Справа № 502/1685/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Манжос Н. В.,

за участю секретаря судового засідання Припас А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області 19.09.2018 року з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат. В обґрунтування первісної позовної заяви та уточненої позовної заяви від 04.12.2018 року позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 30.03.2009 року по цивільній справі № 2-2550/2009, з ОСОБА_2 стягувались аліменти на утримання дочки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення ними віку повноліття. Позивач після закінчення загальноосвітньої школи поступила до вищого навчального закладу «Білгород Дністровське педагогічне училище» та в червні 2018 року закінчила його.

Також позивач вказує, що в липні 2018 року вона вступила до Чернівецького національного університету ім. Юрія Федьковича на денну форму навчання. Розмір оплати за 1 рік навчання в університеті складає 17 500, 00 гривень (загальна сума навчання становить 70 000, 00 гривень). Також оплата за проживання в гуртожитку за І півріччя складає 2600, 00 гривень. Оплата за проживання в гуртожитку за один рік становить 5200, 00 гривень (за чотири роки проживання 20 800 гривень). Як зазначає позивач, її мати не має матеріальної можливості самостійно утримувати повнолітню дочку студенту, так як на своєму утриманні має ще неповнолітню дочку.

Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_2 є працездатним, працюючим по найму в порту в с. Олександрівка Одеської області та може надавати матеріальну допомогу дочці.

На підставі вищезазначеного позивач просить суд ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на навчання в розмірі 45 400, 00 гривень, що складає 1/2 частину від загальної суми з моменту подання заяви до 31.05.2022 року, тобто до закінчення навчання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати додаткові витрати в розмірі 5675,00 гривень. З уточненою позовною заявою не згоден.

На підставі письмової заяви позивача та відповідача суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 223, 247 ЦПК України.

Вивчивши доводи позивача, викладені в позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД № 273339, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Білгород Дністровської міської ради Одеської області встановлено, що ОСОБА_1 народилась 09.12.1998 року, батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_4, актовий запис № 527 від 23.12.1998 року, /а. с. 9/.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 30.03.2009 року по справі № 2-2550/2009, стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на утримання дочок ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки від доходу (заробітної плати), але не менш 30 % від прожиткового мінімуму передбаченого законом для дітей відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 13.02.2009 року до 09.12.2016 року (повноліття старшої дитини), а потім починаючи з 13.02.2016 року на утримання ОСОБА_3 в рівній частці, що припадає на кожну дитину до 09.09.2022 року, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, передбаченого законом для дітей відповідного віку, /а. с. 5/.

Згідно довідки наданої Чернівецьким національним університетом імені ОСОБА_5 за вих. № 492 від 11.09.2018 року встановлено, що ОСОБА_1 дійсно є студентом І курсу денної форми навчання філологічного факультету Чернівецького національного університету ім. Ю. Федьковича. Термін навчання І семестр з 01.09.2018 року по 31.01.2018 року; ІІ семестр з 01.02.2019 року по 30.06.2019 року, /а. с. 3/.

Відповідно до п. 9 договору про надання освітніх послуг № 7.50/15 від 10.07.2018 року укладеному між Чернівецьким національним університетом імені ОСОБА_5 в особі ректора ОСОБА_6 вбачається, що загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 70 000, 00 (сімдесят тисяч) гривень. Розмір плати за один рік становить 17 500, 00 (сімнадцять тисяч пятсот) гривень, /а. с. 4/.

Згідно копії квитанції № 0.0..1 від 22.08.2018 року встановлено, що ОСОБА_4 здійснила оплату в розмірі 8750, 00 (вісім тисяч сімсот пятдесят) гривень на користь Чернівецького національного університету ім.. ОСОБА_5, призначення платежу «Плата за навчання ОСОБА_1, факультет «Журналістики», група 0, курс І, форма навчання денна, /а. с. 8/.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як зазначено у ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Зазначені положення закріплені і у п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за яким у випадках стягнення додаткових витрат мова йде про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами.

Таким чином, враховуючи, що до матеріалів справи додані відповідні платіжні доручення на загальну суму 11 350, 00 гривень, суд приходиться до висновку про задоволення позовних вимог позивача частково, а саме в розмірі 5675, 00 гривень.

Судові витрати по справі згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 76, 77, 78, 82, 141, 223, 247, 263, 354 ЦПК України, ст. ст. 185, 199, Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1 на користь повнолітньої дочки, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП:НОМЕР_2, додаткові витрати в розмірі 5675, 00 (пять тисяч шістсот сімдесят пять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_7