Ухвала

21 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 405/2961/17

провадження № 61-48499ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 20 квітня 2018 року

та постанову Кропивницького апеляційного суду від 13 листопада

2018 року у справі за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Кіровоградській області до Управління Держпраці в Кіровоградській області, треті особи: ОСОБА_1, Державне підприємство «Український науково-дослідний інститут промислової медицини», про визнання недійсним та скасування доповнення до інформаційної довідки про умови праці та акта за формою П-4,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Маловисківському районі Кіровоградської області (далі - ВВД ФСС НВВПЗУ у Маловисківському районі Кіровоградської області), правонаступником якого є Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Кіровоградській області (далі - УВД ФССУ в Кіровоградській області), звернулося до суду з позовом до Управління Держпраці в Кіровоградській області, треті особи:

ОСОБА_1, Державне підприємство «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» (далі - ДП «Український НДІ промислової медицини»), про визнання недійсним та скасування доповнення до інформаційної довідки про умови праці та акта за формою П-4.

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 20 квітня

2018 року (у складі судді Іванової Л. А.) позов залишено без задоволення.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 13 листопада 2018 року

(у складі колегії суддів: Мурашка С. І., Карпенка О. Л., Кіселика С. А.) рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 20 квітня

2018 року залишено без змін.

12 грудня 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

УВД ФССУ у Кіровоградській області на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 20 квітня 2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 13 листопада 2018 року, в якій заявник просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з резолютивної частини постанови Кропивницького апеляційного суду від 13 листопада 2018 року, постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей. Відповідно до положень ЦПК України апеляційний суд наділений повноваженнями суду першої інстанції при ухваленні рішення. Ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на апеляційне провадження, тому апеляційний суд мав право визнати вказану справу малозначною.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов'язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином

(Zubac v. Croatia (Зубак проти Хорватії), від 05 квітня 2018 року).

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України, тому підстав для відкриття провадження у вказаній справі на підставі частини третьої статті 389 ЦПК України не вбачається.

Крім того, судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, доводи касаційної скарги, а також значення справи для сторін і суспільства, практику розгляду справ з даної категорії.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України

у Кіровоградській області на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 20 квітня 2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 13 листопада 2018 року у справі за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Кіровоградській області до Управління Держпраці в Кіровоградській області, треті особи: ОСОБА_1, Державне підприємство «Український науково-дослідний інститут промислової медицини», про визнання недійсним та скасування доповнення до інформаційної довідки про умови праці та акта за формою П-4, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська