Справа № 367/5459/17
Провадження №2/367/1430/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

08 серпня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Пархоменко О.В.

з участю секретаря Коваленко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за позовом ОСОБА_1 до Бучанської міської ради, третя особа - Бучанська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла його дружина - ОСОБА_2, з якою він перебував в зареєстрованому шлюбі з 29.06.1974 року і по день її смерті.

Відповідно до ст. ст. 1261, 1274 ЦК України він, як чоловік спадкодавця ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки після смерті своєї дружини в установлений ст. 1270 ЦК України строк прийняв спадщину. Мати спадкодавця - ОСОБА_3 відмовилась від своєї законної 1/2 частки у спадщині, інших спадкоємців спадкового майна за законом чи заповітом, крім нього, не має.

18.11.2016 року він звернувся до Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, проте було отримано тільки свідоцтво про право на спадщину за законом яка складається з 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0567 та, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); кадастровий номер: НОМЕР_1 що розташована за адресою: АДРЕСА_1 Вказує, що 1/2 частки успадкованої ним земельної ділянки належала його померлій дружині на підставі Державного Акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 154830 від 30.07.2012 року.

Крім земельної ділянки, померлій дружині позивача на праві приватної власності належить 1/4 частина житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.1967 року, виданого нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстрованого за реєстровим № 4571.

Відповідно до Свідоцтва, єдиними спадкоємцями за законом після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_5 є в рівних частках його дружина - ОСОБА_3 та дочка - ОСОБА_6, 1955 року народження, що проживають у АДРЕСА_1 До складу спадкового майна входить половина будинку АДРЕСА_1

Відповідно до Свідоцтва про народження ОСОБА_6 виданого Бучанським бюро ЗАГСу Київо-Святошинського району Київської області УССР від 07.02.1955 року серії НОМЕР_2, актовий запис № 12, ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_6.

Право власності за ОСОБА_3 та його дружиною ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_2) на 1/2 частку вказаного будинку у рівних частках було належним чином зареєстровано у Ірпінському міжміському бюро технічної інвентаризації за № 827.

Позивач вказує, що він звернувся до Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області заявою № 574 від 18.11.2016 року про видачу йому Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті дружини ОСОБА_2,а саме 1/4 частки житлового будинку АДРЕСА_1 Однак, постановою нотаріуса Бучанської міської державної нотаріальної контори № 2552/02-31 від 18.11.2016 року йому було відмовлено у видачі відповідного Свідоцтва у зв'язку з тим, що ним надано до нотаріальної контори Дублікат Свідоцтва про право на спадщину за законом, який видано 20.06.1987 року Плеско О.Ф., старшим державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 1389, взамін втраченого свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26.12.1967 року ОСОБА_4, нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори за реєстровим № 4571. Вказаний дублікат свідоцтва було видано не спадкодавцю - ОСОБА_2, а - ОСОБА_3. Таким чином, у спадкоємця відсутні оригінали документів на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 У зв'язку з цим нотаріусом було роз'яснено йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку.

Дублікат Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.1967 року за реєстровим № 4571, де власниками 1/2 частки будинку АДРЕСА_1 у рівних частках вказано ОСОБА_3 та його дружину ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2), дійсно було видано 20.06.1987 року старшим державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1389 замість втраченого Свідоцтва про право на спадщину за законом на ім.»я матері його дружини ОСОБА_3. ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) дублікат втраченого свідоцтва на руки не видавався.

Отримати дублікат Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.1967, за реєстровим №4571 де власниками 1/2 частки будинку АДРЕСА_1 у рівних частках вказано ОСОБА_3 та дружину позивача ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2), на ім'я ОСОБА_2 неможливо з причин її смерті.

У цьому випаду отримання ним Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його дружини на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 неможливо без правовстановлюючих документів на зазначене спадкове майно.

В зв'язку із викладеними обставинами позивач просить визнати за ОСОБА_1, право власності 1/4 (одну четверту) частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Позивач ОСОБА_1 надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача - Бучанської міської ради надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутності.

Представник третьої особи - Бучанської міської державної нотаріальної контори надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 від 01.09.2015 року, яке видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 331 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Відповідно свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_4 від 29.06.1974р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, актовий запис № 96.

Встановлено, що за життя ОСОБА_2 заповіту не залишила, спадкоємцем за законом першої черги після її смерті є чоловік померлої ОСОБА_1, який 13 січня 2016 року звернувся до Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті дружини. Інший спадкоємець після смерті ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернулася до Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті доньки ОСОБА_2 на користь чоловіка спадкодавця ОСОБА_1. Інших спадкоємців судом не встановлено.

Після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року в Бучанській міський державній нотаріальній конторі Київської області було заведено спадкову справу № 4/2016 від ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області № 331/02-31 від 18.11.20216 року №2552/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку житлового будинку НОМЕР_5 з відповідною часткою господарських будівель і споруд, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,що залишився після смерті померлої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 року, оскільки відсутні оригінали документів.

Відповідно до Свідоцтва, єдиними спадкоємцями за законом після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_5 є в рівних частках його дружина - ОСОБА_3 та дочка - ОСОБА_6, 1955 року народження, що проживають у АДРЕСА_1 До складу спадкового майна входить половина будинку АДРЕСА_1

Відповідно до Свідоцтва про народження ОСОБА_6 виданого Бучанським бюро ЗАГСу Київо-Святошинського району Київської області УССР від 07.02.1955 року серії НОМЕР_2, актовий запис № 12, ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_6.

Право власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_2) на 1/2 частку вказаного будинку у рівних частках було належним чином зареєстровано у Ірпінському міжміському бюро технічної інвентаризації за № 827.

Відповідно до витягу з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації право власності №79248010 від 31.10.2017 р. ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частка житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1

Відповідно до витягу з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації право власності №79248140 від 31.10.2017 р. ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/4 частка житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1

Згідно листа Комунального підприємства «Бучанське бюро технічної інвентаризації» від 15 лютого 2016 року № 57 згідно даних, які містяться в інвентаризаційній справі № 1796 та реєстраційній книзі № 2 (сторінка 119) право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано: 1/2 частина за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, виданого Ірпінською ДНК 26.12.1967 року за р. № 4569; 1/4 частина за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Ірпінською ДНК 26.12.1967 року за р. № 4571; 1/4 частина за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Ірпінською ДНК 26.12.1967 року за р. № 4571.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.11.2016 р. посвідчений державним нотаріусом Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області Фальковською Л.М. встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 успадкував після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року ? частку земельної ділянки площею 0,0567 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер: НОМЕР_1 що розташована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.»

Відповідно до ст. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.»

Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.»

Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин.

В п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В п. 24 цієї постанови Верховний суд України зазначив, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, у випадку відсутності інших спадкоємців і за законом і за заповітом, усунення їх від спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Враховуючи зазначені норми Закону, викладені обставини, суд вважає, що слід визнати за позивачем право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року, задовольнивши прозов.

На підставі ст. 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 10, 76, 259, 264-265, 268 , 273 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 (одну четверту) частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Копію рішення направити сторонам для відома.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Пархоменко