забезпечення органів публічної влади, а не про відсутність державної реєстрації договору як такої.

За таких обставин, покладання на Позивача наслідків, що виникають з недоліків роботи певних програмних продуктів або посадових осіб органів публічної влади, є незаконним.

Відповідач-1 у власному відзиві поміж інше зазначає, що вважає Договір оренди землі, укладений 25.05.2012 р. між ОСОБА_7 «АПК-ІНВЕСТ» та ОСОБА_2 недійсним відповідно до ст.215 ЦК України.

Правомірність здійснення державної реєстрації, відмітка про проведення якої міститься на договорі оренди між ОСОБА_7 «АПК-ІНВЕСТ» та ОСОБА_2, на думку Позивача, презумується законодавцем (ст.204 ЦК), оскільки в даному випадку державну реєстрацію необхідно розглядати саме як правочин.

Отже, встановлюватись недійсність правочину у судовому порядку має виключно за заявою конкретних осіб та з підстав, визначених діючим законодавством (ч.1 ст.13 ЦПК).

Таким чином, на думку Позивача, твердження про недійсність правочину, яке не реалізоване в рамках, у спосіб та у порядку, визначеному процесуальним законодавством, взагалі не підлягає розгляду та не може прийматися до уваги судом.

Крім того, ознайомившись із отриманим 12.06.2018 р. відзивом представника Відповідача-1, Позивач вбачає наявність підстав для визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_2 та ФГ «ЩЕДРИЙ ЛАН», крім тих, що вже викладені вище.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі» (далі - Закон), істотною умовою договору оренди землі, зокрема, є положенням про строк дії договору.

У п.6 оспорюваного договору визначено, що його укладено строком на 10 років.

У п.40 цього ж договору визначено, що він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Отже строк дії договору, з огляду на приписи статті 638 ЦК, є істотною умовою договору і має відраховуватись від дати його укладання, якщо інше не узгоджено сторонами в самому договорі.

На примірнику договору, наданому представником Відповідача-1 в якості додатку до відзиву, відсутня дата його укладання, що свідчить про недотримання сторонами істотної умови, визначеної в п.15 Закону, а саме - строку дії договору.

Викладене свідчить про недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, що відповідно до ст.215 ЦК є підставою для визнання правочину недійсним, та про неспроможність доводів Відповідача-1, які містяться у відзиві представника останнього - ОСОБА_3

По-друге, щодо доводів відзиву представника відповідача ОСОБА_5 про начебто визнання Позивачем факту законного перебування земельної ділянки, відносини з приводу оренди якої є предметом розгляду даної справи, в оренді ФГ «ЩЕДРИЙ ЛАН».

В якості доказу до відзиву Відповідача-2 долучено копію акту тимчасового обміну земельними ділянками від 27.04.2018 р., який, як зазначає Відповідач-2, укладено між ОСОБА_9 та ОСОБА_10, який, на думку Відповідача-2, діє від імені та в інтересах ОСОБА_7 «АПК-ІНВЕСТ».

Разом з тим, Позивач звертає увагу, що викладені у відзиві Відповідача-2 твердження не відповідають дійсності, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.203 ЦК, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Згідно з відомостями, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, Статуту ОСОБА_7 «АПК-ІНВЕСТ», наказу про переведення віл 20.03.2010 р. та ст.47 Закону України «Про господарські товариства», єдиною особою, яка уповноважена представляти ОСОБА_7 «АПК-ІНВЕСТ» у правовідносинах з третіми особами та особою, яка має право вчиняти дії від імені ОСОБА_7 «АПК-ІНВЕСТ» без довіреності, у тому числі підписувати договори (правочини), є генеральний директор Товариства - ОСОБА_11.

Генеральний директор ОСОБА_11 не підписував від імені ОСОБА_7 «АПК-ІНВЕСТ» будь-яких документів стосовно обміну земельними ділянками з ФГ «Щедрий Лан» та не уповноважував довіреностями жодних осіб на виконання зазначених дій.

Більше того, крім ОСОБА_10, зазначений ОСОБА_12 підписаний фізичною особою - громадянином ОСОБА_8

Позивач зазначає, що ОСОБА_7 «АПК-ІНВЕСТ» не відомо про речові права на земельну ділянку, належну, зокрема, ОСОБА_2, фізичної особи - ОСОБА_8

Будь-які посилання на зв'язок ФГ «Щедрий Лан», його прав та інтересів із правовідносинами, які регулюються наданим ОСОБА_12, у визначеному документі відсутні.

За таких обставин, акт тимчасового обміну земельними ділянками від 27.04.2018 р., наданий Відповідачем-2 в якості доказу, є нікчемним з огляду на положення ст.ст.203,215 ЦК, оскільки укладений особами (від кожної зі сторін), які не мали необхідного обсягу цивільної дієздатності, та відповідно до положень ст.216 ЦК, не створює жодних юридичних наслідків.

З огляду на приписи ст.ст.77 ч.1, 78 ч.2, 79, 89 ч.1 ЦПК України, акт тимчасового обміну земельними ділянками від 27.04.2018 р., наданий Відповідачем-2 в якості доказу, є неналежним, недопустимим та недостовірним доказом, оскільки не містить інформацію щодо предмета доказування, не може підтверджувати чи спростовувати обставини справи та не дає можливість їх встановити.

В свою чергу, твердження про начебто визнання Позивачем факту законного перебування земельної ділянки, відносини з приводу оренди якої є предметом розгляду даної справи, в оренді ФГ «ЩЕДРИЙ ЛАН», є неспроможними, необгрунтованими та не визнаються Позивачем.

Таким чином, кожне із викладених у відзивах положень є необгрунтованим, не підтверджується фактичними обставинами справи та/або належними доказами, а тому жодним чином не виключає заявлених Позивачем позовних вимог та не спростовує того факту, шо оспорюваний договір оренди землі суперечить вимогам цивільного законодавства, порушує права ОСОБА_7 «АПК-ІНВЕСТ» як Орендаря, що відповідно до ст.ст.203,215 ЦК є підставою для визнання його недійсним.?

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог в повному обсязі, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі за підстав, аналогічних викладеним у відзиві на позов (а.с.45-50):

25 травня 2012 року між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_7 «АПК- ІНВЕСТ», був укладений договір оренди землі, на земельну ділянку загальною площею 7,62 га, кадастровий номер №:38:000:0031, яка знаходиться на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області

Відповідно до п.41 Договору оренди землі зазначено, що цей Договір набирає чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації.

З огляду на приписи ст.ст.210 ч.1 ЦК України, ст.ст.6,18 Закону України «Про оренду землі» (у редакції до 08.08.2012 р.), ст.125,126 ч.5 Земельного кодексу України (у редакції до 05.08.2012 р.), Порядку ведення Поземельної книги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1021 (який втратив чинність 01.01.2013 р.), що діяли на момент укладення договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 «АПК- ІНВЕСТ», істотними умовами державної реєстрації договору оренди землі були:

-відкриття Поземельної книги у паперовому та електронному вигляді;

-проведення державної реєстрації земельної ділянки;

-внесення відповідних відомостей до Книги записів у паперовому та електронному вигляді з зазначенням дати внесенням запису та присвоєнням реєстраційного номеру.

У матеріалах, доданих до позовної заяви, інформація щодо відкриття Поземельної книги та державної реєстрації земельної ділянки у паперовому та електронному вигляді, а також інформація про внесення запису до Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі у паперовому та електронному вигляді, яка належить ОСОБА_2 на 25.05.2012 р. - день державної реєстрації договору оренди землі укладеного між нею та ОСОБА_7 «АПК-ІНВЕСТ», відсутня.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2012 №1051, не зареєстровані.

Належних письмових доказів щодо підтвердження факту проведення державної реєстрації договору оренди землі від 25.05.2012 р. укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 за №02169, зокрема витягу або інформаційної довідки (п.31 Порядку ведення Поземельної книги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1021 (який втратив чинність 01.01.2013 р.) стороною позивача не надано.

Крім того, як вбачається з доданої до позовної заяви копії договору оренди землі від 25.05.2012 р., укладеному між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 «АПК-ІНВЕСТ», він начебто зареєстрований у відділі Держкомзему у Костянтинівському районі Донецької області за №02169, про що свідчить відмітка та печатка зазначеного відділу.

Але, відповідно до Указу Президента України «Про Державне агентство земельних ресурсі України» від 08.04.2011 р. № 445/2011, та постанови Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2011 року № 974 «Про утворення територіальних органів Державного агентства земельних ресурсів», що набрала чинності 26 вересня 2011 року, було утворено органи Державного агентства земельних ресурсів, до компетенції яких, станом на 25.05.2012 р., входило проведення державної реєстрації договорів оренди землі.

Таким чином, відмітка на договорі оренди землі від 25.05.2012 р. про те, що «Договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Костянтинівському районі Донецької області», та наявність печатки цього Відділу не свідчать про те, що договір пройшов державну реєстрацію, яку на той час повинно було проводити Державне агентство земельних ресурсів, а не відділ Держкомзему.

Вважає, що вищезазначений договір оренди землі не пройшов відповідну державну реєстрацію, як це передбачалося законодавством України, яке діяло на момент укладення вищезазначеного договору оренди землі, та є недійсним відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України.

05.12.2017 р. відповідач ОСОБА_2 отримала витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, згідно з яким відомості про обмеження у використанні земельної ділянки площею 7,6200 га, кадастровий номер №:38:000:0031 не зареєстровані, а саме договір оренди землі укладений між нею та ОСОБА_7 «АПК-ІНВЕСТ» від 25.05.2012 р. державну реєстрацію не пройшов, як це було передбачено п. 41 даного договору та ст.18 Закону України «Про оренду землі» у редакції, що діяла на час його укладення. Тому, право оренди на зазначену земельну ділянку у ОСОБА_7 «АПК-ІНВЕСТ» не виникло.

З огляду на вимоги ст.41 Конституції України, ст.ст. 316,317,319,373 ЦК України у відповідача ОСОБА_2 не було ніяких перешкод розпоряджатися належною їй на праві власності земельною ділянкою на свій власний розсуд, то вона скористалася цим правом та уклала договір оренди землі з ФГ «Щедрий Лан», який в свою чергу 07.12.2017 р. був зареєстрований відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Оскільки на сьогоднішній день договір оренди землі, укладений між ОСОБА_2 та ФГ «Щедрий Лан», є дійсним, а державна реєстрація права оренди земельної ділянки проведена відповідно до діючого законодавства України, то підстав для визнання його недійсним, а також скасування запису про державну реєстрацію права оренди не має.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі за підстава, викладених у «додаткових поясненнях до відзиву на позовну заяву» (а.с.104-105):

Станом на травень 2012 року, з огляду на приписи діючого на той час законодавства (ст.ст.18,20 Закону України "Про оренду землі", ст.ст.1, 3, 4 п.д, 5, 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", Прикінцеві і перехідні положення Закону № 1878-VІ "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України") право оренди земельної ділянки повинно було бути зареєстроване у відповідному Державному реєстрі територіальними органами земельних ресурсів, а не лише проведена державна реєстрація договору оренди.

На договорі оренди землі від 25 травня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 "АПК-ІНВЕСТ" міститься відмітка про його реєстрацію у відділі Держкомзему у Костянтинівському районі.

Однак, у відповідному Державному реєстрі прав, право оренди за вказаним договором не зареєстровано.

Так згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (інформаційна довідка № 12941914) зазначена земельна ділянка зареєстрована 01.08.2005 р. Управлінням Держгеокадастру у Костянтиніському районі Донецької області. Будь-які записи у відповідних Державних реєстрах до 07.12.2017 р. (дати реєстрації права оренди за договором з ФГ "ОСОБА_13 лан") відсутні.

Крім того, при підписанні договору між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 "АПК-ІНВЕСТ" також в порушення ст.ст.15,17 Закону України "Про оренду землі", ст.640 ЦК України не були дотримані умови складання відповідного акту приймання-передачі об'єкта оренди.

Як наслідок відсутності належним чином складеного акту приймання-передачі об'єкта оренди - договір між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 "АПК- ІНВЕСТ" є неукладеним та таким, що не утворює правових наслідків.

Відсутність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстру Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, записів щодо укладеного договору оренди між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 "АПК- ІНВЕСТ" чи будь-яких обтяжень (обмежень) надавало повне право ОСОБА_2 укладати будь-які правочини відносно свого майна - земельної ділянки.

Представник відповідача ФГ «Щедрий Лан» ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі за підстав, аналогічних викладеним у відзиві на позов (а.с.68-69):

05.12.2017 р. при отриманні ОСОБА_2 витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку їй стало відомо, що її земельна ділянка в оренді не перебуває, інформація про обмеження, обтяження та існування інших договорів оренди відсутня.

У зв'язку з цим у ОСОБА_2 не було ніяких перешкод розпоряджатися цією земельною ділянкою на свій власний розсуд, як це передбачено чинним законодавством України.

