З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
16 липня 2018 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
Головуючий суддя Пронін С.Г.,
за участю секретаря судового засідання Плаксіної Є.В
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Словянського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що їй на праві власності належить квартира за № 14 в будинку за № 23 вул.. Центральній (колишня ОСОБА_3) в місті Словянську. Згідно із договором купівлі продажу від 19.11.2015 року відповідач ОСОБА_2 продав їй свою 1/3 частку квартири АДРЕСА_1(колишня ОСОБА_3) м. Словянська Донецької області. Зазначає, що відповідач не виконав умови договору, а саме не знявся з реєстрації. Вказує на те,що має намір продати вищевказану квартиру, але реєстрація відповідача перешкоджає йому у здійсненні своїх прав.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4, не зявилися, однак до суду надали заяви, якими просили справу слухати за їхньої відсутності, позовні вимоги задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_2(колишня ОСОБА_5) м. Словянськ Донецької області. Вказане право власності підтверджуються свідоцтвом про право власності на житло від 25.08.1998 року,свідоцтвом про право на спадщину за законом від 03.10.2005 року, договором купівлі продажу від 19.11.2015, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 11788587.
Відповідно до довідки КП «ЖЕК № 1» ОСОБА_2 з 23.03.1977 року зареєстрований за адресою вул. Центральна (колишня ОСОБА_3), б. 23 АДРЕСА_3.
З ОСОБА_6 мікрорайону «Центр-2» від 01.11.2016 р. вбачається, що ОСОБА_2 не проживає за вищевказаною адресою з 2005 року, та його особистих речей у вказаній квартирі немає.
Згідно із договором купівлі продажу,а саме п.8 Договору від 09.11.2015 року відповідач зобовязувався повністю звільнити відчужуване нерухоме майно для вільного та безперешкодного користування ним позивачем. Договором було визначено термін, а саме 10 .11.2015 року.
Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за
тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
В судовому засіданні встановлено, що в квартирі АДРЕСА_4 , власником якої є ОСОБА_1, зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який є колишнім власником вказаної квартири, та відповідно до договору купівлі продажу квартири передав її позивачу, та зобовязався зняти з реєстрації ще в термін до 10.11.2015 року. Але станом на теперішній час з реєстрації не знявся.
При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.
Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги повністю підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: вул.. Центральна, б. 23 кв. 14 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 14 в будинку за № 23 по вулиці Центральна (колишня ОСОБА_3) м. Словянська Донецької області.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя Слов'янського
міськрайонного суду ОСОБА_7