Номер провадження: 22-ц/785/4008/18
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради,

третя особа - Об'єднання співвласників гуртожитку «Заболотного 26а»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 січня 2018 року у складі судді Кисельова В.К.,

в с т а н о в и в:

В серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, за участю третьої особи- Об'єднання співвласників гуртожитку «Заболотного 26а» про визнання за нею право користування житловим приміщенням, а саме: кімнатою №247 площею 16,6 кв.м. в гуртожитку АДРЕСА_1, зобов'язання укласти з нею договір найму кімнати та зобов'язання відкрити на ім'я позивача особовий рахунок на житлове приміщення кімнату в гуртожитку.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22 січня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, просить рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення позову. В апеляційній скарзі скаржник послався на те, що судом при прийнятті оскаржуваного рішення неповно з'ясовані обставини справи, що мають значення для вирішення спору, не достатньо враховані викладені фактичні обставини справи та надані нею докази щодо фактичного проживання та користування спірним житлом.

Третя особа - Об'єднання співвласників гуртожитку «Заболотного 26а» подало письмові пояснення по суті справи, зазначивши, що ОСОБА_2 постійно проживає в кімнатах АДРЕСА_1.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 та спільним сином ОСОБА_4 з грудня 1999 року зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16.02.2017 року встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 у кімнаті АДРЕСА_2 з січня 2005 року.

Враховуючи, що позивач та члени її сім'ї починаючи з 1999 року додатково користуються кімнатою №247 та несуть всі витрати щодо надання послуг по утриманню житла, позивач просить визнати за нею право власності на кімнату АДРЕСА_2.

Суд також вважав встановленим, що позивач та члени її сім'ї в складі трьох осіб зареєстровані у кім. №249 вищезазначеного будинку площею 12,1 кв.м., що підтверджується матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не дотримано досудового порядку звернення до компетентного органу, який вправі вирішувати питання надання житла.

Такий висновок суду ґрунтується на законі, судом вірно встановлені фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч. 1 ст. 54 ЖК України якщо в квартирі, в якій проживає два або більше наймача, звільнилося неізольоване жиле приміщення, воно надається наймачеві суміжного приміщення.

Відповідно до п. 12 «Примірного положення про гуртожитки», зареєстрованого постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року №208 жила площа в гуртожитку надається в розмірі не менше 6 кв.м. на одну особу.

За приписами ст. 128 ЖК України жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім'ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток.

У відповідності до ч. 5 ст. 54 ЖК України у разі відмови в наданні жилого приміщення, що звільнилося, у випадках, передбачених цією статтею, спір може бути вирішено в судовому порядку.

Отже, для отримання права користування житловим приміщенням, в даному випадку кімнатою у гуртожитку позивач повинен звернутися у встановленому законом порядку до районної державної адміністрації, що позивачем зроблено не було.

За відсутності відповідного звернення на час вирішення спору суд позбавлений можливості надати оцінку правомірності відмови або не вирішення питання у передбачений строк.

Твердження скаржника про те, що вона зверталася до Суворовської райадміністрації з письмовою заявою та їй було відмовлено, підставою скасування рішення суду першої інстанції бути не може, оскільки позивач з вказаним зверненням звернулася вже після прийняття судом оскаржуваного рішення, а саме 15.02.2018 року (а.с.46-47), законність та обґрунтованість рішення перевіряється апеляційним судом, виходячи з фактичних обставин станом на час його ухвалення.

В свою чергу, позивач не позбавлений права повторного звернення до суду за захистом свого права після додержання процедури звернення до райадміністрації щодо визнання права користування кімнатою у гуртожитку.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одесит від 22 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови підписано 27.12.2018

Головуючий:

Судді: