Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №310/4139/13 Головуючий у 1 інстанції Дністрян О.М.
Провадження № 22-ц/778/573/18 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника - ОСОБА_4 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 жовтня 2017 року у справі за заявою керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області про виправлення помилки у виконавчому листі, виданому Бердянським міськрайонним судом Запорізької області 14.12.2016 року по цивільній справі № 310/4139/13-ц за позовом Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави до Бердянської міської ради, ОСОБА_3, Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області про скасування рішення, визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, скасування запису про його державну реєстрацію та повернення земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року Керівник Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області звернувся до суду з заявою про виправлення помилки у виконавчому листі, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01.03.2016р. у справі №310/4139/13-ц задоволено позовні вимоги Бердянського місцевого прокурора Запорізької області в інтересах держави та зобов'язано ОСОБА_3 повернути земельну ділянку вартістю 420, 84 грн. №467/1 площею 0, 1169 га, розташовану в ОСК «Гроно» в м. Бердянськ Запорізької області територіальній громаді міста Бердянська.

З метою виконання судового рішення у цій справі 14.12.2016р. Бердянським міськрайонним судом видано виконавчий лист №310/4139/13-ц щодо зобов'язання ОСОБА_3 повернути вищезазначену земельну ділянку територіальній громаді міста Бердянськ. Під час ознайомлення з матеріалами відповідного виконавчого провадження та необхідністю здійснення виконавчих дій встановлено, що стягувачем у виконавчому документі зазначена Бердянська міжрайонна прокуратура з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері (вул. Перемоги, 4 м.Бердянськ, Запорізька область, 71118). Але стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Відповідно до резолютивної частини вищезазначеного рішення суду земельну ділянку зобов'язано повернути територіальній громаді міста Бердянськ, тобто, в цій частині рішення суду ухвалено на користь територіальної громади міста Бердянськ. Згідно Конституції України від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення у межах Конституції і законів України. При цьому з положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вбачається, що представництво територіальної громади та здійснення від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, покладено на органи місцевого самоврядування, зокрема, міські ради. Таким чином, органи прокуратури не можуть представляти інтереси територіальної громади міста Бердянськ в правовідносинах пов'язаних з володінням, користуванням, розпорядженням земельними ділянками цієї територіальної громади, дане представництво згідно з Законом покладено на Бердянську міську раду Запорізької області. Натомість в силу п. 6 ч. 6 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ч. 1 ст. 14 Закону України «Про виконавче провадження» прокурор є учасником виконавчого провадження при виконанні рішень у справі, в якій прокурором здійснювалося представництво інтересів держави в суді. Статус сторони виконавчого провадження прокурор, який здійснював представництво в силу вищевказаних вказаних Законів, не може отримати. При цьому статус стягувача у виконавчому провадженні прокуратура (її органи) може отримати лише у разі постановления судом рішення на користь неї як юридичної особи (наприклад, при стягнення витрат зі сплати судового збору). Отже, у виконавчому листі № 310/4139/13-ц від 14.12.2016р. допущено помилку в частині визначення належного стягувача. Замість «Бердянська міжрайонна прокуратура з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері» ним в силу вищевказаних норм закону є територіальна громада м. Бердянська в особі Бердянської міської ради Запорізької області (пл. Єдності (І Бердянської ради), 2м. Бердянськ, Запорізька область, 71162, ). Також у зв'язку з помилковістю визначення за прокурором статусу стягувача, належний стягувач - Бердянська міська рада - не може скористатися правами, якими наділена тільки сторона виконавчого провадження, а саме: на роз'яснення рішення суду, на встановлення чи зміну способу і порядку його виконання. Так, під час примусового виконання даного рішення суду з'ясовано, що саме Бердянська міська рада відмовляється від прийняття земельної ділянки на виконання рішення суду через знаходження на ній збудованих за час володіння споруд. Таким чином, саме Бердянській міській раді не зрозумілий подальший порядок виконання рішення суду, проте через невірне визначення її статусу у виконавчому листі та відповідно - провадженні, остання вказаними правами скористатись не може. Просив суд виправити помилку у виконавчому листі в частині зазначення сторони стягувача, вказавши правильно - «територіальна громада м. Бердянськ в особі Бердянської міської ради».

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 жовтня 2017 року заяву задоволено.

