1Справа № 335/7130/18 2/335/1948/2018
РІШЕННЯ
11 вересня 2018 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
18.06.2018 року (згідно поштового конверту) ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 06.03.2015 року вона разом із відповідачем ОСОБА_4 перебуває у шлюбі.
У шлюбі у подружжя народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося, відповідач проживає окремо від позивачки та дитини.
Оскільки відповідач жодної участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги у добровільному порядку на утримання позивачки та дитини не надає, тому позивачка звернулась до суду з даним позовом.
Виходячи з матеріального становища відповідача, який працює та має постійний дохід від надання послуг по ультразвуковому дослідженню, відсутності на його утриманні інших дітей або непрацездатних осіб, а також потреб дитини, ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_6 у сумі 8 000 грн. 00 коп., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з дня подання до суду заяви та до досягнення дитиною повнолітня. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на ОСОБА_6, в межах суми платежу за один місяць.
Також, оскільки позивач не працює та має право на утримання від чоловіка, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на її утримання у розмірі 4 000 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення донькою трьох років.
Ухвалою судді від 04.07.2018 року, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
25.07.2018 року на адресу суду було надіслано відповідачем ОСОБА_4 відзив на позовну заяву ОСОБА_1, в якому відповідач позовні вимоги визнав частково, в частині стягнення аліментів на дитину, визнав тверду грошову суму в розмір 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 780 грн. 00 коп., а в частині стягнення аліментів на утримання дружини, вважає такі вимоги безпідставними та необґрунтованими, крім того посилається у відзиві на відсутність у нього коштів на утримання ОСОБА_1
У судовому засіданні позивач та її представник адвокат ОСОБА_2 позов підтримали з підстав, викладених в ньому, на задоволенні позовних вимог наполягали у повному обсязі.
Представник відповідача адвокат ОСОБА_3 проти позову заперечувала частково, підтримала обставини викладені у письмового відзиві відповідача.
Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, її представника, представника відповідача, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб, серії І-ЖС № 152906, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 110, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.03.2015 року.
Шлюб між сторонами було розірвано, відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2018 року.
Як вбачається з копії свідоцтва про народження, серії І-ЖС № 313382, виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 135, 03.06.2016 року в м. Запоріжжя народилася ОСОБА_6, батьками якої є сторони у справі мати ОСОБА_1 та батько ОСОБА_4
Під час судового засідання сторони не заперечували, що малолітня дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із позивачем ОСОБА_4, а тому оскільки зазначені обставини визнані відповідачем, ці обставини в силу положень ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають.
Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги визнає частково, надавши копію трудової книжки АА № 862402, з якої вбачається, що він починаючи з 29.09.2011 року є не працевлаштованою особою.
У відповідності до ст.ст. 180, 182 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
На даний час позивачка несе витрати по утриманню та вихованню дитини. Доказів участі відповідача у матеріальному утриманні дитини в судовому засіданні надано не було.
Відповідно до закону батьки зобовязані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обовязок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.
Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у звязку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнень по іншим аліментним зобовязанням відповідач немає. Іншого в судовому засіданні доведено не було.
Оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами досягнуто не було, суд вважає, що позивач має право на отримання від відповідача аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини.
Виходячи з наведеного, а також, проаналізувавши надані сторонами докази, враховуючи стан здоровя, матеріальний стан дитини, стан здоровя і матеріальне становище відповідача, який не працює, з урахуванням принципу справедливості та розумності, суд дійшов висновку, щодо часткового стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі 2 000,00 грн. 00 коп.,щомісячно, з підстав мінливості прибутків відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не порушує інтереси дитини, її право на достатній життєвий рівень та забезпечення гармонійного розвитку дитини та є достатнім для її утримання.
Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до Закону.
Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.
Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Крім того, ст. 76 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу.
Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Згідно статті 84 СК України, передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, а саме: ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.
Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.
Як передбачено ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.
Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідачем не надано доказів того, що його стан здоровя не дозволяє сплачувати аліменти на утримання матері дитини, на його утриманні є інші діти чи непрацездатні батьки, дружина тощо або наявні іншіобставини, які можуть вплинути на розмір аліментів.
З цих міркувань, виходячи зпринципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливості відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною трьох років у твердій грошовій сумі 1 500,00 грн. 00 коп., щомісячно.
Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом під час розгляду справи здобуто не було.
Наявність інших обставин, які можуть бути враховані судом при визначенні розміру аліментів, судом не встановлено.
Також, суд розяснює сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувачааліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Крім того, у відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 409,60 грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 18, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 354, 430 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1) аліменти на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2) на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.06.2018 року, та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2) на її утримання аліменти у твердій грошовій сумі 1 500,00 грн., починаючи з 18.06.2018 року і до досягнення дитиною трьох річного віку.
Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2) на користь держави 1 409 грн. 60 коп. судового збору.
На підставі ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржено, відповідно до п.п. 15, 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону № 2147-УІІІ від 03.10.2017 року), до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 11 вересня 2018 року.
Повний текст рішення виготовлено 17 вересня 2018 року.
Суддя В.О. Макаров