Так. вона уклала договір оренди землі з ФГ «Щедрий Лан», який 07.12.2017 р.у був зареєстрований відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", пп.6 п.2 ч.1 ст.4 якого передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Крім того, 27.04.2018 р. між ОСОБА_7 «АПК-Інвест», в особі директора департамента ОСОБА_14 з однієї сторони, та ОСОБА_8 був проведений тимчасовий обмін площ земельних ділянок на загальну площу 99,8911 га, з метою оптимізації роботи ОСОБА_7 «АПК- Інвест» на полях Миколайпільської сільської ради, про що свідчить акт тимчасового обміну земельних ділянок від 27.04.2018 р.

В зазначений обмін включена і земельна ділянка № 356, площею 7,62 га (кадастровий номер :38:000:0031), розташована на полі № 70, що належить ОСОБА_2, яка перебуває в оренді у ФГ «Щедрий Лан». Тобто, своїми діями ОСОБА_7 «АПК-Інвест» фактично визнала факт законного перебування вищевказаної земельної ділянки в оренді ФГ «Щедрий Лан».

Вважає, що оспорюваний договір оренди землі є дійсним, а державна реєстрації права оренди земельної ділянки проведена відповідно до діючого законодавства України, та підстав для визнання його недійсним, а також скасування державної реєстрації не має.

Представник третьої особи Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області, - ОСОБА_6, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.112-114, 117-119), будь-яких пояснень щодо позову або відзиву з викладенням своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову суду не надав.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №158905, виданого на підставі розпорядження голови Костянтинівської райдержадміністрації №295 від 24.06.2005 р. та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 51, є власником земельної ділянки площею 7,62 га, розташованої за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, Миколайпільська сільська рада (а.с.8).

Згідно з інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, право власності на земельну ділянку кадастровий номер :38:000:0031, площею 7,62 га, що розташована за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, Миколайпільська сільська рада, належить ОСОБА_2 (а.с.25).

25.05.2012 р. між ОСОБА_2, як орендодавцем, та ОСОБА_7 «АПК-Інвест», як орендарем, був укладений Договір оренди землі, відповідно до якого ОСОБА_2 надає, а ОСОБА_7 «АПК-Інвест» приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 7,62 га ріллі кадастровий номер :38:000:0031 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, строком на 20 років (а.с.5,6).

Пунктом 41 зазначеного Договору оренди землі передбачено, що договір набирає чинності після його підписання Сторонами та державної реєстрації.

За актом приймання-передачі земельної ділянки (а.с.7) ця земельна ділянка її власником ОСОБА_2 була передана орендарю ОСОБА_7 «АПК-Інвест» в особі його генерального директора ОСОБА_11

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, право оренди земельної ділянки загальною площею 7,62 га ріллі кадастровий номер :38:000:0031 строком дії на 10 років зареєстровано за Фермерським господарством «ОСОБА_13 дар», орендодавець ОСОБА_2 (а.с.64).

Підставою внесення такого запису стало укладення між власником земельної ділянки ОСОБА_2 і Фермерським господарством «ОСОБА_13 дар» відповідного договору (без номеру і дати укладення) оренди цієї земельної ділянки (а.с.62-63).

Позивач, оспорюючи вищевказаний Договір оренди землі, укладений між ОСОБА_2 та ФГ «Щедрий Лан», вказує на те, що він суперечить вимогам цивільного законодавства, порушує права позивача, як орендаря земельної ділянки за Договором від 25.05.2012 р., що за ст.ст. 203, 215 ЦК України є підставою для визнання його недійсним та скасування державної реєстрації права оренди.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, судом враховане таке.

За приписами ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлено законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відповідно до статей 125, 126 ч.5 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення у позивача права оренди земельної ділянки) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. ОСОБА_7 оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Розділом ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 11 лютого 2010 року № 1878-VІ «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» № 1878-VІ встановлено, що до 1 січня 2012 року (9 грудня 2011 року дію вказаної норми продовжено до 1 січня 2013 року), державна реєстрація, зокрема договорів оренди земельних ділянок проводиться територіальними органами земельних ресурсів.

