Справа № 727/6503/18
Провадження № 2/727/1337/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Вальчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення розміру часток у майні спільної сумісної власності , -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом відповідачів про визначення розміру часток у майні спільної сумісної власності посилаючись на те, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №831814, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01475, земельна ділянка за кадастровим номером :18:003:0121, загальною площею 0,0305 га з цільовим призначенням 02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по вулиці Сторожинецька, №144 м. Чернівці, належить на праві спільної власності їй, її матері ОСОБА_6 та відповідачам.

10.10.2017 року її мати ОСОБА_6 померла.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на частку земельної ділянки.

Вона, як донька померлої та спадкоємиця першої черги за законом, звернулася до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою нотаріуса від 06.06.2018 року їй було відмовлено, оскільки не визначена частка спадкодавця у праві спільної сумісної власності на землю.

За життя ОСОБА_6 не здійснила виділ належної їй частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку.

А тому просила визначити розмір часток співвласників у спільній сумісній власності на земельну ділянку в тому числі і за померлою та припинити право спільної сумісної власності.

Позивачка та її представник в судове засідання не зявилися, від представника надійшла письмова заява, в якій вона просила суд справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, звернулися з письмовими заявами, в яких просили суд справу розглянути у їх відсутність та не заперечували проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, а тому, суд вважає, за можливе розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає, за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером :18:003:0121, загальною площею 0,0305 га з цільовим призначенням 02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по вулиці Сторожинецька, №144 м. Чернівці, належить на праві спільної власності позивачці ОСОБА_1, ОСОБА_6 та відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №831814, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01475 (а.с.6-7).

ОСОБА_6 померла 10 жовтня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.15).

Позивачка ОСОБА_1, як донька померлої та спадкоємиця першої черги за законом, звернулася до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_7 з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_6, однак постановою від 06.06.2018 року їй було відмовлено,оскільки не визначена частка спадкодавця у праві спільної сумісної власності на землю (а.с.16-18).

Згідно зі ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Частиною першою ст.1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за виданою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до пунктів 4 та 6 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення (виділення) частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні таких часток істотне значення має встановлення їх розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавців, так і після відкриття спадщини.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Приписами ч.2 ст.370 ЦК України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно ст. 89 Земельного кодексу України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до пункту 3.4 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Субєкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Згідно із пунктом 17 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 р. частка субєкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що належить визначити розмір часток кожного зі співвласників у спільній власності на земельну ділянку по вулиці Сторожинецька, №144 м. Чернівці та припинити право спільної сумісної власності, задовольнивши позовні вимоги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 355, 370, 372, 1218, 1225, 1226, 1297 ЦК України, ст.ст. 86, 89 ЗК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 89, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визначити, що розмір часток у спільній власності на земельну ділянку за кадастровим номером :18:003:0121, загальною площею 0,0305 га з цільовим призначенням 02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по вулиці Сторожинецька, №144 м. Чернівці, становить:

- за ОСОБА_6, яка померла 10 жовтня 2017 року, у розмірі 1/6 частки земельної ділянки;

- за ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частки земельної ділянки;

- за ОСОБА_2 у розмірі 1/6 частки земельної ділянки;

- за ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частки земельної ділянки;

- за ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частки земельної ділянки;

- за ОСОБА_5 у розмірі 1/6 частки земельної ділянки.

Припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку за кадастровим номером :18:003:0121, загальною площею 0,0305 га з цільовим призначенням 02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по вулиці Сторожинецька, №144 м. Чернівці.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Апеляційного суду Чернівецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: