АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/745/18 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Гірський Б. О., Ткач О. І.,

секретаря - Панькевич Т.І.

з участю позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 14 травня 2018 року (головуючий суддя Вийванко О.М.) у цивільній справі № 607/15859/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди спричиненої дорожньо-транспортною пригодою,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2017 року ОСОБА_1 пред"явила позов до ОСОБА_3 про відшкодування 47528,89 грн. майнової та 200000,00 грн. моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У лютому 2018 року позивачка зменшила розмір майнової шкоди до 45711,03 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 15.10.2017 р. відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем «AUDI А 6» з р. н. НОМЕР_3 під час виїзду на дорогу «Київ-Чоп» з другорядної дороги в с. Крилів Дубенського району, Рівненської області, не переконавшись в безпечності маневру, допустив зіткнення з автомобілем «Citroen Berlingo» з р. н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого водій ОСОБА_5 та пасажири його автомобіля - вона, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

За даним фактом Дубенським ВП ГУНП в Рівненській області 15 жовтня 2017 року розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0001214, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їй спричинено тілесні ушкодження, внаслідок чого знаходилася на лікуванні на що витрачено 45711,03 грн. Також їй заподіяно моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, у вартісному вигляді її розмір становить 200 000,00 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 14 травня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 45711,03 грн. (сорок п'ять тисяч сімсот одинадцять гривень 03 копійок) та моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн. (п'ятдесят тисяч гривень 00 копійок).

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1 280,00 грн. (тисячу двісті вісімдесят гривень 00 копійок).

У задоволення інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не дотримався вимог ст. 263 ЦПК України щодо законності та обгрунтованості рішення, розгляд справи провів однобічно, при ухваленні рішення суд взяв до уваги тільки докази сторони Позивача і безпідставно не врахував докази надані стороною Відповідача. Слідчим управлінням Головного управління національної поліції в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001214 і будь-яких порушень вимог законодавства з його боку встановлено не було. Судом не було встановлено допустимими доказами, того що зазначені позивачкою тілесні ушкодження були отримані нею під час вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Категорично не згідний з висновком суду про те, що кошти в сумі 100 000,00 грн. які передав ОСОБА_5 на лікування позивача призначались ОСОБА_5 в якості компенсації завданої йому моральної шкоди.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить, апеляційну скаргу відхилити, рішення залишити без змін, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону.

У судовому засіданні ОСОБА_7 та представник апеляційну скаргу підтримали, позивачка ОСОБА_1 та представник заперечили відносно апеляційної скарги та пояснили, що рішення суду є законним, обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 15.10.2017 р. о 04 год. 43 хв. на автодорозі «Київ-Чоп» відбулося зіткнення транспортного засобу марки «AUDI А 6», державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу марки «Citroen Berlingo» державний номерний знак НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого водій ОСОБА_5 та пасажири його автомобіля ОСОБА_1 і ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

За даним фактом Дубенським ВП ГУНП в Рівненській області 15 жовтня 2017 року розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0001214, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

ОСОБА_1 після отриманих тілесних ушкоджень внаслідок вищевказаної дорожньої транспортної пригоди знаходилась на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Дубенської центральної районної лікарні у період з 15 жовтня 2017 року по 16 жовтня 2017 року та ортопедо-травматологічному відділенні Тернопільської університетської лікарні у період з 16 жовтня 2017 року по 09 листопада 2017 року.

Відповідно до довідки №939 від 15 грудня 2017 року, виданої Дубенською Центральною районною лікарнею, ОСОБА_1 під час лікування у вищевказаному закладі у період з 15 жовтня 2017 року по 16 жовтня 2017 року за власний рахунок було придбано такі лікарські засоби та вироби медичного призначення: система ПК - 3 шт., шприц одноразовий «20» - 5 шт., шприц одноразовий «10» - 4 шт., шприц одноразовий «5» - 4 шт., шприц одноразовий «2» - 5 шт., лейкопластир 1x500 -1 шт., дезантин 500 - 1 фл., розчин натрію хлорид 0,9% 400.0 - 5 фл., рукавиці медичні н/с- 14 пар, катетер «Фолея» №14 - 1 шт., канюля в/в G22 - 1 шт., спирт 70 % - 1 фл., стериліум 50,0 - 1 фл., вата 100,0 - 1 шт., реосорбілакт 200.0 - 2 фл., реосорбілакт 400,0 - 1 фл., к-та аскорбінова 10 % 2,0 - 6 амп., мілдронат 5.0 - 3 амп., дексазон 4 мг - 14 амп., цефтріаксон 1,0 - 4 фл., реамберин 400,0 - 2 фл., дексалгін 2.0 - 4 амп., пірацетам 5,0 - 4 амп., пробірка одноразова - 1 шт., бинт н/с 7x14 - 1 шт., пеленки дорослі - 2 шт.

Згідно чеків, товарних чеків, виданих КП «Аптека» Дубенської міської ради, ОСОБА_1 було придбано ліки та вироби медичного призначення: система ПК - 2 шт. (20,66 грн.), шприц одноразовий «20» - 4 шт. (11,20 грн.), шприц одноразовий «10» - 4 шт.( 9,38 грн.), шприц одноразовий «5» - 4 шт. (5,88 грн.), шприц одноразовий «2» - 5 шт.( 6,27 грн.), лейкопластир 1x500 -1 шт.(7,03 грн.), розчин натрію хлорид 0,9% 400.0 - 4 фл. ("5*5,83 грн.), рукавиці медичні н/с-14 пар (29,80 грн.), катетер «Фолея» №14 - 1 шт. (30,49 грн.), канюля в/в G22 - 1 шт. (10,26 грн.), спирт 70 % - 1 фл. (26,12 грн.), вата 100.0 - 1 шт. (11,40 грн.), реосорбілакт 200,0 - 2 фл. (201,02 грн.), реосорбілакт 400,0 - 1 фл. (115,61 грн.), к-та аскорбінова 10 % 2,0 - 6 амп. (14,73 грн.), мілдронат 5,0 - 2 амп. (99,86 грн. і дексазон 4 мг - 14 амп. (60,50 грн.), цефтріаксон 1,0-4 фл. (67,92 грн.), реамберин 400,0 - 2 фл. (223,95 грн.), дексалгін 2,0 - 4 амп. (169,48 грн.), пірацетам 5,0 - 2 амп. (9,96 грн.), пробірка одноразова - 1 шт. (4,70 грн.), бинт нестерильний 7x14 - 1 шт. (8,00 грн.), придбано плівки для рентгену, загальною вартістю 210,00 грн.

Таким чином, загальна сума документально підтверджених витрат, здійснених ОСОБА_1 під час лікування в Дубенській ЦРЛ у період з 15 жовтня 2017 року по 16 жовтня 2017 року, становить 1410,05 грн.

Як вбачається з виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №02/10034, Тернопільської університетської лікарні, ОСОБА_1 поставлено повний діагноз: полі травма 15.10.2017 р. ISS 24 бали, ЗЧМТ, забій головного мозку, забій м'яких тканин обличчя, ушита забійно-рвана рана тім'яної ділянки справа, закрита неускладнена травма попереково-крижового відділу хребта, компресійний взривний перелом тіла L3 III ступеня з абсолютним стенозом спинномозкового каналу, Франкель Е, компресійний перелом тіла LI І ступеня, закритий ротаційно нестабільний перелом тазу ( АО 61 В2), трансфорамінальний перелом крижової кістки справа, перелом лонної та сідничної кістки справа, закрита травма грудної клітки, перелом І ребра справа, перелом тіла грудини без зміщення ДН 0, травматична ангіопатія обох очей. Проведено дві операції 17.10.2017 р. закрита репозиція компресійного перелому тіла хребця L3 III ступеня, МОС транспендикулярною системою Medthronic legasy, та закрита репозиція перелому кісток тазу, накладання модульного стержневого апарату зовнішньої фіксації.

Згідно довідки №01-3/2724 від 26 грудня 2017 року, виданої Тернопільською університетською лікарнею, ОСОБА_1 під час лікування у вищевказаному закладі у період з 16 жовтня 2017 року по 09 листопада 2017 року було придбано наступні медикаменти та вироби медичного призначення: фіз. розчин 400,0 - 33 фл., горо стен 100 - 1 фл., димедрол - 1 амп., атропіну сульфат - 1 амп., кетолонг - 1 амп., гекотоп - 1 фл., р-н глюкози - 2 фл., реосорбілакт 200,0 - 2 фл., сертофен - 1 амп., бета дин - 1 фл., кефпім 1,0 - 14 амп., фіз.розчин 100,0-18 фл., проксіум 40 мг - 8 фл., армадин 4мл - 10 амп., L-лізину есценат 5 мл - 8 амп., фіз. розчин 200,0 - 24 фл., розчин Хартмана 400,0 - Зфл., фленокс 0,2 мл - 23 шприца, дексалгін 2,0 - 30 амп., цефтріаксон 1,0 - 4 фл., елган 100,0 - 6 фл., АДП Біолік - 1 фл., субалакт - 10 фл., фармасепт - 2 фл., шкірний степлер - 1 шт., нитка Vicril 2,0 - 3 шт., в/в системи - 1 шт., вата - 2 уп. лейкопластир - 3 шт., лезо до скальпеля - 2 шт., марля - 30 м, перекис водню - 5 фл.. халат 3 М - 3 шт., в/в катетер - 2 шт., спирт мурашиний - 1 фл., бинти стерильні - 30 шт., шприци 2,0 - 20 шт., шприци 5,0 - 20 шт., шприци 10,0 - 10 шт., рукавиці ортопедичні - 6 пар, рукавиці стерильні - 20 пар, білизна ортопедична 1 - Б - 1 шт., модульний стержневий апарат зовнішньої фіксації - 1 шт., імплант спінальний (транспедикулярна система «Medthronic legasy") - 1 шт. Проведено КТ головного мозку, рентген органів грудної порожнини та органів черевної порожнини.

Відповідно до чеків та видаткових накладних, наявних в матеріалах справи, ОСОБА_1 документально придбано таких ліків та виробів медичного призначення: фіз. розчин 400,0 - 3 фл. (41,25 грн.), горостен 100,0 - 1 фл. (113.00 грн.), димедрол - 1 амп. (2,00 грн.), атропіну сульфат - 1 амп. (2,75 грн.), кетолонг - 1 амп. (11,75 грн.), гекотон 400,0 - 1 фл. (249,99 грн.), р-н глюкози - 2 фл. (31,98 грн.), реосорбілакт 200,0 - 2 фл. (187,00 грн.), сертофен - 1 амп. (24,60 грн.), бетадин - і ф і. (133,99 грн.), кефпім 1,0 - 9 амп. (1 429,95 грн.), фіз.розчин 100,0 - 9 фл. (119,20 грн.), проксіум 40 мг - 8 фл. (705,18 грн.), армадин 4 мл - 4 амп. (146,06 грн.), L-лізину есценат 5 мл. - 8 амп. (266,62 грн.), фіз. розчин 200,0 - 6 фл. (61,30 грн.), розчин Хартмана 400,0 - 3 фл. (112,50 грн.), фленокс 0,2 мл - 7 шприц (495,00 грн.), дексалгін 2,0 - 13 амп. (523,56 грн.), цефтріаксон 1,0 - 2 фл. (29,00), елган 100,0 - 2 фл. (172,40 грн.), АДП - 1 фл. (14.20 грн ), фармасепт - 2 фл. (51,98 грн.), шкірний степлер - 1 шт. (340,00 грн.). нитка Vicril 2,0 - 3 шт. (373,98 грн.), в/в системи - 1 шт. (9,50 грн.), вата - 2 уп. (12,50 грн.), лейкопластир - 2 шт. (32,49 грн.), лезо до скальпеля - 1 шт. (2,50 грн.), марля - 30 м 170,97 грн., перекис водню - 2 фл. (5,00 грн.), халат 3 М - 3 шт. (218,97 грн.). в катетер - 2 шт. (43,99 грн.), спирт мурашиний - 1 фл. (4,99 грн.), бинти стерильні - 2 шт. (15,49 грн.), шприци 2,0 - 20 шт. (20,00 грн.), шприци 5,0 - 20 шт. (21,00 грн.), шприци 10,0 - 10шт. (17,50 грн.), рукавиці ортопедичні - 6 пар (41,94 грн.), рукавиці стерильні - 9 пар (294,91 грн.), білизна ортопедична 1-Б - 1 шт. (1099,99 грн.), модульний стержневий апарат зовнішньої фіксації, імплант спінальний (транспедикулярна система «Medthronic legasy") 1 шт. (33 600,00 грн.).

Також позивачем було оплачено обстеження головного мозку, грудної порожнини та органів черевної порожнини, загальна вартість яких склала 2 600,00 грн, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру №, № та № від 17 жовтня 2017 року.

Загальна сума документально підтверджених витрат, здійснених ОСОБА_1 під час лікування в Тернопільській університетській лікарні у період з 16 жовтня 2017 року по 09 листопада 2017 року, становить 43 850,98 грн.

Згідно виписки №02/10024 із медичної карти стаціонарного хворого Тернопільської університетської лікарні, через два тижні після виписки ОСОБА_1 рекомендовано проведення рентгену.

24 жовтня 2017 року ОСОБА_1 було проведено рентген тазу та поперекового відділу хребта, вартість якого склала 430,00 грн., що підтверджується чеком №0018 від 24 жовтня 2017 року.

Таким чином, загальний розмір матеріальної шкоди, спричиненої ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пов'язаної з її лікуванням, становить 45 711,03 грн. (1410,05 грн. (витрати під час лікування в Дубенській ЦРЛ) + 43 850,98 грн. (витрати під час лікування в Тернопільській університетській лікарні) + 450 грн. (обстеження під час амбулаторного лікування).

Згідно висновку експерта №220 від 13 березня 2018 року, проведеною, на підставі постанови старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 13 лютого 2018 року, комунальним закладом «Обласного бюро судово-медичної експертизи» Рівненської обласної ради, тілесні ушкодження отримані ОСОБА_1 відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довго тривалості розладу здоров'я. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися при даному виді дорожньо-транспортної пригоди, а саме при перебуванні потерпілої в салоні автомобіля.

Постановляючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що матеріальну та моральну шкоду у визначеному судом розмірі позивачці заподіяв відповідач ОСОБА_3

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Статтею 22 ЦК України, передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

За правилом передбаченим ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 5 статті 1187 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Частиною 2 статті 1188 ЦК України, передбачено, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Пунктом 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 6 листопада 2013 року № 6-108цс13, положення ст. ст. 1187, 1188 ЦК України є спеціальними по відношенню до ст. ст. 1166 1167 ЦК України, у зв'язку з чим перевага у застосуванні має надаватися спеціальним нормам. За змістом ч. 2 ст. 1188 ЦК України, обов'язок по відшкодуванню шкоди, завданої іншим особам (які не є власниками або володільцями транспортного засобу, наприклад, пасажир транспортного засобу) покладається на власників (володільців) джерел підвищеної небезпеки, незалежно від вини обох водіїв або одного із них (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що шкода позивачці завдана ОСОБА_3

Доводи ОСОБА_3 про те, що його дії не були неправомірними і між його діями та наслідками у вигляді ушкодження здоров'я позивача, відсутній причинний зв'язок, а тому відсутні підстави для відшкодування ним шкоди, колегія до уваги не приймає, оскільки обставини про відсутність його неправомірних дій не підтверджені належними та допустимими доказами.

Навпаки, відповідно до Витягу з кримінального провадження за №0001214, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України 15 жовтня 2017 року близько 04.43 год., ОСОБА_3, 1972 р.н., житель АДРЕСА_1, керуючи автомобілем Ауді А6 реєстраційний номер НОМЕР_3, під час виїзду на автомобільну дорогу "Київ-Чоп", з другорядної дороги в с. Крилів, Дубенського району, не переконавшись в безпечності маневру та допустив зіткнення з автомобілем Сітроен Берлінго реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_5, 1976 р.н., жителя АДРЕСА_2. Внаслідок ДТП водій автомобіля Сітроен Берлінго реєстраційний номер НОМЕР_4, ОСОБА_5, та пасажири вказаного автомобіля ОСОБА_1, та ОСОБА_6, отримали ушкодження.

Також є безпідставними твердження відповідача, що ОСОБА_1 неправомірно звернулася з позовом до суду в порядку цивільного судочинства з огляду на те, що дані правовідносини регулюється главою 9 КПК України, оскільки особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 цього Кодексу). Виходячи з цього право ОСОБА_1 на пред'явлення позову про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене, вона має право вільно, на власний розсуд обирати спосіб здійснення свого права.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі що тілесні ушкодження позивачка отримала не під час ДТП за його участю повністю спростовуються висновком судово-медичної експертизи №220 від 13 березня 2018 року, випискою №02/10024 із медичної карти стаціонарного хворого Тернопільської університетської лікарні, довідкою з Дубенської центральної районної лікарні та Тернопільської університетської лікарні, які підтверджують характер та тяжкість спричинених тілесних ушкоджень

Разом з тим, колегія суддів погоджується із доводами в апеляційній скарзі, що непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди, виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», положень ЦК України, постанови Верховного Суду від 04.07.2018 року справа № 755/18006/15-ц у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди.

Встановлено, що транспортний засіб марки «Ауді А6», державний номерний знак НОМЕР_3, застрахований від дорожньо-транспортних випадків та інших страхових ризиків, передбачених договором страхування у Приватного акціонерного товариства «Страхова група» «ТАС», що стверджується полісом № АК/6888602 від 23.06.2017 р. обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Страхувальником є ОСОБА_3 (а.с. 56)

Відповідно до повідомлення від 17.04.2017 р., ОСОБА_3 повідомив Приватне акціонерне товариство «Страхова група» «ТАС» про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася за участю застрахованого транспортного засобу «Ауді А6», державний номерний знак НОМЕР_3. (а.с. 57)

Як вбачається із пояснень позивачки, що не заперечується відповідачем, страховик-«Страхова група» «ТАС» страхового відшкодування не виплатив.

З врахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що вимоги позивача є безпідставні, а тому рішення суду слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Частиною 1 ст. 376 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.2, 376, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п.1, 390 ч.1 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 14 травня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою відмовити.

Стягнути із державного бюджету в користь ОСОБА_3 1920 грн. судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 серпня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи