Справа № 576/2878/18
Провадження № 2/576/889/18
26 грудня 2018 року м. Глухів
Глухівський міськрайонний суд Сумської області
суддяУсенко Л.М.
секретар судового засіданняБірюк О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу№ 576/2878/18
провизнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
учасники справи та представники: позивач не з'явився
представник позивачане з'явився
відповідач 1не з'явився
відповідач 2не з'явився
05 грудня 2018 року позивач ОСОБА_3, через свого представника ОСОБА_6 звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що їй на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу належить будинок АДРЕСА_1 За вказаною адресою зареєстровані також відповідачі, які не проживають у даному будинку з січня 2012 року, не сплачують комунальні послуги, не несуть витрат по утриманню будинку. Просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1; судові витрати з відповідачів просить не стягувати.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 12 грудня 2018 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву.
Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 35).
Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за їх відсутності не скористались та не повідомили суд про причини неявки у судове засідання. Відзивів на позовну заяву не надали.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Безпосередньо дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником будинку АДРЕСА_1 (а.с. 6, 7).
У вказаному будинку зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що вбачається з копії будинкової книги (а.с. 8-13).
Також у відповідях Глухівської міської ради від 06.12.18 р. № 1239/01-12, № 1240/01-12, що надані на запит суду, місце реєстрації ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказано АДРЕСА_1 (а.с. 25, 26).
Із копій довідок виданих головою квартального комітету від 03.02.2016 року за № 599, від 06.02.2017 року за № 496 та від 19.11.2018 р за № 1323 (а.с. 14, 15, 16) вбачається, що відповідачі не проживають за місцем реєстрації що найменше з початку 2016 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або права та інтересу.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР) визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
У ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР вказано, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічні норми визначені у ст. 405 ЦК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України, до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне з ним господарство.
Отже, користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Разом з цим, згідно з ч. 1 ст. 34 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Надані стороною позивача докази узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у їх достовірності, у своїй сукупності достатні для висновку про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не проживають за місцем реєстрації більше одного року без поважних причин, виходячи з чого їх належить визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням за зазначеною адресою.
За таких обставин позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 89, 223, 259, 263, 265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, АДРЕСА_1), ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_1), задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1.
Визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 26 грудня 2018 року.
Суддя Л.М. Усенко