Справа № 723/514/18
Провадження № 2/723/923/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючої судді Яківчика І.В.,

при секретарі Крупчак М.І.

за участю:

сторін та їх представників

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сторожинець цивільну справу за зміненим позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, вимоги по якому в ході судового розгляду змінював, остаточним предметом якого є відшкодування нанесеної матеріальної шкоди внаслідок пошкодження майна посилаючись на те, що 02 листопада 2017 року о 18 годині відповідач вчинив з позивачем словесну суперечку після чого зірвав колючий дріт та висмикав частину стовпів а частину розхитав наклонивши їх в різні боки, пошкодивши таким чином огорожу позивача що встановлена вздовж межі на земельній ділянці площею 0,7442 га призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належить позивачу на праві власності згідно державного акта від 08.11.2010 року серії ЯЖ № 494820. Розмір шкоди позивач визначив згідно висновку будівельно-технічного дослідження № 59/04-18 від 12 квітня 2018 року в сумі 1508,00 гривень, яку просив стягнути на його користь з відповідача.

Підготовче судове засідання проведено 13 липня 2018 року. Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями обох сторін.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладені в позові обставини. Додатково просили стягнути з відповідача також і витрати на правову допомогу.

Свідок ОСОБА_4, яка є дружиною позивача, погодившись давати свідчення в суді показала, що в той день, в жовтні місяці 2017 року, коли на вулиці було вже темновато, вона вийшла з хати за коровою і побачила, що сусід кидає в її чоловіка каміння. Вона повідомила про це свого сина і вони разом спостерігали за сваркою. Відповідач побачивши їх перестав кидати каміння і почав ламати їх огорожу яку вони збудували у 2014 році. Він повитягував пять стовпів огорожі. Вони спостерігали за ним від свого дому на відстані біля 400 метрів.

Відповідач та його представник ОСОБА_5 заперечили позовні вимоги зазначивши, що між сторонами дійсно була сварка але відповідач не руйнував огорожу позивача.

Свідок ОСОБА_6, яка є дружиною відповідача, погодившись давати свідчення в суді показала, що в листопаді місяці минулого року десь о 17 годині між її чоловіком та його братом виникла сварка через каміння, яке сусід поклав на дорогу. Сварку вона чула так як була у себе дома недалеко від того місця але її чоловік стовпи від забора не ламав і проволоку не зривав. Вона знає, що сусідський забор, який поставлений у 2010 році був в поганому стані, а стовпи були поломані ще з 2016 року.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків та дослідивши письмові докази по справі, судом беззаперечно встановлено, що 02 листопада 2017 року між позивачем та відповідачем по цивільній справі дійсно мав місце словесний конфлікт, що визнавалося учасниками справи, а відповідно є доведеним в силу ст. 82 ЦПК України.

Із зміненого позову відомо, що відповідач 02.11.2017 року зірвав із огорожі, яка належить позивачу, колючий дріт та висмикав частину стовпів, а іншу частину розхитав наклонивши їх в різні боки.

Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду.

Крім зазначення в позові інформації, щодо того, що такі дії вчинені відповідачем, вона жодними іншими письмовими доказами в суді не підтверджена тобто доказів щодо протиправності дій відповідача повязаних із руйнуванням огорожі позивача, суду не надано, а відповідно позов про відшкодування шкоди не може бути задоволений.

Висновок будівельно-технічного дослідження, замовлений позивачем і доданий до зміненого позову, суд, в частині доказаності вини відповідача у нанесенні шкоди позивачу, оцінює критично, оскільки у висновку не зазначено, а відповідно і не доведено твчинення відповідачем дій щодо руйнування огорожі.

При цьому суд констатує, що обстеження огорожі експертом мало місце через більш ніж пять місяців після описаних в позові подій, шляхом візуального огляду і на час такого огляду встановлено, що огорожа виконана з колючого дроту в пять рядів по деревяних стовпах висотою 1,5 метра. Довжина пошкодженої огорожі складає 11,0 метра, а пошкодження огорожі у вигляді відхилення від вертикалі.

Таким чином, зазначений огляд, як єдиний огляд і висновок, як єдиний доказ пошкодження огорожі позивача підтверджує, що колючий дріт з огорожі не було зірвано, стовпи не були поламані чи витягнуті, а в обґрунтування позовних вимог внесена недостовірна інформація щодо фактичних обставин справи.

Крім цього суд звертає увагу на те, що експерт при описі формули вартості відтворення обєкту оцінки вказав дані, які не відповідають встановленим обставинам при візуальному огляді, а саме вказавши, що огорожа пошкоджена на відстані 11,0 метра у формулі використав довжину 13,20 метра, що свідчить про неприйнятність відновної вартості будівельних робіт в сумі 1508,0 гривень, а відповідно і про неприйнятність висновку в цій частині.

Виходячи з цього суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_4, яка є дружиною позивача, в частині того, що відповідач ламав їх огорожу шляхом витягування пяти стовпів цієї огорожі, оскільки такі свідчення не відповідають фактичним обставинам справи щодо характеру пошкоджень цієї огорожі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених в ст.82 цього кодексу.

Таким чином, із зазначеного видно, що в межах заявлених позовних вимог не доведено, що відповідачу була нанесена майнова шкода безпосередньо позивачем. Відсутність належних доказів щодо предмета позову свідчить, на думку суду є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 258, 265, 273 ЦПК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, відмовити за їх безпідставністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Чернівецького апеляційного суду, через Сторожинецький районний суд протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Повне судове рішення складено 21 листопада 2018 року.

Суддя: