Справа №345/2343/18
Провадження № 2/345/1141/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.07.2018 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Юрчака Л.Б..

з участю секретаря судового засідання Пукіш В.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, суд -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач є батьком їхніх неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею та перебувають на її утриманні. 28.09.2015 року шлюб між ними було розірвано. Згідно рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.10.2013 року з відповідача присуджено аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку щомісячно ,але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Проте, аліменти у визначеному розмірі , які підлягають сплаті відповідачем, на даний час є недостатніми для забезпечення рівня життя дітей ,достатнього для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку . Забезпечення дітей повністю здійснюється зусиллями та коштами позивачки, а тому ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду із позовом про зміну розміру аліментів та просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі розмірі по 1500 грн., щомісячно,на кожну дитину , до досягнення дітьми повноліття.

У судове засідання позивачка не зявилася, однак подала заяву в якій вказала,що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задоволити, розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач в судовому засіданні не зявився, подав суду заяву, згідно якої позов визнав частково ,згідний платити аліменти на утримання дітей у попередньому розмірі, так як він на даний час не працює, у червні 2018 року зареєстрований як безробітний у центрі зайнятості, у травні 2018 року мав травму правої руки та було проведено оперативне лікування і фізично працювати не має змоги,майна жодного не має, власного житла також не має, проживає з батьками пенсіонерами у їх будинку . Не згідний платити судові витрати на користь позивача у розмірі 700 грн., так як позивач працює та має постійний дохід. Розгляд справи просить провести у його відсутності .

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст.12,81,82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд звертає увагу, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», (відомості Верховної Ради 2017, № 25, ст.291), а саме:ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Так, згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 21.12.2016 року №1801-VІІІ, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 років до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей: дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтвам про народження (а.с.5,6).

Відповідач , перебуває на обліку як безробітний у Калуській міськрайонній філії Івано-Франківського ОЦЗ з 14.06.2018 р. .

На даний час діти проживають з позивачкою та перебувають на її повному утриманні. Вони потребують значного більшого догляду та матеріальних коштів.

Так, відповідно до ч.1ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, законодавець не обмежує право сторони в справі про зміну розміру аліментів звернутися у суд тільки з підстав зміни матеріального стану чи стану здоровя, а вказує і на інші випадки передбачені Кодексом. Ці випадки не конкретизуються, однак можна дійти висновку про те, що з часу присудження аліментів у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму щомісячно для дитини відповідного віку (2013 рік) економічна ситуація у країні змінилася кардинально в бік погіршення матеріального стану всіх верств населення і звичайно розмір аліментів в такому розмірі на дитину не є достатнім навіть для мінімального забезпечення дитини першочерговими необхідними речами.

В даному випадку суд приходить до висновку, що діти проживають разом з матірю, і так чи інакше, обовязок по утриманню дітей переважно лежить на позивачці. Безумовно, утримання дітей лежить на плечах обох батьків, однак воно не зводиться лише до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному аспекті (крім сплати аліментів) так і в моральному аспекті (виховання дітей, навчання їхнє дозвілля і т.д.).

Сума стягуваних з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку щомісячно , але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей є нижчою ніж встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який, відповідно до змін ч.2ст. 182 СК України, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що аліменти, які сплачує відповідач на утримання своїх дітей, не забезпечує належного рівня життя дитини, а саме: необхідного харчування, її медичного догляду, лікування, навчання тощо.

Тому суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обовязків батьків щодо виховання та утримання дітей, матеріальне становище відповідача та стан його здоров»я, виходячи з закріплених ч. 9ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів дійсно підлягає збільшенню.

Виконавчий лист, виданий по справі №345/5414/13-ц від 06.11.2013 року в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей підлягає відкликанню.

Також, згідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову,тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 704 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави та 700 грн. в користь позивачки за професійну правничу допомогу(а.с.14).

Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз'яснень, даних у п. 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Аліменти на утримання дитини згідно ст. 191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, приймаючи до уваги те, що аліменти були вже присудженні рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.11.2013 року, а предметом судового розгляду є зміна розміру аліментів, то в даному випадку змінений розмір аліментів повинен стягуватись від дня набрання чинності рішенням суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. cт. 75,80,84, 180-182,184 СК України, ст.ст. 19,141, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд

р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Змінити розмір аліментів та стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, безробітного, аліменти на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на утримання дітей: дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів в зазначеному розмірі розпочати з дня набрання рішення законної сили.

Виконавчий лист по справі за №345/5414/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей - відкликати.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1 700 грн. за надання професійної правничої допомоги, 704,80 грн. судового збору в дохід Державної судової адміністрації України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий