Справа № 442/5953/18 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/811/2293/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

секретаря: Фейір К.О.

без участі сторін, розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Дрогобицької міської ради про визнання за ним права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до Дрогобицької міської ради про визнання за ним права власності на земельну ділянку за набувальною давністю - визнано неподаною та повернуто її позивачу.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що він не отримував ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 вересня 2018 року про залишення його позовної заяви без руху, відтак був позбавлений можливості усунути недоліки, зазначені в ухвалі.

Просить ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно ч. 1 ст.368ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, судове засідання не проводиться.

Пунктом 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до Дрогобицької міської ради про визнання за ним права власності на земельну ділянку.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 вересня 2018 року вищезгадану позовну заяву залишено без руху, оскільки така подана без додержання вимог ЦПК України.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву ОСОБА_2 суд першої інстанції помилково не врахував, що позивач не отримував ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 вересня 2018 року про залишення його позовної заяви без руху, а відтак, був позбавлений можливості усунути зазначені в ухвалі недоліки.

Крім цього, судом не було враховано роз»яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» про те, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу

Так, відповідно до роз»яснень п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК України ( в редакції 2003 року) або не оплачено судовий збір,судді відповідно до вимог ст..121 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, у тому числі і розмір несплачених судових витрат.

У п. 7 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України роз»яснено, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред»явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (Perez de Rada Cavanilles v. Spain (Перес де ОСОБА_1 Каванил'ес проти Іспанії); Beles and others v. the Czech Republic (Белеш та інші проти Чеської Республіки; RTBF v. Belgium (RTBF проти Бельгії)

Право на доступ до суду не є абсолютним і може бути обмежено рішеннями суду. Однак, застосовані обмеження не можуть обмежувати чи зменшувати право доступу до суду таким чином або до такої міри, що порушується сама сутність права. Більш того, обмеження не входить у сферу застосування статті 6 § 1, якщо не переслідує «законну мету» і якщо відсутнє «пропорційне співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою», якщо доступ до суду обмежений законом чи практикою суду (Ashingdane v. the United Kingdom (Ашинґдейн проти Сполученого Королівства). Суд досліджує чи впливає таке обмеження на сутність права, а саме, чи переслідує обмеження законну мету і чи забезпечується при цьому належне пропорційне співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою (Ашинґдейн проти Сполученого Королівства).

З огляду на наведене, ту обставину, що ОСОБА_2 не отримував ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 вересня 2018 року, а відтак був позбавлений можливості усунути недоліки позовної заяви, а також з метою уникнення порушення ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, колегія суддів вважає, що надмірний формалізм у вказаній справі може позбавити позивача права на звернення до суду, апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити, ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2018 року скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції

Згідно ч.5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ч. 5 ст. 268 ЦПК, ст.ст., 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 3 ч. 1 ст. 379 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженою у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2018 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

ОСОБА_3