У Х В А Л А

28 грудня 2018 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Єршова Л.С., дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10.11.2014 року по справі №522/13923/14-ц,

ВСТАНОВИВ:

10.11.2014 року Приморським районним судом м. Одеси по справі № 522/13923/14-ц було постановлено рішення, відповідно до якого задоволено позовну заяву Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК», стягнуто з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК», , заборгованість за кредитним договором б/н від 29.08.2008 року у розмірі 6.580,78 долари США, що еквівалентно станом на 30.05.2014 року 77.455 (сімдесят сім тисяч чотириста п`ятдесят пять) гривень 76 (сімдесят шість) копійок, яка складається з: 1.998,20 долари США, що еквівалентно станом на 30.05.2014 року 23.512,81 грн. - заборгованість за кредитом; 2.819,46 долари США, що еквівалентно станом на 30.05.2014 року 33.185,04 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 1.409,29 долари США, що еквівалентно станом на 30.05.2014 року 16.587,34 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом;- 42,48 долари США, що еквівалентно станом на 30.05.2014 року 499,99 грн. - штраф (фіксована частина); - 311,35 долари США, що еквівалентно станом на 30.05.2014 року 3.664,59 грн. - штраф (процентна складова), стягнуто з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК», , витрати по сплаті судового збору у розмірі 774 (сімсот сімдесят чотири) гривні 56 (п`ятдесят шість) копійок.

13.04.2018 року представник відповідача ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення суду.

Ухвалою від 20.04.2018 року зазначену заяву було залишено без руху.

Вказана ухвала надсилалась заявнику на адресу, яку він вказав у заяві, проте, обидва рази кореспонденція повернулась до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ст. 44 ЦПК України).

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

У справі «Каракуця проти України» (16 лютого 2017 р.) Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про наявність порушення доступу до суду, звернув увагу на строк, протягом якого заявники не звертались до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду їх апеляційної скарги та зазначив, що заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_4 проти Іспанії» заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов'язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany).

Тобто, в своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Враховуючи викладене, оскільки суддею встановлено, що з квітня 2018 року і до теперішнього часу заявник рухом своєї заяви в суді не цікавиться, зловживаючи своїми процесуальними правами, тому його заява підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 44, 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10.11.2014 року по справі №522/13923/14-ц, повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області.

Суддя Л.С. Єршова