У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Шепетко І.О.,

за участі секретаря Бота О.І.,

прокурора Ніроди М.В.,

представника Ужгородської міської ради ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Керівника Ужгородської міської прокуратури в інтересах Виконавчого комітету Ужгородської міської ради до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості зі сплати пайової участі у створені і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Ужгорода,-

В С Т А Н О В И В:

Керівник Ужгородської міської прокуратури в інтересах Виконавчого комітету Ужгородської міської ради звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з вищезазначеним позовом

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.12.2017 року відкрито провадження у вказаній справі.

У судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про повернення позовної заяви, посилаючись на те, що позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності. Зазначає, що заявлений позов не стосується інтересів держави, а стосується інтересів Виконкому, оскільки спір виник з приводу договірних правовідносин, які існують між ОСОБА_3 та Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради. Вважає, що відсутні законні підстави для звернення прокуратури в інтересах Виконкому Ужгородської міської ради. Крім того, обставини, які наведені щодо неналежного здійснення Виконкомом своїх повноважень також відсутні, а представництво в суді інтересів інших юридичних осіб - не відноситься до функцій прокуратури.

У судовому засіданні прокурор та представник Ужгородської міської ради заперечували проти повернення позовної заяви. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що позов поданий прокурором в порядку ст. 56 ЦПК України, оскільки Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради неналежними чином виконуються свої повноження, що полягає в тому, що останнім не були вжиті заходи щодо стягнення із ОСОБА_3 до місцевого бюджету грошових коштів в сумі 19 806,16 грн., зокрема не предявлено позову, що може призвести до пропуску строку позовної давності, а також може завдати шкоди інтересам держави, а також те, що у Виконавчого комітету Ужгородської міської ради відсутні кошти на сплату судового збору.

Суд заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з позовною заявою, приходить до наступних висновків

Підстави для здійснення прокурором представництва держави в суді визначені у ч. 3 та 4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, прокурор звертаючись до суду з позовом в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва. Відповідно, наявність одного факту порушення інтересів держави недостатньо для здійснення представництва прокурором інтересів держави в суді. Таке право, в тому числі право подавати позов, прокурор має лише, якщо орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження.

Прокурором не обґрунтовано наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в особі Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, оскільки, до матеріалів позову не надано доказів щодо нездійснення або неналежним чином здійснення Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради відповідних повноважень, віднесених до її компетенції, а саме по собі не предявлення позову не свідчить про таке. Крім того, Виконавчий комітет Ужгородської міської ради не ліквідований, є органом місцевого самоврядування, а тому, здатний самостійно представляти свої інтереси в суді. Щодо посилання прокурора на те, що у Виконавчого комітету Ужгородської міської ради відсутні кошти на оплату судового збору, то зазначене також не може бути підставою для представництва інтересів прокурором, оскільки відповідно до норм ЦПК України, позивач може звернутися до суду з клопотанням про відстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях відстоює позицію про можливість участі прокурора у справі тільки за наявності на це підстав. Зокрема, Європейський суд у низці справ роз'яснював, що одна лише участь («активна» чи «пасивна») прокурора або іншої співмірної посадової особи може розглядатися як порушення п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Мартіні проти Франції» від 12.04.2006 року). Оскільки, прокурор, висловлюючи думку з процесуального питання, займає одну зі сторін спору, його участь може створювати для сторони почуття нерівності (рішення в справі «Кресс проти Франції» від 07.06.2001 року). Підтримка прокуратурою однієї зі сторін, безумовно, може бути виправданою за належних обставин, наприклад, зокрема, коли захисту потребують державні інтереси.

Відтак, саме лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що недоотримання коштів Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради зачіпає інтереси держави, не достатньо для прийняття судом цієї позовної заяви, оскільки, за змістом ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після встановлення судом правових підстав для представництва.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.

Оскільки, прокурор, який подав позовну заяву, не має повноважень на ведення справи, позовну заяву слід залишити без розгляду.

При цьому, суд роз'яснює, що згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Керівника Ужгородської міської прокуратури в інтересах Виконавчого комітету Ужгородської міської ради до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості зі сплати пайової участі у створені і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Ужгорода - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом пятнадцяти днів у порядку ст. 354 ЦПК України.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4