Справа № 476/422/18
Провадження № 2/476/182/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2018 року с.м.т. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Безкровної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В :

05.06.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що з 02.10.2004 року по 20.06.2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 28.03.2018 року за її позовом з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 920 грн. щомісяця, починаючи з 24.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Посилаючись на те, що визначений судом спосіб та розмір аліментів не дає можливості забезпечити нормальне існування дитини, просила суд змінити спосіб стягнення аліментів на утримання сина, визначений рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 28.03.2018 року, із твердої грошової суми в розмірі 920 грн., щомісяця, на 1/4 частину всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, по час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач направив до суду відзив у якому позовні вимоги не визнав, оскільки, на його думку, позивачкою не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які в сукупності свідчили б про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів.

Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

У ст. 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, з 02.10.2004 року по 20.06.2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а. с. 11).

З матеріалів справи слідує, що відповідач являється батьком неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 6).

Неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з позивачкою за адресою: с.м.т. Єланець, АДРЕСА_1 (а. с. 4-5).

Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 28.03.2018 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 920 грн., щомісяця, починаючи з 24.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. (а. с. 9-10).

Частинами 1, 3 ст. 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до положень ст.183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, суд враховує, що ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено, що у 2018 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є учнем 7-А класу Єланецької ОСОБА_4 ступенів. ОСОБА_3 харчується без пільг, вартість дітодня становить 12 грн. Також дитина щодня отримує додатковий перекус вартість якого становить 2,50 грн. Також позивачка сплачує щомісячні внески у шкільну та класну касу 10 грн. та 25 грн. відповідно (а. с. 55).

Крім того, ОСОБА_3 займається футболом у групі початкової підготовки другого року навчання, заклад приймає участь у районних, обласних та всеукраїнських змаганнях (а. с. 56).

Викладені обставини свідчать, що позивачка несе витрати на утримання сина, що зумовлені потребами в одязі, продуктами харчування, засобами гігієни, а також розвитку дитини. Розмір аліментів, які згідно рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 28.03.2018 року сплачує відповідач на утримання сина, є недостатнім для задоволення потреб дитини.

За такого, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів, які сплачує позивач на утримання сина, та визначення їх у частці від заробітку (доходу) батька відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України.

Разом із тим, при визначенні розміру аліментів на дитину, враховує матеріальний стан дитини та виникнення у позивачки витрат на дитину, що зумовлені потребами в одязі, продуктами харчування, засобами гігієни, розвитку дитини (а. с. 55-56), а також беручи до уваги те, що відповідач не перебуває на обліку в Єланецькому РЦЗ та інших центрах зайнятості як безробітний (а. с. 53), немає у власності земельної частки (паю), присадибної ділянки та земельної ділянки, призначеної для ведення особистого селянського господарства (а. с. 32, 57), на його утриманні знаходиться неповнолітня донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 30), суд вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 28.03.2018 року, із твердої грошової суми в розмірі 920 грн., щомісяця, на 1/5 частину всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Під час подачі позовної заяви позивачка звільнена від сплати судового збору, відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір". Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються згідно рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 28.03.2018 року, з ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, із твердої грошової суми в розмірі 920 (дев'ятисот двадцяти) грн., щомісяця, на 1/5 частину всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотирьох) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В. Чернякова