У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2018 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Світлик О.М.,

за участю секретаря судового засідання Гайданки Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді заяву виробничого підрозділу «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про приведення виконавчого документа у відповідність до вимог, передбачених ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»,

В С Т А Н О В И В:

Виробничий підрозділ «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» ПАТ «Українська залізниця» звернулося до суду із заявою, згідно з якою просить привести судовий наказ (дублікат), виданий 29.06.2016 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі № 712/10570/12 у відповідність до вимог, передбачених ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», вказавши дату народження та індивідуальний ідентифікаційний номер боржника.

В обґрунтування поданої заяви представник заявника посилається на те, що 29.06.2016 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано дублікат судового наказу у справі № 712/10570/12 від 06.07.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДТГО «Львівська залізниця» ВП «Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд № 5» заборгованості в розмірі 4296,86 грн. та 107,30 судового збору.

10.05.2017 року зазначений дублікат судового наказу направлений на виконання в Ужгородський МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області та 25.05.2017 року отримано повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, з підстав відсутності в судовому наказі ідентифікаційного коду та дати народження боржника.

Зазначає, що станом на теперішній час заборгованість згідно з судовим наказом з боржника ОСОБА_1 не стягнута та боржником добровільно не погашена.

У поданій заяві заважує, що у звязку з реорганізацією підприємств залізничного транспорту та створенням публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» від 23.02.2012 року № 4442-У1, постанов Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», від 02.09.2015 року № 735 «Питання публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», державне територіально-галузеве обєднання «Львівська залізниця» реорганізовано в регіональну філію «Львівська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Відповідно до Статуту ПАТ «Українська залізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року № 735 «Питання публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», ПАТ «Українська залізниця» є правонаступником усіх прав і обовязків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту. Відповідно до протоколу № Ц-57/16 Ком.т. засідання правління ПАТ «Укрзалізниця» від 01.03.2017 року та наказу ПАТ «Укрзалізниця» № 302 від 12.05.2017 року «Про деякі питання діяльності ПАТ «Укрзалізниця», з 1 липня 2017 року розпочала господарську діяльність філія «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» ПАТ «Укрзалізниця». Відповідно до наказу філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» № ФБМЕС-3/24 від 20.06.2017 року виробничий структурний підрозділ «Мукачівське управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» включений до складу виробничого підрозділу «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» ПАТ «Укрзалізниця».

З посиланням на викладене, у звязку із зазначеними змінами організаційної структури, із заявою про приведення виконавчого документа у відповідність до вимог передбачених ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» звертається виробничий підрозділ «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» ПАТ «Укрзалізниця».

Представник заявника виробничого підрозділу «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» ПАТ «Українська залізниця» та боржник ОСОБА_1 у судове засідання не зявилися, хоча про час та місце судового розгляду заяви повідомлялися належним чином. При цьому, від представника виробничого підрозділу «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» ПАТ «Українська залізниця» до суду надійшла заява, згідно з якою просить розглянути заяву без його участі.

Дослідивши матеріали справи за поданою заявою та матеріали цивільної справи № 712/10570/12, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.06.2016 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано дублікат судового наказу у справі № 712/10570/12 від 06.07.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВП «Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд № 5» ДТГО «Львівська залізниця» заборгованості в розмірі 4296,86 грн. та 107,30 судового збору.

Вказаний дублікат судового наказу предявлено стягувачем до виконання в Ужгородський МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області.

Згідно з повідомленням державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області від 22.05.2017 року судовий наказ у справі № 712/10570/12 від 06.07.2012 року повернуто стягувачу без прийняття до виконання, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема відсутній ідентифікаційного код та дата народження боржника.

Обґрунтовуючи подану заяву представник заявника вказує на те, що станом на теперішній час заборгованість згідно з судовим наказом з боржника ОСОБА_1 не стягнута та боржником добровільно не погашена, а тому просить суд привести виконавчий документ у відповідність до вимог, передбачених ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», вказавши дату народження та індивідуальний ідентифікаційний номер боржника.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд..

В силу ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ч. 1 ст. 2 Закону серед засад виконавчого провадження зазначені: верховенство права; обовязковість виконання рішень; законність.

Тобто, метою виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження є примусове виконання судових рішень у спосіб та порядку, визначеному законом (ст. ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

У статті 4 Закону викладені вимоги до виконавчого документа. Згідно з ч. 1 цієї статті у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб-платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк предявлення рішення до виконання.

Відтак, у виконавчому листі мають бути зазначені дані боржника, які можуть ідентифікувати його особу, та сприяти примусовому виконанню рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України та ч. 1 ст. 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області направлено запит до Державної фіскальної служби для встановлення реєстраційного номеру облікової картки платників податків фізичної особи ОСОБА_1.

На вищевказаний запит надійшла відповідь, в якій зазначено, що надати реєстраційний номер облікової картки вказаної фізичної особи не має можливості з причини: фізичну особу неможливо ідентифікувати.

За таких обставин, оскільки судом вживалися заходи щодо встановлення реєстраційного номеру облікової картки боржника, проте фізичну особу неможливо ідентифікувати, матеріали справи не містять відомостей про такий, а також про дату народження боржника, суд приходить до висновку про відсутність підстав для приведення виконавчого документа у відповідність до вимог, передбачених ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону з метою захисту інтересів стягувача державний виконавець має право одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Стягувач позбавлений можливості отримати конфіденційні дані відносно особи боржника. При цьому, державний виконавець у повній мірі повинен скористатися наданими йому законом правами та повноваженнями для своєчасного і повного виконання судового рішення.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця чи посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Однак, у даному випадку стягувач звернувся до суду безпосередньо із заявою, у якій просить привести виконавчий документ у відповідність до вимог, передбачених ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, суд вважає, що державний виконавець у даному випадку не у повній мірі скористався наданими йому законом правами та повноваженнями для своєчасного і повного виконання судового рішення, а відсутність у виконавчому листі реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документу.

Між тим, про відсутність правових підстав для повернення виконавчого документу без виконання у звязку з відсутністю у виконавчому листі даних про особу боржника зазначено також у постановах Верховного Суду України від 25.06.2014 року у справі № 6-62цс14 та в постанові від 21.05.2014 року у справі № 6-45цс14, а саме, відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

З урахуванням викладеного та положень Закону України «Про виконавче провадження», суд приходить до переконання, що у задоволенні поданої заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 353-355, 431 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви виробничого підрозділу «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про приведення виконавчого документа у відповідність до вимог, передбачених ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Головуюча О.М. Світлик