Справа № 199/2598/16-ц
(2/199/545/18)
РІШЕННЯ

Іменем України

02.07.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суду м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Борулько М.Ю.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 Фєтуллаєвич, про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на майно в рахунок заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 02.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_5 ОСОБА_5 Фєтуллаєвичем був укладений кредитний договір №0301/0408/88-044 про надання кредиту у сумі 30000,00 доларів США із сплатою відсотків та повернення кредитної суми у строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

У забезпечення виконання вказаних зобовязань за кредитним договором №0301/0408/88-044 від 02.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_4 02.04.2008 року був укладений договір іпотеки №№0301/0408/88-044, згідно з яким відповідачка надала в іпотеку квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2000 року, реєстровий №3700.

На підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року відбулось відступлення прав вимоги за кредитним договором №0301/0408/88-044 від 02.04.2008 року від ОСОБА_3 акціонерного товариства «Сведбанк» до ОСОБА_3 акціонерного товариства «Дельта-Банк».

У свою чергу Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» згідно з договором купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 року уступив своє право вимоги позивачу ОСОБА_3 акціонерному товариству «Альфа-Банк».

Боржник за кредитним договором №0301/0408/88-044 від 02.04.2008 року ОСОБА_5 Фєтуллаєвич належним чином не виконував умови кредитного договору, порушивши графік погашення заборгованості за кредитом, у звязку з чим, станом на 01.03.2016 року заборгованість по кредиту становить 11122,23 долара США, з яких: заборгованість за кредитом 9750,00 доларів США, за відсотками - 1372,23 доларів США.

Посилаючись на те, що до теперішнього часу на кількаразові вимоги позивача боржник ОСОБА_5 Фєтуллаєвич заборгованість не гасить, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0301/0408/88-044 від 02.04.2008 року у розмірі 11122,23 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_6 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2000 року, реєстровий №3700.

Також позивач просив суд стягнути з відповідачки на свою користь понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 4350,55 гривень.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14.02.2017 року позов ОСОБА_3 акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 Фєтуллаєвич, про звернення стягнення на предмет іпотеки, був задоволений.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04.09.2017 року вказане заочне рішення було скасоване та справа призначена до розгляду у загальному порядку.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача позов визнала частково та зазначила, що відповідачка наявність боргу перед банком визнає, але просить застосувати мораторій на звернення стягнення на майно громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, оскільки спірна квартира є єдиним житлом відповідачки.

Третя особа ОСОБА_5 Фєтуллаєвич у судове засідання не зявився, про розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_5 ОСОБА_5 Фєтуллаєвичем був укладений кредитний договір №0301/0408/88-044 про надання кредиту у сумі 30000,00 доларів США із сплатою відсотків та повернення кредитної суми у строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

У забезпечення виконання вказаних зобовязань за кредитним договором №0301/0408/88-044 від 02.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_4 02.04.2008 року був укладений договір іпотеки №№0301/0408/88-044, згідно з яким відповідачка надала в іпотеку квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2000 року, реєстровий №3700.

На підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року відбулось відступлення прав вимоги за кредитним договором №0301/0408/88-044 від 02.04.2008 року від ОСОБА_3 акціонерного товариства «Сведбанк» до ОСОБА_3 акціонерного товариства «Дельта-Банк».

У свою чергу Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» згідно з договором купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 року уступив своє право вимоги позивачу ОСОБА_3 акціонерному товариству «Альфа-Банк».

Боржник за кредитним договором №0301/0408/88-044 від 02.04.2008 року ОСОБА_5 Фєтуллаєвич належним чином не виконував умови кредитного договору, порушивши графік погашення заборгованості за кредитом, у звязку з чим, станом на 01.03.2016 року заборгованість по кредиту становить 11122,23 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом 9750,00 доларів США, за відсотками - 1372,23 доларів США.

Ринкова вартість квартири АДРЕСА_3, загальною площею 58,30 кв.м, згідно з договором купівлі-продажу квартири серії АВО №892239 від 27.12.2000 року становить 784 102(сімсот вісімдесят чотири тисячі сто дві) гривні, що підтверджується Звітом про незалежну оцінку вартості квартири №ВА 180109-004 від 15.01.2018 року.

Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. В силу ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як передбачено ст.ст. 572, 575 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом, як передбачено ст.590 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 589 ЦК України та ст. 20 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.41 своєї постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

При вирішенні даного спору, суд зазначає, що ОСОБА_5 Фєтуллаєвич не виконував свої зобовязання відповідно до умов кредитного договору, заборгованість, яка виникла у нього перед Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» складає 11122,23 долара США, не погасив.

Відповідно до змісту Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року № 1304-VII, протягом його дії не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку.

За своїм змістом зазначений Закон є процесуальним, оскільки встановлює порядок вирішення спорів щодо примусового звернення стягнення на предмети застави та іпотеки, а саме: визначає, що за певних умов та протягом певного проміжку часу таке стягнення не проводиться.

Оскільки Законом не призупиняється дія будь-яких нормативних актів в сфері регулювання кредитних правовідносин, зокрема тих, що визначають правові підстави для звернення у судовому порядку стягнення на відповідні предмети забезпечення, його чинність на час вирішення спору сама по собі не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи, що до теперішнього часу боржник ОСОБА_5 Фєтуллаєвич заборгованість у повному обсязі не погасив, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому суд вважає у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 ОСОБА_5 Фєтуллаєвича, ІПН НОМЕР_1, перед Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» за кредитним договором №0301/0408/88-044 від 02.04.2008 року звернути стягнення згідно з договором іпотеки №0301/0408/88-044 від 02.04.2008 року на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_4, що належить ОСОБА_4 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2000 року, реєстровий №3700, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною предмету іпотеки 784102,00 гривень, встановленою п.5 договору іпотеки №0301/0408/88-044 від 02.04.2008 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 02.04.2008 року.

Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не звертати до виконання протягом дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», що набрав законної сили 07 червня 2014 року.

Також суд вважає стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 акціонерного товариства «Альфа-Банк» 4350,55 гривні судового збору.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 13, 19, 80, 81, 82 89, 129, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280, 288 ЦПК України, ст.ст. 525-526, ч.3 ст. 549, 551, 589, 590, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 Фєтуллаєвич про звернення стягнення на предмет іпотеки, - задовольнити.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 Фєтуллаєвич, ІПН НОМЕР_1, перед Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» за кредитним договором №0301/0408/88-044 від 02.04.2008 року, що становить 11122,23 долара США, з яких: заборгованість за кредитом 9750,00 доларів США, за відсотками - 1372,23 долара США, звернути стягнення згідно договору іпотеки №0301/0408/88-044 від 02.04.2008 року на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_5, що належить ОСОБА_4 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2000 року, реєстровий №3700, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною предмету іпотеки 7840102,00 гривень, встановленою п.5 договору іпотеки №0301/0408/88-044 від 02.04.2008 року.

Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не звертати до виконання протягом дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», що набрав законної сили 07 червня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_2, на користь ОСОБА_3 акціонерного товариства «Альфа-Банк» 4350 (чотири тисячі триста пятдесят) гривень 55 копійок судового збору.

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», , місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6.

Відповідач: ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідка на постійне проживання серії ДП №18891/1201, видана ГУ МВС України в Дніпропетровській області, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Л.Г. Якименко