Номер провадження: 22-ц/785/5490/18
Номер справи місцевого суду: 520/617/18
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я. В.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів - Сегеди С.М., Кононенко Н.А.

За участю секретаря- Ющак А.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5

-про усунення перешкод у користування квартирою, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:

В січні 2018 року позивачі звернулись до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користування квартирою, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Вимоги обґрунтувала тим, що на праві власності їм належить по 1/8 частині житлового будинку АДРЕСА_1 Відповідач є колишньою дружиною позивача ОСОБА_5, шлюб з яким розірвано у жовтні 2017р. Відповідач чинить перешкоди у користуванні будинком. Позивачі просять суд усунути перешкоди у користуванні будинком, шляхом визнання відповідача таким, що втратила право користування даним житловим приміщенням.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_5. просять суд скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2018 року та направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН

Заявники в апеляційній скарзі зазначають, що відповідачка ОСОБА_5 фактично проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_2, а не АДРЕСА_1; не є членом їх сім`ї, сумісне життя з нею неможливе та вони не малють можливості надати правовстановлюючі документи на будинок за адресою: АДРЕСА_2

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_5 та ОСОБА_3 отримали спадщину у вигляді по ? частини житлового будинку, що знаходиться за адресоюАДРЕСА_1 (а.с. 5, 11).

18 грудня 1999 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_5 , актовий запис №1167 (а.с.7).

Відповідно до довідки з відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області від 23.01.2018 року ОСОБА_5 зареєстрована з 24.05.2000 року в АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 27.10.2017р., яке набрало законної сили 7.11.2017р., шлюб між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем розірвано, після розірвання шлюбу відповідачу залишено прізвище «ОСОБА_5». Від шлюбу позивача ОСОБА_3 та відповідачки народилася дитина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу відповідач продовжує проживати у вказаному будинку, чим на думку позивачів, створює їм перешкоди у реалізації права власності.

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог у справі районний суд виходив з вимог ст.405 ч.2 ЦК України, а саме з того,що ОСОБА_5 є колишнім власником члена сім`ї, а тому припинення сімейних відносин не позбавляє її права користування займаним приміщенням.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 156 ЖК Української РСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

У відповідності до ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 фактично проживає у вказаному будинку з 2000 року, як член сім'ї чоловіка, зареєстрована у цьому будинку за згодою власників, в той час як шлюб між сторонами було розірвано лише у жовтні 2017 року, а тому районний суд дійшов правильного висновку, що припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє її права користування займаним приміщенням.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду І інстанції про відсутність підстав для визнання ОСОБА_5 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, оскільки припинення її сімейних відносин з власником будинку не позбавляє її права користування займаним приміщенням, в якому вона постійно проживає за згодою власників.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_5 - залишити без задоволення, рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Л.А. Гірняк

Судді: Н.А.Кононенко

С.М. Сегеда