Згідно з ч.1 п.2.8 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Держкомзему України 02.07.2003 р. №174, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.07.2003 р. за № 641/7962, оператор (реєстратор) здійснює видачу та реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та видачу договорів оренди (суборенди) землі. Видача державного акта на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договору оренди (суборенди) землі супроводжується внесенням запису про державну реєстрацію до відповідних розділів книги реєстрації. При цьому оператор (реєстратор) відображає дані державної реєстрації на всіх примірниках державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди (суборенди) землі.

Суд не зважає на доводи сторони відповідача щодо недійсності договору оренди землі від 25.05.2012 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 «АПК-Інвест» як такі, що спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами:

ОСОБА_12 договору оренди землі від 25.05.2012 р. між ОСОБА_2, як орендодавцем, та ОСОБА_7 «АПК-Інвест», як орендарем (а.с.5-6), на якому міститься відмітка про його державну реєстрацію 25.05.2012 р. за № 02169 за підписом посадової особи, що здійснила державну реєстрацію, та печаткою уповноваженого органу Відділу держкомзему у Костянтинівському районі Донецької області;

ОСОБА_12 приймання-передачі земельної ділянки, згідно з яким ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_7 «АПК-Інвест» прийняло земельну ділянку, кадастровий номер :38:000:0031, площею 7,62 га (а.с.7);

ОСОБА_12 Додатку до договору оренди землі щодо ротації культур на земельній ділянці, кадастровий номер :38:000:0031, площею 7,62 га, за підписом сторін Договору (а.с.7 зв.),

ОСОБА_12 платіжних доручень та видаткових касових ордерів про внесення ОСОБА_7 «АПК-Інвест» плати за договором оренди землі від 25.05.2012 р. (а.с.10-24), згідно з якими останній платіж внесений орендарем 19.12.2017 р. після реєстрації права оренди належної ОСОБА_2 земельної ділянки за ФГ «ОСОБА_13 лан».

Дотепер земельна ділянка, кадастровий номер :38:000:0031, обробляється ОСОБА_7 «АПК-Інвест», що підтверджено стороною відповідача.

Зазначене свідчить, що Договір оренди землі від 25.05.2012 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 «АПК-Інвест», який пройшов державну реєстрацію згідно із діючим на той час порядком, є чинним, не припиненим, не розірваним, та не визнаним недійсним. Отже, право ОСОБА_7 «АПК-Інвест» на орендовану земельну ділянку є порушеним.

З огляду на наведене, суд не приймає до уваги доводи сторони відповідача щодо правомірності оспорюваного договору через недійсність укладеного 25.05.2012 р.між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 «АПК-Інвест» договору оренди землі, а також з огляду на ту обставину, що недійсність цього договору у законодавчо визначений спосіб не визнано.

Статтею 27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

За таких обставин, договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :38:000:0031, площею 7,62 га, укладений між ОСОБА_2 та ФГ «Щедрий Лан», право оренди за яким зареєстровано 07.13.2017 р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Костянтинівською районною державною адміністрацією Донецької області, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 23842171, слід визнати недійсним.

Частиною 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У звязку із визнанням недійсним оспорюваного Договору оренди землі, запис про державну реєстрацію права оренди, яке виникло на підставі цього Договору, слід скасувати.

Отже, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Тож позовні вимоги слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.259, 263-265, 141 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» (ідентифікаційний код юридичної особи 34626750, місцезнаходження за адресою: 85325, Донецька область, Покровський район, с. Рівне, вул. Шопена, 1-а)

до ОСОБА_2 (паспорт серії ВЕ №782953, виданий Дружківським МВ УМВС України в Донецькій області 21 травня 2002 року, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1),

Фермерського господарства «Щедрий Лан» (ідентифікаційний код юридичної особи 38998604, місцезнаходження за адресою: 84200, АДРЕСА_1),

третя особа Костянтинівська районна державна адміністрація Донецької області (ідентифікаційний код юридичної особи 05420103, місцезнаходження за адресою: 85143, Донецька область, Костянтинівський район, село Іллінівка, вул. Адміністративна, буд. 42/3), -

«про визнання недійсним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації» - задовольнити.

Визнати недійсним з моменту укладання Договір оренди землі між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Щедрий Лан» щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,62 га, кадастровий № :38:000:0031, розташованої на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, скасувавши запис від 07.12.2017 р. про державну реєстрацію права оренди за цим Договором.

Стягнути з ОСОБА_2 та Фермерського господарства «Щедрий Лан» на користь Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» судові витрати по сплаті судового збору по 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя