Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/463/18
Провадження №2/433/299/18
Троїцький районний суд Луганської області в складі:
головуючого - судді Суського О.І.,
за участю секретаря судового засідання Яковлєвої В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному провадженні в залі суду смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення частини боргу за договором іпотеки, -
В судове засідання сторони не зявились.
Позивач суду надав заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідач в судове засідання не зявилась, причину неявки суду не повідомила, про судові засіданні повідомлялась належним чином шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті «Судова влада України» на сторінці Троїцького районного суду Луганської області.
Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судовим розглядом встановлено, що 04.11.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 2200.
ОСОБА_4 з ч.2 ст.628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до ч.1 ст..205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст..207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).
Як вбачається зі змісту ст.18 Закону України «Про іпотеку» іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Іпотечний договір та договір, що обумовлює основне зобов'язання, можуть бути оформлені у вигляді одного документа. Цей документ за формою і змістом повинен відповідати вимогам, встановленим у цій статті, та вимогам, встановленим законом, для договору, який визначає основне зобов'язання.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
ОСОБА_4 зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
ОСОБА_4 з ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
ОСОБА_4 правового висновку Верховного Суду України, викладеного у справі № 6-1103цс16 08.06.2016 року, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.
Як було встановлено вище судом, 04.11.2009 року між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки, який містить умови договору позики і є змішаним договором, сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, дотримано істотних умов відповідно до Закону України «Про іпотеку» та положень ЦПК України. Позивачем та відповідачем була дотримана форма правочину, договір нотаріально посвідчений та підписаний правомочними сторонами, а воля і волевиявлення сторін були спрямовані саме на укладення цього правочину. Однак у встановлений договором строк відповідачем умови повернення позики у повному обсязі не виконані.
Оскільки позивачу була відстрочена сплата судового збору до ухвалення судового рішення у справі, а позовні вимоги задоволені в повному обсязі, судовий збір в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного, ст.. 205, 207, 628, 1046, 1047, 1049 ЦК України, керуючись 12, 13, 76-80, 141, 258-260, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 (вул. Володимирська, б. 51, кв. 118, м. Рубіжне, Луганської області, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (вул. Корольова, б. 70-А, м. Луганськ, РНОКПП НОМЕР_2) про стягнення частини боргу за договором іпотеки задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 (вул. Корольова, б. 70-А, м. Луганськ, РНОКПП НОМЕР_2) на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення із урахуванням п.п 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.І. Суський