Ухвала

2 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 688/1474/18

провадження № 61-44825 ск 18

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Сімоненко В. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 22 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2, звернулася до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_3 та просила стягнути на її користь безпідставно набуті кошти в сумі 7500,00 грн за автомобіль марки ВАЗ 21063, 1988 року випуску, державний № НОМЕР_1 згідно розписки; нараховані проценти за користування її безпідставно набутими грошовими коштами в сумі 5021,54 грн та судові витрати в сумі 704,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 10 листопада 2008 року вона та її колишній чоловік, ОСОБА_4, за спільні кошти купили у ОСОБА_3 автомобіль марки ВАЗ 21063 державний № НОМЕР_1. Договір купівлі-продажу не був оформлений, а було оформлено довіреність на право володіння, розпорядження та користування автомобілем на 50 років, як на неї так і на її колишнього чоловіка ОСОБА_4 Довіреність посвідчувалася реєстром № 8031 від 10 листопада 2008 року приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Хмельницької області Петровською Л. О. Згодом стало відомо, що 30 липня 2014 року на прохання ОСОБА_3 в установленому законом порядку зазначена довіреність була скасовано за реєстром № 2113. Про скасування виданої довіреності на ОСОБА_2, її повідомлено не було.

24 червня 2015 року ОСОБА_3 дав ОСОБА_2 розписку про отримання коштів за автомобіль у розмірі 15000,00грн.

Наведені обставини були встановлені рішеннями судів. Згодом ОСОБА_3 вищевказаний автомобіль було продано ОСОБА_6

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 червня 2018 року, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 22 серпня 2018 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів - відмовлено.

28 вересня 2018 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 22 серпня 2018 року, в якій просила задовольнити її касаційну скаргу та скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції.

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржувані судові рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина перша статті 274 ЦПК України визначає, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: малозначні справи і справи, що виникають з трудових відносин, а згідно частини другої цієї статті - може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; в яких ціна позову перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об'єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 - 5 цієї частини.

Системний аналіз частини шостої статті 19, статті 274 ЦПК України дає підстави для висновку, що малозначними у цивільному процесі є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними (за виключенням справ, які мають розглядатися тільки за правилами загального позовного провадження) та які фактично можна поділити на: справи, у яких ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності з ціною позову, що не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, у яких не можливо встановити ціну позову (немайнові вимоги), за виключеннями відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України та пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує критерії, визначені в частині третій статті 274 ЦПК України, а саме: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Предметом позову в даній справі є вимога стягнення безпідставно набутих кошти в сумі 7500,00 грн за автомобіль марки ВАЗ 21063, нараховані проценти за користування безпідставно набутими грошовими коштами в сумі 5021,54 грн та судові витрати в сумі 704,80 грн., що є справою незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України, а сукупна сума грошових коштів не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином ця справа є малозначною в силу своїх властивостей.

Крім того, відповідно до частини першої статі 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

У цій справі обставин, передбачених частиною першою статті 411, частиною четвертою статті 274 або пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню або обставин, за яких судове рішення підлягає обов'язковому скасуванню не встановлено.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 22 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко