Справа 206/2402/18
Провадження 2/206/856/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10 вересня 2018 року в залі суду в місті Дніпрі Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухорукова А.О.

при секретарі Панюшкіній О.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

04 травня 2018 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначив, що 13.12.2011 року між банком та ОСОБА_1 був підписаний договір №б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну кату зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак відповідач ОСОБА_1 порушив умови договору та не виконав покладені на нього зобовязання за даним договором, у звязку з чим станом на 31.03.2018р. має заборгованість 32090 грн. 81 коп. Просить стягнути із відповідача заборгованість у розмірі 32090 грн. 81 коп. за кредитним договором №б/н від 13.12.2011 року та судові витрати у розмірі 1762 грн. 00 коп.

18 травня 2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження (а.с.44).

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити.

Від відповідача відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову на адресу суду не надходило, у звязку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно.

Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що банком надано копію анкети-заяви від 13.12.2011 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку підписаної від імені ОСОБА_2 та заповнено на нього анкетні відомості (а.с. 6).

В матеріалах справи відсутня підписана саме відповідачем ОСОБА_1 анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

Надані позивачем копії Умов та Правил надання банківських послуг, а також правил користування платіжною карткою не можуть підтверджувати факт існування боргу, оскільки в цих документах немає жодного посилання на відповідача, вони ним не підписані. У витязі з Тарифів обслуговування кредитних карток зазначено чотири різні картки із наданням кредитного ліміту і правом на користування кредитними коштами у ПАТ КБ «ПриватБанк» є: «Універсальна», «Універсальна Contract» та «Універсальна Gold». Проте, жодних належних доказів про те, що відповідач отримував будь-яку із перелічених кредитних карток, позивачем надано не було. Тарифи також не підписані відповідачем. (а.с. 8-22).

Суд робить висновок, наданий розрахунок не підтверджує наявність кредиту від 13.12.2011 року і картки від цієї ж дати. А додана до позову копія анкети-заяви, відповідно вона не містить даних про особу відповідача та жодних відомостей про отримання відповідачем коштів, картки чи кредитного ліміту.

Таким чином факт укладення договору від 13.12.2011 між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 не підтверджений.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Умови та правила надання банківських послуг повинні містити підпис позичальника, та саме з цього моменту такі умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору.

Аналогічна позиція висловлена в правових висновках, що викладені в ухвалах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (№6-16цс15), від 22 березня2017 року (6-2320цс16) та постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року № 61-787св18.

Аналізуючи всі зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позивачем не було надано належних і допустимих доказів на підтвердження факту укладення кредитного договору, отже, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 611, 634 ЦК України, ст. ст. 9, 10, 11, 12, 13, 17, 81, 200, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (м. Київ, вул. Грушевського, буд.1-д) до ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.О.Сухоруков