Провадження № 2/522/8214/18
18 грудня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді Бойчука А.Ю.,
за участю секретаря Іскрич В.В.,
21.09.2018 року, ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом.
Ухвалою суду від 27 вересня 2018 року провадження по справі було відкрито.
В судовому засіданні представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позов підтримав у повному обсязі на викладених в заяві підставах, не заперечував проти заочного рішення.
Відповідачі до суду повторно не з'явилися. Судом про дату судового розгляду повідомлені належним чином та у встановлений законом термін.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла племінниця позивачки ОСОБА_3, згідно актового запису про смерть № 1716 від 16.02.2018 року. Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина, яка, складається із будинку за адресою: АДРЕСА_3. 11 квітня 2018 року позивачка звернулася до нотаріуса Шостої одеської державної нотаріальної контори із заявою № 283 про прийняття спадщини. Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 51542374 від 11.04.2018 року та Листа від 10 травня 2018 року Шостої одеської державної нотаріальної контори, була заведена спадкова справа № 106/2018 після смерті ОСОБА_3
Відповідно до рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29.08.2018 року встановлено факт, що Позивачка є рідною тіткою померлої ОСОБА_3
Згідно вищезазначеної інформаційної довідки, будинок за адресою: АДРЕСА_3 належить: ? частина будинку - ОСОБА_2, згідно договору купівлі-продажу серії та номеру 3354 від 12.04.2018 року та ? частина будинку - ОСОБА_2, згідно договору купівлі-продажу серії та номеру 3353 від 12.04.2018 року, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельник Наталією Олександрівною.
Відповідно до акту приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу від 23.03.2018 року, складений між ОСОБА_3 та ТОВ «Компанія «Дімел», засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Крушельницьким Павлом Миколайовичем, згідно з яким будинок за адресою: АДРЕСА_3, Одеська область, було внесено у статутний капітал ТОВ «Компанія «Дімел».
Відповідно до листа від 26.11.2018 року № 60/01-16 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Крушельницького П.М., вищезазначена інформація, щодо того, що нотаріусом не вчинялося жодних дій від імені громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується.
На підставі тієї ж ухвали суду, була витребувана реєстраційна справа ТОВ «Компанія «Дімел». З якої вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 22.03.2018 року зверталися із документами щодо проведення державної реєстрації ТОВ «Компанія «Дімел». Згідно опису від 22.03.2018 року, надавали реєстраційну картку, рішення засновників про створення юридичної особи та статут. Перелічені документи за підписом померлої ОСОБА_3
Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Таким чином, судом взято до уваги, що позивачка є співвласником спірного будинку з ІНФОРМАЦІЯ_3, а вказаними вище діями її було позбавлено права власності, тобто порушено її права.
Відповідно до ст. 24 Цивільного кодексу України людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.
Відповідно до ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов'язки може пов'язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.
Згідно зі ст. ст. 113, 114 ЦК України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства. Учасником господарського товариства може бути фізична або юридична особа.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» - рішення уповноваженого органу управління юридичної особи повинно бути оформлено з дотриманням вимог, встановлених законом, та відповідати законодавству. Рішення уповноваженого органу управління юридичної особи, що подається для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, викладається у письмовій формі, прошивається, пронумеровується та підписується засновниками (учасниками), уповноваженими ними особами або головою та секретарем загальних зборів (у разі прийняття такого рішення загальними зборами). Справжність підписів на такому рішенні нотаріально засвідчується, крім випадків, передбачених законом; - установчий документ викладається у письмовій формі, прошивається, пронумеровується та підписується засновниками (учасниками), уповноваженими ними особами або головою та секретарем загальних зборів (у разі прийняття такого рішення загальними зборами, крім випадків заснування юридичної особи). Справжність підписів на установчому документі нотаріально засвідчується, крім випадків, передбачених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.
Відповідно до ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
На підставі зазначеного, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1
На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 258-259, 263 ЦПК України, суд,-
Позов - задовольнити.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: А. Ю. Бойчук