ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м. Херсон

Номер справи: 647/3114/17

Номер провадження: 22-ц/819/180/18

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Приходько Л.А.,

суддів: Вейтас І.В.,

Кузнєцової О.А.,

секретар Зварич С.А.

учасники справи:

позивач - Раківська сільська рада Бериславського району Херсонської області,

відповідач - Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 07 травня 2018 року у складі судді Миргород В.С. повний текст рішення складено 15 травня 2018 року,

встановив:

28 грудня 2017 року Раківська сільська рада Бериславського району Херсонської області звернулась до суду з позовом до Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області та ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09 червня 2009 року між Бериславською районною державною адміністрацією та ОСОБА_2 укладено договір оренди землі, зареєстрований у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10 липня 2009 року №4АА71500005.

За умовами договору ОСОБА_2 в оренду передано земельну ділянку загальною площею 10,66 га, в тому числі ріллі 10,66 га із земель резервного фонду (не витребувані паї) Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області, строком на 10 років, або на строк до моменту отримання власниками земельних часток (паїв) державних актів на право власності на земельні ділянки (з урахуванням ротації сільськогосподарських культур).

11 липня 2017 року Раківська сільська рада, на підставі рішення Бериславського районного суду про визнання майна відумерлим, зареєструвала право комунальної власності на земельну ділянку площею 8,9831 кадастровий номер НОМЕР_1, яка увійшла до орендованого масиву.

31 липня 2017 року позивач звернувся з листом до Бериславської районної державної адміністрації з заявою внести зміни до договору оренди землі від 09 червня 2009 року на який відповідь не надійшла.

Посилаючись на те, що орендна плата у діючому договорі оренди значно нижча ніж прогнозована орендна плата, яка буде за договором оренди укладеним на конкурентних засадах сільською радою та переможцем земельних торгів, позивач просив суд припинити шляхом розірвання договір оренди землі, укладений 09 червня 2009 року між Бериславською районною державною адміністрацією та ОСОБА_2 в частині земельної ділянки площею 8,9831га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області, скасувати відповідний запис про державну реєстрацію права оренди, від 10 липня 2009 року №4АА71500005, та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 07 травня 2018 року в задоволенні позовних вимог Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області до Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області, ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що договір оренди землі від 09 червня 2009 року не може бути припинений шляхом розірвання за ініціативою нового власника частини орендованої земельної ділянки, оскільки таке припинення суперечить умовам самого договору, чинного законодавства, зокрема ст.ст.770, 651, 652 ЦК України та нормам Закону України «Про оренду землі». Крім того, посилання позивача на пункт 40 договору як на підставу припинення договору, згідно якого у зв'язку з переходом права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, є підставою для зміни умов або розірвання договору не є тотожною з обставинами справи, оскільки Раківська сільська рада, яка набула власності на земельну ділянку площею 8,9831 га не є фізичною особою, земельна ділянка після оформлення радою права набула комунальну форму власності, відповідно реалізація прав щодо неї має регулюватися нормами права, які регулюють правовідносини щодо розпорядження землями комунальної форми власності.

В апеляційній скарзі Раківська сільська рада Бериславського району Херсонської області посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі шляхом розірвання договору оренди землі, укладеного 09 червня 2009 року між Бериславською районною державною адміністрацією та ОСОБА_2 в частині земельної ділянки площею 8,9831га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області, скасувати відповідний запис про державну реєстрацію права оренди, від 10 липня 2009 року №4АА71500005, та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в порушення вимог судом не було враховано, що у зв'язку з набуттям сільською радою права власності на зазначену земельну ділянку змінилася форма власності з державної на комунальну. Крім того, позивач вважає, що договір було укладено в рамках Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних паїв (часток)» і саме даний закон є спеціальним актом, який необхідно застосовувати при зміні власника земельної ділянки, адже законодавець визначає процедуру передання в оренду не витребуваних паїв як тимчасову міру для попередження наявності безгосподарних ґрунтів, який припиняється при отриманні власником правоустановчих документів на землю. Окрім того, при ухвалені оскаржуваного рішення судом першої інстанції проігноровано пункт 40 Договору оренди, відповідно до якого, зміна власника земельної ділянки є підставою для припинення договору.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу представник Бериславської районної державної адміністрації Сєнченков Я.О., зазначив, що рішення суду, на його думку, ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим. Апеляційна скарга не містить жодних доводів для скасування рішення суду першої інстанції. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення рішення суду без змін.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2, зазначив, що суд першої інстанції проаналізувавши матеріали справи прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення рішення суду без змін.

Під час розгляду справи, у судовому засіданні призначеному на 07 листопада 2018 року, представник Раківської сільської ради - адвокат Ковальчук І.М. апеляційну скаргу підтримала за обставинами викладеними у скарзі. Просила рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник Бериславської районної державної адміністрації, будучи належним чином повідомленим про дату час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився. Заявою від 05 листопада 2018 року просив розгляд справи здійснити без його участі.

ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про дату час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився.

Справа переглядається в апеляційному порядку Херсонським апеляційним судом відповідно до Указу Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29 грудня 2017р. №452/2017 та положень ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Заслухавши доповідача, учасників судового процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 09 червня 2009 року між Бериславською районною державною адміністрацією (Орендодавцем) та ОСОБА_2 (Орендарем) укладено договір оренди землі, яким Орендодавець передав Орендарю в оренду земельну ділянку загальною площею 10,66 га, в тому числі ріллі 10,66 га із земель резервного фонду (не витребувані паї) Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області, строком на 10 років, або на строк до моменту отримання власниками земельних часток (паїв) державних актів на право власності на земельні ділянки (з урахуванням ротації сільськогосподарських культур). Вказаний договір зареєстрований у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10 липня 2009 року №4АА71500005 (а.с.7-9).

Умови припинення договору шляхом його розірвання визначені п.38 цього договору, згідно якого дія договору припиняється шляхом розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав визначених законом. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, згідно умов п. 40 Договору, є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Дану земельну ділянку передано в оренду на підставі ст. 13 Закону України «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області від 11 лютого 2009 року №163.

Розпорядженням голови Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області від 29 травня 2017 року №287 відповідно до рішення Бериславського районного суду щодо визнання спадщини відумерлою, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передано у комунальну власність Раківській сільській раді для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зокрема земельну ділянку площею 8.9831га кадастровий НОМЕР_1 в контурі НОМЕР_2, ділянка НОМЕР_3 із земель колишнього КСП «Зоря» (невитребувані паї) розташовану на території Раківської сільської ради.

11 липня 2017 року Раківська сільська рада, на підставі зазначеного розпорядження зареєструвала право комунальної власності на земельну ділянку площею 8.9831га кадастровий НОМЕР_1, яка увійшла до орендованої земельної ділянки, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

31 липня 2017 року Раківська сільська рада Бериславського району Херсонської області звернулась з листом до Бериславської районної державної адміністрації з проханням припинити дію договору оренди земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_1.

27 грудня 2017 року Бериславською районною державною адміністрацією Херсонської області надано відповідь, на повторне звернення позивача від 11 грудня 2017 року стосовно змін до договорів оренди землі, в якій зазначено, що у зв'язку із набуттям територіальною громадою с. Раківка права комунальної власності(на підставі рішення Бериславського районного суду щодо визнання спадщини відумерлою) на земельні ділянки, зокрема в контурі НОМЕР_2, із земель колишнього КСП «Зоря» райдержадміністрацією проведено відповідну роботу з орендарями щодо необхідності внесення відповідних змін до укладених договорів оренди невитребуваних часток (паїв). З метою врегулювання земельних правовідносин райдержадміністрація вживатиме відповідних заходів щодо внесення змін або припинення договорів оренди землі, про що сільську раду буде повідомлено додатково.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Раківської сільської ради з огляду на таке.

Зі змісту ст. 792 ЦК України вбачається, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються, відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі», Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 цього ж Закону визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку.

Статтею 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлено, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відомо їх місцезнаходження.

Відповідно до п.12 постанови Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року № 122 «Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)» нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки передаються в розпорядження сільських, селищних, міських рад чи райдержадміністрацій з метою надання їх в оренду.

Враховуючи положення п.3 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та постанови Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року №801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)», встановлення розмірів земельної частки (паю) передбачається в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Виходячи із положень Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», нерозподілена (невитребувана) земельна ділянка, це земельна ділянка, що була запроектована в складі єдиного земельного масиву без визначення меж в натурі (на місцевості), проте не була розподілена на зборах власників земельних часток (паїв) через неявку на збори осіб - власників права на земельну частку (пай) чи їх спадкоємців. Статус невитребуваних нерозподілені земельні ділянки набувають після проведення зборів стосовно розподілу земельних ділянок.

Отже, на відміну від земельної ділянки, земельна частка (пай) є умовною часткою земель, які належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, розмір якої визначений в умовних кадастрових гектарах. При цьому місце знаходження та межі такої земельної частки (паю) не визначені.

Пунктом 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України встановлено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Однак слід зазначити, що законодавством не визначено спеціального порядку передачі невитребуваних земельних ділянок (паїв) відповідним сільським, селищним, міським радам чи районним державним адміністраціям, для розпорядження ними згідно зі ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Як вбачається з матеріалів справи розпорядженням голови Бериславської районної державної адміністрації від 11 лютого 2009 року №163 передана в оренду ОСОБА_2 земельна ділянка для ведення сільськогосподарського виробництва, відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», саме із земель резервного фонду (невитребувані паї) Раківської сільської ради Бериславського району.

Звертаючись з позовними вимогами про припинення договору оренди землі в частині земельної ділянки площею 8.9831га шляхом його розірвання, позивач посилався як на підставу задоволення своїх вимог на п.40 Договору оренди землі, зазначивши, що Раківська сільська рада набула право комунальної власності на вказану частину орендованої земельної ділянки.

Частиною 1 ст. 598 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняються на підставах, встановлених договором чи законом.

Загальні підстави для зміни чи розірвання договору визначені ст. 651 ЦК України, відповідно до частин 1 та 2 якої зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Підстави для припинення договору оренди землі визначені ст. 31 Закону України «Про оренду землі», згідно якої договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). )

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов'язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 Земельного кодексу України.

Частиною 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» визначений порядок та підстави припинення договору оренди землі шляхом його розірвання, згідно якої на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до частини 4 цієї ж статті перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Умовами договору оренди землі, укладеного 09 червня 2009 року між Бериславською районною державною адміністрацією та ОСОБА_2 визначені підстави припинення його дії.

Так, пунктом 37 Договору визначено, що дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельних ділянок у власність; викупу земельних ділянок для суспільних потреб або примусового відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; смерті Орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

За умовами пункту 38 Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованих земельних ділянок, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Також пунктом 40 Договору визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Проаналізував зазначені вище норми чинного законодавства та умови договору оренди землі в їх сукупності суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що чинне законодавство (Закон України «Про оренду землі», Цивільний кодекс України, Земельний кодекс України) захищають право Орендаря на користування земельною ділянку протягом терміну дії договору оренди при умові добросовісності ним виконання договірних господарських зобов'язань. Чинне законодавство не надає прав іншим особам, окрім сторін договору, ініціювати дострокове розірвання або припинення договору. Законодавство надає пріоритет погодженим сторонами умовам договору щодо урегулювання зміни, дострокового розірвання або припинення договору.

Як вбачається зі змісту договору оренди землі від 09 червня 2009 року, сторонами договору визначені умови його припинення чи/або розірвання. При цьому, а ні умовами договору, а ні чинним законодавством не передбачена така підстава для розірвання договору як оформлення права власності на нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки, які були передані в оренду на підставі ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, п. 40 Договору, не може бути застосований до правовідносини, що виникли між сторонами, оскільки оформлення сільською радою права комунальної власності на нерозподілену (невитребувану) земельну ділянку не є переходом права власності на орендовану спірну земельну ділянку до другої особи у розумінні ч.4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» та п. 40 Договору.

За таких обставин суд першої інстанції, враховуючи предмет та підставу заявленого позову, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо припинення договору оренди шляхом його розірвання в частині спірної земельної ділянки.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Посилання апелянта на те, що предмет оренди знищено, оскільки у зв'язку із набуттям сільською радою права власності на зазначену земельну ділянку змінилася форма власності з державної на комунальну позбавлені правового обґрунтування, оскільки зміна форми власності земельної ділянки не є знищенням предмету оренди. Крім того, позовні вимоги про припинення договору оренди з підстав знищення предмету оренди позивачем в установленому законом порядку не заявлялися.

Доводи апелянта про те, що до спірних правовідносин має застосовуватися тільки Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», як спеціальний акт, яким визначено процедуру передання в оренду не витребуваних паїв як тимчасову міру для попередження наявності безгосподарних ґрунтів є неприйнятними, оскільки правовідносини пов'язані з орендою землі, у тому числі щодо припинення, розірвання договору, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», законами України та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. При цьому Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» не містить положень щодо порядку та підстав розірвання договору оренди землі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, давши належну правову оцінку доказам, на які сторони посилались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, не допустив порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення спору, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області залишити без задоволення.

Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 07 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 27 грудня 2018 року

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: І.В. Вейтас

О.А. Кузнєцова