Справа № 352/1687/18
Провадження № 2/352/1081/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої-судді ОСОБА_1

з участю секретаря Гундич Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

Позивач 22.08.2018 р. звернулася у суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Свій позов обґрунтовувала тим, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем народилася дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння. На даний час вони фактично не проживають однією сімєю, не підтримують подружніх відносин протягом тривалого часу. Відповідач залишив сімю, проживає окремо і не надає матеріального утримання дитині. Просила шлюб розірвати та стягнути алдіменти на утримання дитини.

Позивач у судове засідання не зявилась, у поданій суду заяві позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу у її відсутності, не заперечувала щодо заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що шлюб між сторонами, що зареєстрований 03 грудня 2009 року, у якому народилася дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на даний час існує формально, оскільки протягом тривалого часу сторони не підтримують сімейних відносин. Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу.

За таких обставин, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам малолітньої дитини сторін, шлюб слід розірвати, малолітню дитину залишити проживати з матірю, після розірвання шлюбу залишити позивачу шлюбне прізвище.

Судом встановлено, що відповідач не надає належного матеріального утримання дитині.

Зміст спірних правовідносин полягає у порушенні прав малолітньої дитини сторін на належне утримання з боку батька, який проживає окремо від сімї.

Відповідачем, який не виконує батьківського обовязку щодо утримання своєї малолітньої дитини, порушено права дитини на належний рівень життя, необхідний для її гармонійного всебічного розвитку.

У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України (у редакції ЗУ від 03.07.2018 р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 1 ст.184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів враховує наступні обставини: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини сторін, зокрема те, що дитина здорова, перебуває на утриманні матері; 2) стан здоровя відповідача, що є задовільним, матеріальне становище відповідача, який працює, розмір його доходу невідомий; 3) інших дітей та непрацездатних утриманців відповідач не має; 3-1) відсутні дані щодо наявності у відповідача рухомого і нерухомого майна, грошових коштів.

При вирішенні спору суд також застосовує наступні норми права.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

З урахуванням викладеного суд визначає до стягнення щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що становить 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З відповідача слід стягнути 704,80 грн. судового збору в дохід державного бюджету.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 3, 27 Конвеції ООН про права дитини від 20.11.1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.),ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., ст. ст. 110, 112, 180, 181 ч.3, 182, 184 СК України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 141, 263-265, 282, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 03 грудня 2009 року у Старолисецькій сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 32.

Малолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити проживати з матірю.

Залишити ОСОБА_2 шлюбне прізвище «Федоришин».

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнення аліментів розпочати з 22 серпня 2018 року і проводити до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у дохід державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України) в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте Тисменицьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2, с. Старий Лисець, вул. Б. Хмельницького, 1, Тисменицького району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, с. Старий Лисець, вул. Шевченка, 17, Тисменицького району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Повне судове рішення складено 22.12.2018 р.

Суддя М.М.Хоминець