Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Провадження № 2/521/4123/18
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Ардаковська А.О.,
Учасники справи:
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Сімейні відносини між сторонами не склалися, сімя носить формальний характер. Як причину розпаду сімї позивач вказує на той факт, що сторони є різними за характером людьми, у них різні погляди на подружнє життя, у звязку з чим в родині склалися складні відносини. Подружні відносини сторони не підтримують, не ведуть спільне господарство. Від цього шлюбу є двоє дітей: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з матірю.
Позивач надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Відповідач надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю та визнав позов у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів.
10 листопада 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, було укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси був зроблений актовий запис № 1157 та видано свідоцтво про шлюб серії І-ЖД №040936.
Від цього шлюбу є двоє дітей: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЖД №073199 від 23 січня 2007 року, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЖД №233255 від 27 липня 2010 року, запис №723.
Сімейні відносини фактично припинені, сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного, а також єдність цілей та мети створення та існування спільної сімї. Сторони є різними за характерами людьми, у них різні погляди на подружнє життя, у звязку з чим в родині склалися відчужені відносини. Несумісність характерів сторін призвела до припинення шлюбних відносин.
Спору між сторонами щодо місця проживання дітей не встановлено. Діти на час розірвання шлюбу проживають разом з матірю.
На примирення сторони не згодні, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сімї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін.
При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, а також інтересам дітей.
Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Враховуючи, що побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України), суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу.
Видатки по оплаті державного мита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. ст. 13, 141, ч. 4 ст. 206, ст. ст. 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, СУД
При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС витрати по сплаті державного мита покласти на ОСОБА_2, ОСОБА_1 від сплати звільнити.
Встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого воно, після набрання ним законної сили, є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду складено 08 жовтня 2018 року

СУДДЯ Гуревський В.К.