Провадження №2/428/1869/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 року Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Юзефович І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому також зазначено клопотання про накладення арешту на майно відповідача, достатнє для забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1-2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 п.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У постанові пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивачем у заяві про забезпечення позову не надано доказів на підтвердження своїх вимог, зокрема, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, необґрунтовано відповідність виду забезпечення позову. Таким чином, беручи до уваги інтереси як позивача ОСОБА_2, так і відповідача ОСОБА_3, суд приходить до висновку про необхідність відмови в забезпечені позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 149-153 , 260 ЦПК України , суддя -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути безпосередньо оскаржена до апеляційного суду Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя

.