Справа № 752/9309/18
Провадження № 2-о/752/489/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.06.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Кравченко В.А.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа - Голосіївський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення, суд -

Встановив

Заявник звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила, встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 24 серпня 1991 року на території України.

В обґрунтування заяви заявник вказувала, що вона народилась в м. Ашгабат Туркменської РСР та до 27 червня 2017 року була громадянкою Республіки Узбекистан, на даний момент є особою без громадянства. 27.12.2000 року вона вийшла заміж в м. Києві та з 14 березня 2002 року постійно проживає Україні за адресою АДРЕСА_1.

Заявник вказує, що її батько ОСОБА_5 та бабуся по батьковій лінії ОСОБА_2 постійно проживали на території України за адресою АДРЕСА_3.

Починаючи з 2000 року заявник займається оформленням документів для набуття громадянства України з тих підстав, що її бабуся ОСОБА_2 постійно проживала в Україні станом на 24 серпня 1991 року.

За таких обставин, заявник звернулась до суду з метою встановлення даного факту, який має юридичне значення.

В судове засідання заявник та представник Голосіївський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві не з'явились, подали до суду заяви про розгляд заяви без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянкою Узбекистану та має посвідку на тимчасове проживання серія НОМЕР_1.

27 грудня 2000 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 укладено шлюб, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, про що зроблено актовий запис № 2360.

З довідки посольства Республіки Узбекистан в України від 04.02.2015 року № В-15/02-4627 вбачається, що відповідно до Указу Президента Республіки Узбекистан № ПФ-4627 від 27.06.2014 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 вибула з громадянства Республіки Узбекистан.

Відповідно до свідоцтва про народження заявника серії НОМЕР_2 її батьком є ОСОБА_5.

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 вбачається, що його матір'ю є ОСОБА_2.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 був громадянином України відповідно до п. 3 ст. 2 Закону України «Про громадянство», про що свідчить довідка № 44 видана 17.01.2000 року відділом паспортної, реєстраційної та міграційної роботи УМВС України в Чернігівській області.

Зі змісту довідки виконавчого комітету Деснянської районної у місті Чернігові ради № 18 від 11.04.2016 року вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 проживала в м. Чернігів по вул. Червоноармійська (Східночеська, О. Молодчого), 24 з 10.07.1956 року по ІНФОРМАЦІЯ_6.

Обставина проживання ОСОБА_2 з вказаною адресою також підтверджується інформацією з домової книги.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 померла в м. Чернігів, Чернігівської обл., Україна, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4.

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Розглянувши справу, повно та всебічно з'ясувавши обставини, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 4, 76, 263-265, 293, 315, 317, 319, 354, 355 ЦПК України, суд -

Вирішив

Заяву ОСОБА_1 (03028, АДРЕСА_2), заінтересована особа - Голосіївський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України у м. Києві (03039, м. Київ, вул. Голосіївська, 15) про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 24 серпня 1991 року на території України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя