Провадження №2/748/888/18
Єдиний унікальний № 748/2084/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2018 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Криворученка Д.П., секретарі Сидор А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванівської обєднаної територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області, Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, діючи на підставі довіреності та в інтересах позивача, 01.08.2018 року, посилаючись на положення ст.ст.3, 16, 328, 1216, 1219, 1225 ЦК України, звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку (пай №729) загальною площею 3,60 га в межах згідно з планом, розташовану на території Краснянської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з яких: 1,9 га рілля та 1,7 га пасовища, в порядку спадкування за заповітом, після смерті 16.02.2014 року ОСОБА_3.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за заповітом, до складу якої, крім іншого, входить і вище вказана земельна ділянка, що належала спадкодавцю за життя на праві власності, однак у звязку з тим, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку зроблено незастережне виправлення прізвища власника, то позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на цю земельну ділянку у нотаріальній конторі.

Ухвалою судді від 2 серпня 2018 року відкрите загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання.

04 вересня 2018 року судом проведене підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач не зявився, завчасно, через канцелярію суду представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не зявився, від сільського голови надійшло клопотання з проханням справу розглядати без участі їх представника, заперечень проти позову не має.

Представник співвідповідача Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у судове засідання не зявився, про час та місце засідання Управління повідомлялось належним чином, відзив на позов не направлявся.

Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобовязана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що закріплено в статті 43 ЦПК України.

Суд повно, всебічно та обєктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно приписів частини 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У відповідності до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Як вбачається із дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії «І-ЕЛ» №228497 ОСОБА_3 помер 16.02.2014 року у віці 75 років у с. Скорінець Чернігівського району Чернігівської області, а згідно даних довідки №198 від 11 червня 2018 року Іванівської сільської ради Чернігівського району він був зареєстрований та постійно проживав ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.6, 7)

Згідно заповіту від 14 серпня 2007 року ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробив розпорядження, згідно якого усе своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось заповідає ОСОБА_1 та ОСОБА_4. (а.с.10)

Наведене свідчить, що позивач по справі є спадкоємцем за заповітом до майна померлого ОСОБА_3, в силу приписів ст.1222 ЦК України, положення якої діяли на момент відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка (пай №729) загальною площею 3,60 га у межах згідно з планом, розташована на території Краснянської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з яких: 1,90 га рілля (кадастровий номер :08:000:0729); 1,70 га пасовища (кадастровий номер :07:000:1729), передана у власність на підставі розпорядження Чернігівської РДА Чернігівської області №470 від 29 вересня 2005 року, про що свідчить Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №763905, виданий 8 лютого 2006 року на імя ОСОБА_5, при цьому прізвище «Шелупець» та по-батькові «Дмитрович» закреслені і вказано «Шалупець» та «Денисович», підпис Голова райдержадміністрації ОСОБА_6. (а.с.8)

Належність покійному ОСОБА_3 на праві власності вказаних вище двох земельних ділянок підтверджується даними Витягів з Державного земельного кадастру №НВ-018 від 28.09.18 р. та №НВ-018 від 28.09.18 р. (а.с.48-55)

Зіставивши усі дані, що випливають із документів наданих позивачем, враховуючи час відкриття спадщини, тобто той факт, що спадкодавець померла після 01 січня 2004 року, суд дійшов висновку, що безумовному застосуванню у вказаній справі до відносин спадкування підлягають норми ЦК України.

Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як вбачається з копії спадкової справи №354/2014 ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті 16.02.2014 року ОСОБА_3 Свідоцтва про право на спадщину за не видавались. Другий спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 відмовилась від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1, подавши до нотаріальної контори заяву 23 липня 2014 року. (а.с.30-32)

З листа державного нотаріуса Чернігівської районної державної нотаріальної контори від 19.04.2018 року встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, у звязку з незастережними виправленнями прізвища та по-батькові спадкодавця у Державному акті на право власності на земельну ділянку. (а.с.11)

Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається із п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом N43 від 04.05.1999 року Державного комітету України по земельних ресурсах, виправлення у державних актах на право власності на земельну ділянку не допускаються.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги по суті, суд виходить з того, що з 2 травня 2009 р. відповідно до статті 125 ЗК України №1066-VI (1066-17), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а згідно положень ст.126 ЗК України, в редакції статті станом на 01.01.2013 року, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У відповідності до вимог цивільного законодавства дієздатність ОСОБА_3 припинилась у момент його смерті і за таких обставин отримати правовстановлюючі документи на імя спадкодавця не має правової можливості.

Відповідно до Конституції України органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування.

Згідно п.п.4.15, 4.20 Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру.

Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, крім іншого, державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом.

За таких обставин, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на успадковані земельні ділянки в нотаріальному порядку.

Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону.

Таким чином наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12-13, 43, 82, 206, 211, 247, 259, 263-365, 268, 353-354 ЦПК України, ст.ст.16, 257, 328, 392, 1222, 1225, 1268, 1297 ЦК України, ст.ст.125, 126 ЗК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 16.02.2014 року, право власності на земельну ділянку (пай №729) загальною площею 3,60 га у межах згідно з планом, розташовану на території Краснянської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з яких: 1,90 га рілля (кадастровий номер :08:000:0729); 1,70 га пасовища (кадастровий номер :07:000:1729), передану у власність на підставі розпорядження Чернігівської РДА Чернігівської області №470 від 29 вересня 2005 року, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №763905, виданого 8 лютого 2006 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Криворученко Д.П.