Справа № 452/257/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"03" липня 2018 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Сенечина В.М.,

з участю секретаря Кухар О.П.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення отриманих як аванс грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення отриманих як аванс грошових коштів, посилаючись на те, що у вересні 2010 року він вирішив купити житловий будинок № 187 по вул. Східній в м. Самборі Львівської області у гр. ОСОБА_3 для чого дав їй під розписку аванс 3000 доларів США.

Позивач зазначає, що за ці кошти відповідачка повинна була до 1 березня 2011 року оформити документи на право власності на будинковолодіння та укласти із ОСОБА_1 договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки.

По домовленості із ОСОБА_3, позивач до серпня 2011 року кожного місяця сплачував їй по 1000 доларів США, а один раз 800 доларів США, і загалом сплатив 7800 доларів США, при цьому загальна вартість будинковолодіння становила 16000 доларів США.

Коли дружина позивача, яка на час домовленості про купівлю будинку була відсутня, відмовилась від купівлі, то ОСОБА_1 повідомив відповідачку про необхідність повернення грошей, однак ОСОБА_3 сказала, що потратила їх. Після неодноразових звернень та відмови відповідачки повернути 7800 доларів США, позивач у грудні 2015 року подав у Самбірський відділ поліції відповідну заяву про порушення кримінальної справи проти ОСОБА_3 Згідно постанови слідчого відділу поліції від 29 лютого 2016 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 закрито за відсутністю в її діях складу злочину, передбаченого ст. 190 КК України.

Так, як відповідачка не бажає повернути отримані кошти, то позивач просить ухвалити відповідне рішення про стягнення із ОСОБА_3 7800 доларів США та витрати за надання правової допомоги.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги, покликаючись на обставини зазначені у позовній заяві та додатково зазначив, що дружина у 2015 році повернулась із закордону і була проти купівлі будинку, у грудні цього року він остаточно зрозумів, що ОСОБА_3 не буде повертати йому кошти і тоді ж вирішив притягнути її до кримінальної відповідальності за шахрайство.

ОСОБА_3, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, повторно не зявилася у судове засідання, надіславши до суду письмове заперечення та відзив на позовну заяву, згідно яких заперечила проти позову зазначивши, що у вересні 2010 року ОСОБА_1 мав намір придбати житловий будинок № 187 по вул. Східній в

м. Самборі Львівської області, але ОСОБА_3 відмовилась так, як діяла за дорученням в інтересах ОСОБА_4, якому даний будинок повинен був перейти у власність в порядку спадкування.

Пізніше відповідачка погодилась на те, що ОСОБА_1 надасть їй 3000 доларів США для оформлення права власності на будинок в рахунок майбутнього платежу за договором купівлі-продажу будинку, про що була складена розписка.

Після цього, ОСОБА_3 віддала позивачу ключі від даного житлового будинку в якому проживали до жовтня 2011 року діти ОСОБА_1

20 жовтня 2010 року за рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_4 був визнаний власником будинку № 187 по вул. Східній в м. Самборі Львівської області, а у липні 2011 року вона зробила оцінку будинку для оформлення його продажі позивачу.

28 серпня 2011 року ОСОБА_1 відмовився купляти будинок та став вимагати повернення коштів на що ОСОБА_3 запропонувала повернення грошей частинами, але позивач наполягав на повернення усієї суми зразу.

Такі ж вимоги до неї ставили у 2012 році дружина позивача, а у 2015 році його син.

Відповідачка стверджує, що після цього хотіла продати будинок, та повернути гроші позивачу, але не знайшла покупця.

Крім того, ОСОБА_3 вказує на пропуск ОСОБА_1 строку давності звернення до суду з позовом.

Суд вважає можливим вирішення справи за відсутністю відповідачки на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши пояснення позивача та його показання як свідка, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Із розписки від 29 вересня 2010 року, протоколів допиту ОСОБА_3 від 21 грудня 2015 року, постанови слідчого СВ Самбірського відділу поліції від 27 лютого 2016 року про закриття кримінального провадження вбачається, що 29 вересня 2010 року між позивачем та відповідачкою був укладений попередній договір за яким вони домовились, що до 1 березня 2011 року ОСОБА_3 оформить документи про право власності на будинковолодіння

№ 187 по вул. Східній в м. Самборі Львівської області, та укладе договір купівлі-продажу цього будинку та земельної ділянки із ОСОБА_1

З метою виконання зобовязань, позивач передав відповідачці 3000 доларів США в рахунок суми вартості будинку, яка за домовленістю між ними мала становити 16000 доларів США, та пізніше помісячно сплачував до серпня 2011 року по 1000 доларів США, а один раз 800 доларів США, всього ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 7800 доларів США.

Із копії витягу про державну реєстрацію прав вбачається, що ОСОБА_4 став власником житлового будинку № 187 по вул. Східній в м. Самборі Львівської області з 9 листопада 2010 року.

Із копії договору оренди землі видно, що ОСОБА_4 з 6 липня 2012 року отримав в оренду земельну ділянку на якій розміщений житловий будинок № 187 по вул. Східній в

м. Самборі Львівської області.

Судом встановлено, що жодного договору купівлі-продажу житлового будинку між сторонами укладено не було, ОСОБА_3 не являлась власником вказаного вище будинку та земельної ділянки.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що оскільки договір купівлі-продажу будинку і земельної ділянки між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не укладався, а сторони домовлялись укласти його за певних умов в майбутньому, то передана відповідачці, яка не була власником даного майна, грошова сума 7800 доларів США, що за курсом НБУ станом на 3 липня 2018 року становить 204594 грн. є авансом, який підлягає поверненню позивачу.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України (справа № 6-176цс12).

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦПК України, за зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимог, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникло право предявити вимогу про виконання зобовязання.

Приймаючи до уваги те, що відповідачка на час отримання авансу не була власником будинковолодіння № 187 по вул. Східній в м. Самборі Львівської області, договір купівлі-продажу не укладався і конкретний строк за зобовязаннями не визначався, позивач відмовився від укладення такого договору і в грудні 2015 року звертався в правоохоронні органи з приводу шахрайства з боку відповідачки, суд приходить до висновку про те, що строк позовної давності звернення до суду ОСОБА_1 не пропущений.

Так, як позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі

500 грн. (а.с 18), то їх слід стягнути із відповідачки.

Керуючись ст. ст. 259, 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 204594 грн. отриманих як аванс грошових коштів та 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави 2045 грн. 94 коп. судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя