Справа № 766/8430/17
12 грудня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.,
за участю секретаря Смоленській Ю.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію,
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку.
За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 є споживачем послуг з централізованого опалення, які надає позивач ПАТ «Херсонська ТЕЦ» за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідачі добровільно виплачувати заборгованість відмовляються.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області №766/3138/17 від 30.03.2017 року відмовлено у прийнятті заяви ПАТ «Херсонська ТЕЦ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання (а.с.9).
Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитору) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною другою цієї статті зазначено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Відповідно до ч.3 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 28, 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічного обґрунтованих витрат на їх виробництво.
Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункові книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.
Судом встановлено, що позивач надає, а відповідач отримує послуги з теплопостачання, але в порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» належним чином не оплачує спожиті послуги, порушене право позивача на отримання належної плати за надані послуги підлягає судовому захисту.
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна судом встановлено, що в квартирі АДРЕСА_2, корп.2 ОСОБА_3 належить 1/4 частина, ОСОБА_2 1/4 частина, ОСОБА_1 1/2 частина.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з централізованого опалення за період з 01.04.2012 року по 03.09.2018 оку відповідно до часток їх власності, а саме: з ОСОБА_3 підлягає стягненню 4731,06 гривень, з ОСОБА_2 4731,06 гривень, з ОСОБА_1 9462,12 гривень.
Також, відповідно до ч.1, ч.2, п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Крім цього, у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати.
З урахуванням викладеного, суд дійшов переконання, що пропорційно з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1600,00 гривень, а саме: по 533,33 гривень.
Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 81, 133, 141, 259, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України, ст.ст.209, 526 ЦК України, суд
Позов Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію задовольнити.
Стягнути пропорційно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 гривень, а саме: по 533,33 гривень з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С.І.Майдан