Справа № 368/182/18
провадження № 4-с/368/7/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2018 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Назаренко А.І.

представника скаржника ОСОБА_1

стягувача ОСОБА_2

та представника Відділу ДВС ОСОБА_3

під час розгляду в судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу за скаргою Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода»», заінтересована особа: заступник начальника Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4, стягувач: ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

представник скаржника просить суд визнати неправомірними дії заступника начальника Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_4, з відкриття виконавчого провадження № 55585576 та винесення постанови відкриття виконавчого провадження №55585576 від 19.01.2018 р. та зобов'язати заступника начальника Кагарлицького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_4 скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 55585576 від 19.01.2018 р., обґрунтовуючи скаргу наступним.

25.01.2018 р. Приватне акціонерне товариство «Кондитерська фабрика «Лагода»», отримано поштове відправлення з супровідним листом № 1290 від 19.01.2018 р. до якого було додано постанову від 19.01.2018 р. про відкриття виконавчого провадження № 55585576, винесена заступником начальника Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4, на підставі постанови № 54564910 від 20.11.2017 р. про стягнення з ПАТ КФ «Лагода» на користь держави виконавчого збору в сумі 12800,00 грн.

Боржником за виконавчим провадженням №55585576 зазначено Приватне акціонерне товариство «Кондитерська фабрика «Лагода»»

ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода»» вважає дану постанову про відкриття виконавчого провадження № 55585576 від 19.01.2018 р. такою, що винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерстві юстиції України N 512/5 від 02.04.2012 р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за N 489/208028.

Пунктами 6 та 7 розділу І Інструкції визначено, що:

«6. Під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає, рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Постанова як окремий документ містить такі обов'язкові реквізити: номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа; за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови.

До постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Постанова підписується виконавцем та скріплюється печаткою. Постанова складається у необхідній кількості примірників, один з яких залишається у виконавчому провадженні, а інші посилаються за належністю.

Якщо постанова надсилається у формі електронного документа, вона підписується електронним цифровим підписом.

У разі якщо постанова виконавця є виконавчим документом, вона повинна відповідати вимогам до виконавчого документа, визначеним статтею 4 Закону.

Інші посадові особи органів державної виконавчої служби у випадках, передбачених Законом та цією Інструкцією, виносять постанови з урахуванням вимог, визначених цим пунктом».

Невідповідність вимогам Інструкції вбачається в наступному:

По-перше: постанова про відкриття виконавчого провадження відкрита на підставі заяви, яку було розглянуто заступником начальника Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4, виконавчим документом є постанова № 54564910 та є незрозумілим за чиїм зверненням було відкрито виконавче провадження № 55585576.

Пунктом 5 частинні статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів: «... 5) Постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди».

З тексту постанови про відкриття виконавчого провадження № 55585576 вбачається, що постанова відкрита про стягнення виконавчого збору.

Як встановлено п.7 розділу IX Інструкції «...Після завершення виконавчого провадження з виконання рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, якщо виконавчий збір, витрати виконавчого провадження, основна винагорода приватного виконавця та штрафи не стягнуто, виконавець відкриває виконавчі провадження за відповідними постановами та вживає заходів примусового виконання рішень, передбачених Законом, шляхом звернення стягнення на кошти та інше належне боржнику майно.»

Як встановлено п.8 розділу ІІІ інструкції: «8. Стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчий збір стягується з суми, яка не сплачена боржником до відкриття виконавчого провадження.

Отже, стягнення виконавчого збору має бути здійснено на підставі постанови державного виконавця, що винесена не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження. Виконавче провадження № 54564910 було закінчено 18.01.2018 р., постанови про стягнення виконавчого збору 18.01.2018 р. або 19.01.2018 р. державним виконавцем не було винесено, а отже і немає підстав для подальшого відкриття виконавчого провадження, щодо стягнення виконавчого збору з ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода».

Постанова про відкриття виконавчого провадження №55585576 відкрита не у відповідності постанови винесеної після завершення виконавчого провадження, а на підставі заяви невідомої особи та не у спосіб передбачений Інструкцією.

По-друге: в оскаржуваній постанові зазначено, що органом, який видав постанову № 54564910 від 20.11.2017 р. є Кагарлицький РВ ДВС, однак постанова № 54564910 від 20.11.2017 р. була видана Заступником начальника Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Частиною 4 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що:

«За рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь і в інтересах держави, прийнятими у справах про адміністративні правопорушення, та за рішеннями, прийнятими у кримінальних провадженнях, стягувачем виступає державний орган, який прийняв відповідне рішення або за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.»

Відповідно до статті 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що «Відповідно до цього Закону державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці-старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби.»

Слід зазначити, що Кагарлицький РВ ДВС не видавав постанови № 54564910 від 20.11.2017 р. про стягнення з ПАТ КФ «Лагода» на користь держави виконавчого збору в сумі 12800,00 грн. Таке товариство, як ПАТ КФ «Лагода» взагалі не зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода»» не може відповідати за обов'язки іншого Товариства.

Слід зазначити, що виконавче провадження повинно бути відкрите на підставі виконавчого документу, який зазначено в статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» та він (виконавчий документ) повинен відповідати вимогам статті 4 цього ж закону.

Зокрема, постанова про стягнення виконавчого збору від 20.11.2017 р. винесена в рамках виконавчого провадження № 54564910 про стягнення виконавчого збору не відповідає вимогам до виконавчого документу (стаття 4 Закону України «Про виконавче провадження»), а саме: на містить інформації про:

1) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (п. 4 ч. 1 ст. 4).

Відповідно до п. 7, частини 1 статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» «7) Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи;»

В постанові лише зазначено «код ЄДРПОУ» з цифрами «32967502», за якими не можливо встановити, що це є відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а тому це не відповідає вимогам, які встановлені до виконавчого документа.

Також слід зазначити, що в постанові про стягнення виконавчого збору від 20.11.2017 р. за виконавчим провадженням № 54564910 зазначено, що: «боржник рішення не виконав», однак це не відповідає дійсності, оскільки рішення про поновлення ОСОБА_2 на посаді комірника складу готової продукції Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода» було виконано 18.08.2017 р. та відповідні рішення було надано заступнику начальника Кагалицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4.

Відповідно до п. 9, ч. 5, статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином рішення про поновлення ОСОБА_2 на посаді комірника складу готової продукції Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода», виконано до відкриття виконавчого провадження, (провадження відкрито 22.08.2017 р.).

Отже, дії заступника начальника Кагарлицького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_4 з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.01.2018 р. є неправомірними, а постанова винесена з численними порушеннями, неточностями та не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції і не мала бути винесена, оскільки виконавчий збір стягненню не підлягає, а тому з огляду на вищенаведене постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до статті 447 Цивільного процесуального кодексу України, встановлено, що: сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.»

Частиною 1 статті 448 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що: скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.»

Виконавче провадження № 54564910 та постанова про стягнення виконавчого збору від 20.11.2017 р. була відкрита на підставі рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 18.08.2017 р. по справі №368/515/17, та Кагарлицький районний суд Київської області є судом першої інстанції, який розглянув справу, та таким чином саме цьому суду підсудний розглядати даної скарги.

Такої позиції дотримується Верховний суд України, яка викладена в постанові від 16.03.2016 р. в справі № 6-30цс 16 та постанові від 11 листопада 2015 року в справі № 6-2187цс15 та є наступною: «Якщо законом установлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.»

Відповідно до частини 2 статті 451 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що:

«У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи діяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).»

Представник Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області вимоги скарги не визнала та заперечувала проти їх задоволення, виходячи з наступного. Постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена після поданої стягувачем ОСОБА_2 до Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. Винесена постанова є законною та не підлягає скасуванню. Окрім того, постановою апеляційного суду Київської області була встановлено, що рішення суду не виконано своєчасно, що було представник ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода»» державного виконавця про неможливість поновити стягувача на раніше займану посаду, тому відсутні підстави для задоволення скарги боржника.

Стягувач ОСОБА_2 вважає, що вимоги скарги не підлягають до задоволення, оскільки насправді рішення суду не виконано своєчасно, тому постанови про стягнення виконавчого збору та стягнення штрафу винесені правильно, тому і підстав для задоволення скарги не має.

Суд, вислухавши представника скаржника, представника Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області та стягувача, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку, що заявлені вимоги скарги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також учасників виконавчого провадження, закріплює їхні права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.

Нормами цивільного процесуального закону передбачено особливий порядок судового контролю за виконанням судових рішень, який визначений у розділі VII ЦПК України, і передбачає, зокрема, обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Заявлені вимоги ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода»» на дії та рішення державного виконавця заступник начальника Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4, суд вважає не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 19 Конституції України основними засадами судочинства є обов'язковість судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно вимог ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

На підставі ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи: виконавчі листи, видані судами, накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду, ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних справах, у випадках, передбачених законом, судові накази, виконавчі написи нотаріусів, посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі рішень цих комісій, постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, рішення органів державної влади, прийняті з питань володіння і користування будівлями та майном, постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу, рішення інших органів державної виконавчої влади, у випадках, якщо за законом їх виконання покладено на державну виконавчу службу, рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Пред'явлення виконавчого документа до виконання - це невід'ємне право кожного стягувача. Документ пред'являється на виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи боржника або місцезнаходженням його майна. Якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, які можуть вчиняти виконавчі дії по виконанню рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» у добровільному порядку не виконало рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 18 серпня 2017 року в частині поновлення на роботі ОСОБА_2, а тому ОСОБА_2 21 серпня 2017 року звернулась із письмовою заявою до Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про прийняття до провадження виконавчого листа Кагарлицького районного суду Київської області від 21 серпня 2017 року у справі про поновлення її на посаді комірника складу готової продукції ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода».

Вказана заява ОСОБА_2 свідчить про те, що рішення суду про поновлення її на посаді станом на 21 серпня 2018 року виконано не було.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

22 серпня 2017 року заступником начальника Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54564910 та 23 серпня 2017 року на адресу ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» було направлено вимогу про виконання рішення суду протягом трьох днів.

Оскільки попередня вимога заступника начальника Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 залишилась поза увагою ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода», заступником начальника Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 12 вересня 2017 року було повторно направлено вимогу на адресу ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» про виконання рішення суду та направлено виклик державного виконавця.

13 вересня 2017 року до відділу державної виконавчої служби надійшла заява представника ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження та в цей же день останньому була надана можливість для ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, в редакції Закону від 21 грудня 2016 року, що діяв на час виникнення спірних відносин, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частинною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження, ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» не повідомило державного виконавця про добровільне виконання рішення суду, що свідчить про його невиконання.

10 листопада 2017 року на адресу відділу надійшла заява від стягувача, у якій остання вказувала на те, що посадові особи ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» не виконують рішення суду в частині поновлення її на посаді комірника складу готової продукції, не впускають її на територію підприємства, а відділ кадрів не повертає їй трудову книжку.

Заступником начальника Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 20 листопада 2017 року було винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 5 100 грн. та постанову про стягнення із боржника виконавчого збору у розмірі 12 800 грн., у звязку з відсутністю в матеріалах доказів виконання судового рішення.

04 грудня 2017 року, тобто після винесення виконавцем вищезазначених постанов, ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» надало наказ про поновлення на роботі стягувача, що був датований 18 серпня 2017 року.

У звязку із наявністю наказу про поновлення стягувача на посаді, виконавче провадження №5456910 було закінчене 18 січня 2018 року, а постанови про накладення на боржника штрафу у розмірі 5 100 грн. та про стягнення із боржника виконавчого збору у розмірі 12 800 грн., 18 січня 2018 року були виведені в окремі провадження № 55585758 та № 55585576.

Скаржником ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода»» оскаржувалися до Кагарлицького районного суду Київської області щодо дій державного виконавця та постановою Апеляційного суду Київської області від 23.05.2018 року було скаргу скаржника відхилено та у задоволенні скарги було відмовлено, оскільки про поновлення ОСОБА_2 на посаді, який датований 18 серпня 2017 року наказ про поновлення ОСОБА_4 на посаді не свідчить про його вчасне виконання із урахуванням встановлених апеляційним судом обставин.

Як встановлено судом 25.01.2018 р. боржник отримав постанову від 19.01.2018 р. про відкриття виконавчого провадження ВП № 55585576 про стягнення виконавчого збору в розмірі 12 800,00 гривень на користь держави.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції, яка діяла на час відкриття виконавчого провадження) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Приймаючи рішення про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода»» виконавчого збору в розмірі 12 800,00 гривень державний виконавець посилалась на положення ст.27 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до положень ст.ст. 447, 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до положень ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

ОСОБА_4 було подано до начальника Кагарлицького РВ ДВС заяву, згідно якої просила прийняти до виконання постанову № 55585576 від 20.11.2017 р. про стягнення з ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода»» на користь держави штраф в сумі 5100 грн.00 коп.

Постановою про стягнення виконавчого збору від 20.11.2017 р. було винесено, оскільки боржник рішення не виконане.

Постановою від 18.01.2018 р. було виведено в окреме провадження постанову про стягнення з боржника виконавчого збору .

Постановою від 19.01.2018 року про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Оскільки при винесені постанови від 19.01.2018 року було зроблено описки, тому постановами від 13.02.2018 р. та від 14.02.2018 р. було виправлено описки у резолютивній частині постанови від 19.01.2018 р.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оскільки, під час розгляду справи судом встановлено відсутність порушення з боку заступника начальника Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 вимог положень Закону України «Про виконавче провадження» та остання діяла в межах цього закону, а тому суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог скарги Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода»» та відмови в її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 450-451 ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Приватному акціонерному товариству «Кондитерська фабрика «Лагода»», заінтересована особа: заступник начальника Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4, стягувач: ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України: апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 01.10.2018 р.

Суддя І.І. Шевченко