Cправа № 760/8025/18
Провадження № 2/760/4471/18
У Х В А Л А

/про повернення позовної заяви/

23 червня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі судді Лазаренко В.В., розглянув матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» Житлово-експлуатаційна дільниця № 904, Солом'янський районний відділ ДМС України в м. Києві, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку.

Ухвалою суду від 07.05.2018 позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху з підстав не виконання вимог, визначених ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а позивачу надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п»десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Зазначена ухвала вручена представнику позивача 06.06.2018, про що останнім вказано у його заяві.

18.06.2018 на адресу суду від позивача надішли додаткові матеріали подані на виконання ухвали від 07.05.2018.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 належить повернути з таких підстав.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює гарантію на справедливий суд, основу якої складає принцип верховенства права, який визнається і діє в Україні (стаття 8 Конституції України).

У відповідності до положень ст. 55 Конституції України, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 § 1 Конвенції, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав, що відзначено у рішенні Європейського суду з прав людини Белеш та інші проти Ческьої Республіки (Beles and others v. the Czech Republic, § 49).

Згідно прецедентної практики ЄСПЛ щодо реалізації пункту 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух.

Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним і може бути обмежено рішеннями суду (Golder v. the United Kingdom, § 38; Stanev v. Bulgaria (Станєв проти Болгарії) [ВП], §§ 230). У рішенні Луордо проти Італії ЄСПЛ вказав, що теж саме застосовується у справах щодо критеріїв прийнятності заяви, що за своїм характером регулюються державою, яка користується певною свободою розсуду у цьому питанні (Luordo v. Italy, § 85).

Цивільним процесуальним кодексом України у статті 175 визначені вимоги щодо форми і змісту позовної заяви; статтею 177 на позивача покладено процесуальний обов`язок щодо подання копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Згідно ухвали суду від 07.05.2018 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав невідповідності її вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, а саме:

1)у зв`язку з незазначенням у позовній заяві: поштових індексів учасників справи; ідентифікаційного коду позивача та відповідачів; засобів зв'язку та адреси електронної пошти сторін, відомої позивачу; повне найменування третіх осіб та їх ідентифікаційні коди згідно ЄДРПОУ; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи; підтвердження позивачем того, що ним не подано іншого позову до цих же відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав;

2)у зв'язку з не зазначенням у позовній заяві викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, зокрема про те, що відповідачі дійсно зареєстровані та мають право користування спірною квартирою;

3)у зв'язку з ненаданням жодних доказів на підтвердження даних обставин;

4)у зв'язку з ненаданням позивачем документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі.

Відповідно до змісту ухвали суду від 07.05.2018 позивачеві для усунення недоліків та виконання вимог ст. 175, 177 ЦПК необхідно було подати позовну заяву у новій редакції з зазначенням вищевказаних відомостей та приєднання відсутніх документів.

Недоліки необхідно було усунути у строк десять днів, з дня отримання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, у даному випадку до 19.06.2018.

Однак, станом на 23.06.2018 вимоги ст. 175 ЦПК відповідно до ухвали судді від 07.05.2018 позивачем не виконані.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що позивачем на виконання ухвали судді про залишення позовної заяви без руху в частині надання суду позовної заяви в новій редакції та подання доказів надано заяву, у якій зазначено ряд анкетних відомостей про учасників справи, крім того, зазначено про неможливість подання разом із позовною заявою письмового доказу - довідки про склад зареєстрованих осіб.

Також встановлено, що позивачем на виконання ухвали судді про залишення позовної заяви без руху в частині надання документів, що підтверджують сплату судового збору надано квитанцію про доплату судового збору в розмірі 1409,60 грн.

Аналізуючи надані позивачем додаткові матеріали суд вважає, що позивачем відповідно до ухвали суду від 07.05.2018 виконано вимоги, визначені ст. 177 ЦПК України щодо подання доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оскільки позивачем вказано причини неможливості їх подання разом із позовною заявою, і ці причини визнаються судом поважними.

Позивачем також виконано відповідно до ухвали судді від 07.05.2018 вимоги ст. 175 ЦПК України в частині надання документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі.

Разом з цим, судом в ухвалі від 07.05.2018 чітко зазначено, що відповідні анкетні дані учасників справи, обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, повинні бути вказані позивачем саме в позовній заяві шляхом викладення її змісту в новій редакції.

Зазначена вимога безпосередньо випливає з положень ст. 175 ЦПК України, яка визначає перелік загальних для всіх позовних заяв елементів (реквізитів), які дають необхідну інформацію для вирішення судом питання про відкриття провадження в цивільній справі та здійснення в наступному учасниками справи цивільних процесуальних прав і обов»язків.

Крім цього, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Натомість позивачем надано суду один примірники заяви, в якій зазначено ряд анкетних відомостей про учасників справи.

Відповідно до ухвали суду від 07.05.2018 суддею не зазначалось, що недоліки належить усунути у такий спосіб.

Подання вказаної заяви не може бути визнано належним виконанням вимог ст. 175 ЦПК України, про які зазначено в ухвалі суду від 07.05.2018, оскільки а ні позовна заява від 27.03.2018, а ні заява від 18.06.2018 за своїм змістом вимогам процесуального закону не відповідає.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не виконано відповідно до ухвали суду від 07.05.2018 вимоги ст. 175 ЦПК, оскільки не надано нової редакції позовної заяви та її копії у відповідній кількості примірників, із зазначенням таких відомостей:

1) поштових індексів учасників справи; ідентифікаційного коду позивача та відповідачів; засобів зв'язку та адреси електронної пошти сторін, відомої позивачу; повне найменування третіх осіб та їх ідентифікаційні коди згідно ЄДРПОУ; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи;

2) викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, зокрема про те, що відповідачі дійсно зареєстровані та мають право користування спірною квартирою.

Матеріали справи не містять даних, на основі яких можна зробити висновок про те, що існували обставини, які перешкоджали позивачі вчинити зазначені вище дії у встановлений судом строк.

Від так, невиконання вимог ст. 175 ЦПК відповідно до ухвали суду від 07.05.2018 зумовлене власною поведінкою позивача.

Правові наслідки невиконання зазначених вимог відповідно до ухвали суду визначені у статті 185 ЦПК України.

За змістом ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно п.п. 6,7 ч. 2 ст. 43, ч. 4 ст. 12 ЦПК України, учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, враховуючи вищенаведене, суддя дійшла висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 слід вважати неподаною та повернути позивачу з усіма додатками.

Згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи наведені вище положення цивільного процесуального закону, суд вважає, що повернення позовної заяви у даному випадку не призведе до обмеження чи зменшення права позивача на доступ до суду таким чином або до такої міри, що матиме наслідком порушення самої сутності цього права.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 175,177, 185 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» Житлово-експлуатаційна дільниця № 904, Солом'янський районний відділ ДМС України в м. Києві, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку - вважати не поданою та повернути позивачеві з усіма додатками.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя В.В.Лазаренко