Справа № 539/3078/18
Провадження № 2/539/1171/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року м. Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Алтухова О.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що позовна заява підлягає поверненню, оскільки не відповідає вимогам ч. 2 ст. 175 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

При цьому, частинами 1 та 2 ст. 60 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Проаналізувавши положення даної статті приходжу до висновку, що представником у суді може бути адвокат або законний представник, крім, випадків розгляду спорів, що виникають з трудових правовідносин чи малозначних справ.

Згідно ч. 6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлгяають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто, законодавець чітко визначив, що справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження, в тому числі справи щодо спадкування, не можуть бути визнані малозначними.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що вона підписана ОСОБА_3, який у вступній частині заяви зазначений як представник позивачів за довіреністю.

Відповідно до ч. 7 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Так, до позовної заяви додані копії довіреності позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, якою вони уповноважили на представництво своїх інтересів ОСОБА_3, який, як вбачається, з долучених до позовної заяви матеріалів не є ані адвокатом, ані законним представником довірителів.

Таким чином, позовна заява підписана особою, яка в силу приписів ст. 60 ЦПК України не може бути представником позивачів у суді під час розгляду справи вказаної категорії.

Враховуючи наведене, вважаю, що ОСОБА_3 при зверненні до суду не дотримані вимоги ч. 2 ст. 177 ЦПК України.

У вказаному контексті також звертаю увагу на те, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Креуз проти Польщі» за заявою № 28249/95 від 19.06.2001 вказав, що «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов'язків", пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети. Відтак, в кожному випадку при зверненні до суду із позовом позивач чи його представник повинні дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України,заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 185 ЦПК України, вважаю, що позовну заяву слід повернути на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України як таку, що подана особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Разом з тим, розяснюю, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 177,185 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом- повернути на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області або через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвалу суду складено та підписано 29.08.2018 року.

Суддя О.С. Алтухова