Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1702/18

номер провадження 2/695/966/18

27 серпня 2018 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Середи Л.В.,

за участю секретаря - Оніщенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Золотоніської міської ради про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на майно, до складу якої, серед іншого, ввійшов будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, що належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 її сину ОСОБА_4, яка спадщину після смерті свого сина прийняла, шляхом спільного проживання, однак не оформила своїх спадкових прав належним чином та померла.

Позивач після смерті своєї матері спадщину прийняв та виявив намір належним чином оформити вказане вище спадкове майно, а тому звернувся до Золотоніської міської державної нотаріальної контори з відповідною заявою. Однак оформити вказану спадщину так і не зміг, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вказаний будинок. За таких обставин позивачу, постановою нотаріуса від 23.04.2018 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому позивач був змушений звернутися до суду із відповідним позовом про визнання права власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом.

У судове засідання позивач та його представник ОСОБА_5 не з'явились, однак останній звернувся до суду з відповідним клопотанням про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі.

Представник відповідача Золотоніської міської ради в судове засідання не з'явився, направивши до суду письмове клопотання, в якому просив суд справу розглянути без участі представника міської ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

При цьому суд виходить з наступних підстав.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Як вбачається із свідоцтва про народження ОСОБА_4 (серії НОМЕР_2 від 07.10.1949 року) його матір'ю зазначена ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про одруження (серії НОМЕР_3 від 08.07.1969 року) ОСОБА_3 змінила своє прізвище на ОСОБА_3 внаслідок укладення шлюбу.

Згідно із свідоцтвом про смерть (серії НОМЕР_4 від 13.01.2016 року) ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_3, відповідно до норм ст. 1261 ЦК України відноситься до першої черги спадкоємців за законом.

Позивач наполягає, що ОСОБА_3 спадщину після смерті свого сина ОСОБА_4 фактично прийняла шляхом спільного проживання, хоча юридично своїх спадкових прав не оформила.

При розгляді вказаної справи суд бере до уваги, що відповідач позовні вимоги визнав повністю, а отже визнав і факт прийняття спадщини ОСОБА_3

Так нормами ч. 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

ВІдповідно до свідоцтва про смерть (серії НОМЕР_5 від 12.01.2017 року) ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про що зроблено відповідний актовий запис за №22.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи.

Нормами ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач є сином померлої ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про народження (серії НОМЕР_6 від 03.12.1964 року).

Нормами ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.04.2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів у спадкодавця на вказане майно.

Як вбачається з довідки КП «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» від 22.03.2018 року №312 інвентаризаційна справа на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована в архіві відділку. Право власності на нерухоме майно за вказаною адресою не зареєстроване.

Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Золотоніської міської ради Черкаської області, на підставі погосподарської книги №8, особовий рахунок НОМЕР_7, за померлим ОСОБА_4 числиться житловий будинок, 1981 року побудови, за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення" (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття я експлуатацію об'єктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не була передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні прав власності.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутата ухвалювалися рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад і додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

Так із вказаної довідки виданої виконкомом Золотоніської міської ради вих. №1793 від 22.08.2018 року вбачається, що будинок був побудований у 1981 році.

Оскільки сам будинок був побудований в 1981 році та наявний відповідний запис в погосподарській книзі про власника вказаного будинку, суд приходить до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_4 за життя належав на праві власності будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4, який за свого життя заповіту не склав, відкрилася спадщина за законом, яку прийняла ОСОБА_3, однак своїх спадкових прав оформити не встигла та теж померла, після смерті якої відкрилася спадщина на майно в порядку спадкування.

Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається з повідомлення Золотоніської міської державної нотаріальної контори №427/01-16 від 11.06.2018 року, після померлої ОСОБА_3 заведена спадкова справа №68/2017, спадкоємцем на майно померлої є її син ОСОБА_1.

Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач належним чином прийняв спадщину після смерті своєї матері, яка в свою чергу прийняла спадщину після свого померлого сина ОСОБА_4, а оскільки оригінали правовстановлюючих документів відсутні, а власник помер, вбачається обмеження прав позивача у можливості прийняття та належного розпорядження своїм спадковим майном, а тому, враховуючи, що існують законні підстави, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 346, 1268 ЦК України та ст. 10, ст., ст.

76,264,265 ЦПК України ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Золотоніської міської ради про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення в порядку визначеному ст., ст. 354-356 ЦПК України.

Суддя: Середа Л.В.