Справа № 450/204/18 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 22-ц/783/1707/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року м.Львів

Справа № 450/204/18

Провадження № 22-ц/783/1707/18

Апеляційний суд Львівської області в складі:

головуючого Приколоти Т.І.,

суддів Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретар Яремко Е.Р.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області, ухвалене у м. Пустомити 14 березня 2018 року (суддя Мельничук І.І. )

у справі

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль,-

встановив:

Позивач звернувся з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на автомобіль марки Volkswagen Golf 21.6 Д, 1987 року випуску, червоного кольору, номер шасі (кузова, рами) WVWZZZ19ZHW295896, державний реєстраційний номер ВС 6597 ВЕ, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії ВСС 049846. В обґрунтування позову посилається на те, що у квітні 2008 року він домовився з відповідачем про купівлю автомобіля. Вони дійшли згоди щодо порядку розрахунку за автомобіль та інші істотні умови, які мали значення. Позивачем було передано відповідачу в якості розрахунку за автомобіль 16 000 грн. в присутності свідків, про що відповідач написав розписку та передав позивачу ключі і технічний паспорт на автомобіль. Він з 2008 року відкрито володіє автомобілем та виконав всі обумовлені зобовязання, тому фактично набув право власності на вищевказаний автомобіль, однак формально сторони його не перереєстрували, але оформили нотаріальне доручення, термін дії якого закінчився. Вказує, що не може перереєструвати вищевказаний транспортний засіб на себе, оскільки Пустомитівським ДВС в межах виконавчого провадження про стягнення з Федуна В.І. накладено арешт на автомобіль. Також зазначає, що відповідач не оспорює його (позивача) право власності на автомобіль. Просить позов задовольнити.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 березня 2018 року відмовлено у задоволенні позову.

Рішення суду оскаржує ОСОБА_2 Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Вказує, що не може перереєструвати автомобіль на себе, оскільки на такий накладено арешт. Стверджує, що відповідач не оспорює право власності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що власником автомобіля марки Volkswagen Golf 21.6 D, тип транспортного засобу - легковий комбі-В, рік випуску 1987, номер шасі WVWZZZ19ZHW295896, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ВСС049846.

1 квітня 2008 року ОСОБА_3 написав розписку, в якій зазначив, що він продав зазначенмй автомобіль ОСОБА_2, за який отримав кошти в сумі 16 000 грн.

12 липня 2013 року відповідач оформив нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважено позивача бути його представником при продажі, обмінні, передачі в оренду чи позичку, за ціну і на умовах на свій розсуд, а також з питань повязаних з експлуатацією та утриманням спірного автомобіля, а у випадку необхідності зняти з обліку в органах ДАІ МВС України вказаний транспортний засіб, отримати транзитні номери, згідно з діючими правилами, а також на період дії цієї довіреності керувати цим автомобілем на території України та за її межами. Довіреність видана з правом передоручення повноважень третім особам та дійсна до 10 серпня 2013 року.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, угода вважається укладеною якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 5 ст. 656 ЦК України на окремі види майна може бути встановлено спеціальний порядок набуття громадянами права власності.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Порядок набуття права власності на автомобіль встановлений Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 7 вересня 1998 року (із змінами та доповненнями).

Пунктами 7, 8 Порядку передбачено, що однією з умов відчуження транспортного засобу є зняття його з обліку в уповноваженому органі МВС.

Відповідно до п. 40 Порядку зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції (станом на момент укладення розписки) в сервісному центрі МВС (станом на момент звернення до суду ) на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного або приватного виконавця або рішення суду.

Пунктом 43 передбачено, що якщо транспортний засіб знімається з обліку у зв'язку із його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію робиться відмітка про зняття з обліку транспортного засобу для реалізації.

Отже, набуття права власності на автомобіль здійснюється при наявності договору купівлі-продажу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з відміткою уповноваженого органу МВС про зняття цього засобу з обліку. Перед відчуженням, передачею такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в уповноваженому підрозділі МВС.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Згідно із ч. 1 ст. 237 ЦК України - представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.

Видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

На підставі встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки договір купівлі-продажу спірного автомобіля не укладався, автомобіль не знятий з обліку в уповноваженому органі МВС та зареєстрований за ОСОБА_3

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності.

Правовідносини, які виникли між сторонами на підставі нотаріально посвідченої довіреності надає лише право здійснювати представництво інтересів другої сторони, або вчинити від її імені правочин.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Залишити рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 березня 2018 року без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 21 серпня 2018 року.

Головуючий

Судді