Справа № 604/591/18
Провадження № 2/604/288/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі

головуючого - судді Сташківа Н.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Кияшко М.З.

розглянувши у підготовчому провадженні в залі суду в сел. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 липня 2006 року. Від даного шлюбу дітей у сторін немає. Спільне подружнє життя з Відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння і зваємоповаги, часті сварки. Позивач зазначає, що на даний час вони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. З огляду на вказане, просить розірвати шлюб.

В судове засідання сторони, будучи повідомленими про дату і час розгляду справи, не зявилися.

Позивач подала заяву з проханням справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги задовольнити.

Відповідач згідно заяви позов визнав.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні, задовольнивши позов з наступних підстав.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №026959, виданим 08 липня 2006 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, 08 липня 2006 року зареєстрували шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1, прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Присяжнюк».

Від шлюбу у сторін дітей немає.

Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до чч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Сімейні відносини між сторонами відсутні. Позивач і Відповідач, враховуючи його заяву, не мають бажання зберегти сімю та подальше перебувати у шлюбі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

Отже, встановивши обєктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст. 112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобовязань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сімї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності, як того вимагає ст. 55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має важливе значення, бажання зберегти сімю відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, для цього не встановлено.

Таким чином суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 13, 200, 247, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 55, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4) про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси 08 липня 2006 року, актовий запис №285.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Підволочиського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сташків Н.Б.