Виправлено помилку у виконавчому листі, виданому Бердянським міськрайонним судом Запорізької області 14.12.2016 року по цивільній справі № 310/4139/13-ц, а саме: замість помилково зазначеного стягувача - «Бердянська міжрайонна прокуратура з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері Бердянська місцева прокуратура», правильно зазначити стягувача - «Територіальна громада м. Бердянськ в особі Бердянської міської ради» (пл. Єдності (І Бердянської ради), 2, м. Бердянськ, Запорізька область, 71162, ).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_3 в особі представника - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, що приймаються судами у справах, які розглядаються в порядку цивільного, адміністративного та господарського судочинства, стягувачем виступає державний орган, за позовом якого судом прийнято відповідне рішення. Тому виконавчий лист повністю відповідає вимогам ч.1 ст. 369 ЦПК України та вимогам Закону України «Про виконавче провадження», будь-якої помилки судом не вчинено. Також вважає, що за змістом заяви «про виправлення помилки» заявник звернувся до суду з заявою «про заміну стягувача у виконавчому провадженні». Процедура заміни стягувача у виконавчому провадженні передбачена у приписах ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» та передбачає заміну стягувана виключно у випадках - вибуття одної із сторін провадження та заміна відбувається на її правонаступника, а заявником не надано суду жодного документа, який би підтверджував правонаступництво Бердянської міської радою за Бердянським міжрайонним прокурором. Також вважає, що заявником пропущено строк на звернення з також заявою, оскільки згідно виконавчого листа № 310/4139/13-ц, строк пред'явлення його для виконання сплинув 09.07.2016р., з заявою до суду про виправлення помилки в.о. керівника прокурора звернувся 20.09.2017р., тобто поза межами строку пред'явлення виконавчого листа до виконання. Також вважає, що виконуючий обов'язку керівника місцевої прокуратури не має повноважень на звернення з такою заявою до суду в силу приписів ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру». Також судове рішення за своїм змістом зобов'язує ОСОБА_3 повернути земельну ділянку територіальній громаді міста Бердянська, тобто, судом визначена особа, яка повинна прийняти від боржника виконання - територіальна громада. Зобов'язання боржника передати майна іншій особі, є фактично зміною рішення суду по суті. Просили суд відмовити у задоволенні заяви повністю.

Керівник Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області надав суд відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права. Просить ухвалу суду першої інстанції у цій справі залишити без змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 березня 2016 року по справі №310/4139/13-ц задоволено позовні вимоги Бердянського місцевого прокурора Запорізької області в інтересах держави та, зокрема, зобов'язано ОСОБА_3 повернути земельну ділянку вартістю 420,84 грн. №467/1 площею 0,1169 га, розташовану в ОСК «Гроно» в м. Бердянськ Запорізької області, межі якої визначені в державному акті на право власності на землю Серії НОМЕР_1, виданому ОСОБА_3, територіальній громаді міста Бердянська.

На виконання вищезазначеного судового рішення судом було видано виконавчий лист №310/4139/13-ц щодо зобов'язання ОСОБА_3 повернути земельну ділянку територіальній громаді міста Бердянська. При цьому стягувачем у виконавчому листі було зазначено - Бердянська міжрайонна прокуратура з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері, Бердянська місцева прокуратура.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що у виконавчому листі помилково зазначено в якості стягувача - Бердянська міжрайонна прокуратура з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері, Бердянська місцева прокуратура - хоча відповідно до рішення суду земельна ділянка підлягає поверненню територіальній громаді міста Бердянська.

Під час примусового виконання даного рішення суду з'ясовано, що саме Бердянська міська рада відмовляється від прийняття земельної ділянки на виконання рішення суду через знаходження на ній збудованих за час володіння споруд (лист № 01-4306/48 від 12.07.2017р.), тобто саме Бердянській міській раді не зрозумілий подальший порядок виконання рішення суду, проте через невірне визначення її статусу у виконавчому листі та відповідно - провадженні, остання указаними правами скористатись не може.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначається, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, яка знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи

Положеннями ч. 1 ст. 5 Конституції України носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Статтею 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення у межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

При цьому з положень ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вбачається, що представництво територіальної громади та здійснення від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, покладено на органи місцевого самоврядування, зокрема, міські ради.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що статус стягувача у виконавчому провадженні прокуратура (її органи) може отримати лише у разі постановлення судом рішення на користь неї як юридичної особи, органи прокуратури не можуть представляти інтереси територіальної громади міста Бердянська в правовідносинах пов'язаних з володінням, користуванням, розпорядженням земельними ділянками цієї територіальної громади, оскільки дане представництво згідно з Законом покладено на Бердянську міську раду Запорізької області.

Колегія суддів встановила, що судом з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про необхідність виправлення помилки у виконавчому листі.

Доводи апеляційної скарги про те, що прокурором не вірно обрано спосіб захисту є безпідставними, оскільки судовим рішенням у справі №310/4139/13, виходячи з принципу обов'язковості виконання судових рішень, передбаченого ст.. 129-1 Конституції України, вже захищенні державні інтереси та права територіальної громади міста Бердянська як належного власника земельної ділянки, тобто особи права якої підлягають фактичному поновленню. Проте, у виконавчому документів допущено помилку.

Доводи апеляційної скарги про те, що прокурор в своїй заяві фактично змінити рішення по суті, так як виправлення помилки призведе до передачі майна іншій особі - не територіальній громад, а Бердянській міській раді, є хибними виходячи з наступного.

Вкидання судового рішення в частині передачі земельної ділянки здійснюється на користь територіальної громади в особі відповідної міської ради, що має статус юридичної особи, та є представником громади в силу Закону.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а ухвала суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника - ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 жовтня 2017 рокуу цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 17 липня 2018 року.

Головуючий:

Судді: