Справа № 297/2924/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 липня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Берегівського районного суду від 02 травня 2018 року (у складі судді Гецка Ю.Ю.) за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Берегівське лісове господарство» про припинення дії, яка порушує право, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у грудні 2017 р.

Після уточнення позовних вимог у квітні 2018 р. (а.с.32-40) просив:

-припинити дію, яка порушує його право, повернувши йому папку «Штатний розпис 2017 року» з первинними документами, після виходу на роботу;

-визнати незаконними дії і бездіяльність посадової особи підприємства директора ДП «Берегівський лісгосп»ОСОБА_3, та вирішити питання розподілу судових витрат.

На обґрунтування позовних вимог указав, що під час його перебування у відпустці, директор ДП «Берегівське лісове господарство» вилучив із його робочого столу папку з первинними документами «Штатний розпис 2017 року» та «Аукціон». Останню папку згодом було йому повернуто, а папку «Штатний розпис 2017 року», попри неодноразові вимоги, не повернуто дотепер. Указані дії директора зумовлюють порушення його законних прав та інтересів і здійснюються для звільнення його з роботи.

Ухвалою Берегівського районного суду від 02 травня 2018 р. провадження у вказаній цивільній справі було зупинено до набрання рішенням суду законної сили в цивільній справі № 297/377/18 за позовом ОСОБА_2 до ДП «Берегівське лісове господарство» про поновлення на роботі.

ОСОБА_2 просить скасувати цю увалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Доводить про неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права. Указує, що поданий ним позов про поновлення на роботі (цивільна справа №297/377/18) не має нічого спільного зі спірними правовідносинами в цій цивільній справі. Зазначає, що суд у постановленій ухвалі не вказав, як саме повязані між собою указані цивільні справи, в чому полягає взаємозвязок предметів указаних цивільних справ і в чому саме полягає обєктивна неможливість розгляду цієї справи до набрання рішенням законної сили в справі про поновлення на роботі. Вважає, що вирішення спору в цивільній справі про поновлення позивача на роботі не може вплинути на результати розгляду цієї цивільної справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, із таких мотивів.

Суд першої інстанції під час постановлення ухвали керувався обєктивною неможливістю розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішення в іншій справі (п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України). Суд постановив зупинити провадження у цій справі до вирішення цивільної справи за позовом ОСОБА_2 про поновлення на роботі.

Апеляційний суд не погоджується зі таким висновком суду першої інстанції через його невідповідність нормам процесуального права.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Відповідно до ст.210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів із дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції").

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Як видно з матеріалів справи, предметом позову цивільної справи №297/377/18 є поновлення ОСОБА_2 на посаді головного економіста відділу економіки, обліку і звітності ДП «Берегівське ЛГ», а предметом позову в цій цивільній справі є визнання незаконними дій та бездіяльності посадової особи (директора) відповідача з питань вилучення і повернення документів.

Суд першої інстанції, зупиняючи провадження не вказав, у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду цієї справи до розгляду іншої цивільної справи (про поновлення на роботі).

Ініціюючи з власної ініціативи зупинення провадження у справі, суд мав навести обґрунтовані докази та обставини того, що ці два спори є взаємоповязаними і без вирішення цивільного спору про поновлення на роботі, не можливо вирішити спір про визнання незаконними дій та бездіяльності посадової особи. А сама лише наявність іншого судового спору з однаковими сторонами не може слугувати підставою для зупинення провадження у справі.

Фактично зупинення провадження у справі, яке по суті здійснене без належної процесуальної підстави, порушує право людини на розгляд її справи у строки, встановлені процесуальним законом.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про зупинення провадження у справі через відсутність процесуальних підстав для такого зупинення.

Керуючись п.3 ч.1 ст.161, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.382,384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

2.Ухвалу Берегівського районного суду від 02 травня 2018 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

4.Повне судове рішення складено 06 липня 2018 р.

Судді: