Справа № 178/241/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
04 жовтня 2018 року Криничанский районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого Цаберябого Б.М.,
при секретарі Янченко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.Кринички справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Новоселівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2, третя особа Криничанська державна нотаріальна контора, про визнання часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадщину за заповітом, -
Представник виконавчого комітету Новоселівської сільської ради в судове засідання не зявився, про день слухання справи сповіщений, повідомив суду просьбу справу розглянути без його присутності.
ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день слухання справи сповіщений.
Представник третьої особи в судове засідання зявився, про день слухання справи сповіщений.
У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не зявились.
Перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивачки мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що 19 вересня 2003 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом одруження серії 1-КИ № 198691, виданим 19 вересня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. 04 березня 2005 року в період шлюбу позивачка зі своїм чоловіком ОСОБА_3 в період шлюбу придбали в рівних частинах кожний житловий будинок у ОСОБА_4 що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Криничанської нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за №269. Відповідно до договору позивачка та ОСОБА_3, придбали по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Нова, 2 в с. Степанівка Криничанського району Дніпропетровської області.
19 травня 2009 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений секретарем Новоселівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 20, згідно якого заповів позивачці все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося.
Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 370 ЦК України, ст. 70 СК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. Згідно ч. 2 вказаної статті, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
За правилами ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, що перебував у власності іншої особи, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, переходить право власності на земельну ділянку, або її частину, без зміни її цільового призначення, Наведені обставини обумовлюють висновок суду про те, що спірні земельні ділянки с спільною сумісною власністю позивачки і її померлого чоловіка, розмір часток яких є рівним - по 1/2 частині кожного, і до спадкового майна, охопленого заповітом, входять як належні померлому ОСОБА_3 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями, так і 1/2 частини обох земельних ділянок, про які йде мова.
Відповідач ОСОБА_2, який є сином померлого ОСОБА_3 у квітні 2017 року в порядку ст. 1268 ЦК України звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте на неодноразові вимоги нотаріуса документів, що підтверджують факт його інвалідності або пенсійного посвідчення, які б давали йому право на обов'язкову частку у спадщині за наявності заповіту не на його користь, як те передбачено ст. 1241 ЦК України, не надав, що спричинило видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім1я позивачки. Тобто відповідач не довів своє право на обов'язкову частку в спадщині, що стосується всього спадкового майна і позивачка за правилами ст. 1233, 1268 ЦК України згідно заповіту має успадкувати частки земельних ділянок, належні померлому ОСОБА_3
Перелічені обставини обумовлюють висновок суду про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 280, 282 ЦПК України суд, -
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криничанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: ОСОБА_6