Справа № 521/2936/18
Провадження № 2/521/2324/18
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді - Бобуйка І.А.,
при секретарі судового засідання - Богуш М.І.,
Позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди (в порядку регресу) до винної особи. В обґрунтування своїх позовних вимог ПАТ «Страхова компанія «Галицька» зазначило, що 15.03.2016 між ПрАТ СК «Галицька» та громадянином ОСОБА_2 укладено договір серії НОМЕР_2 обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власника наземного транспортного засобу марки «ВАЗ 2107» днз НОМЕР_3.
До страхової компанії «Галицька» від потерпілої ОСОБА_3 надійшла заява від 25.01.2017 про виплату страхового відшкодування за шкоду, пов'язану з пошкодженням автомобіля марки «Опель» днз НОМЕР_4 під час ДТП, яка мала місце 15 листопада 2016 року о 20год. 00хв. з вини ОСОБА_1, як водія автомобіля марки «ВАЗ 2107» днз НОМЕР_3, забезпеченого нами договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності серії А.Е № 6082166 від 15.03.2016, чинного на дату ДТП.
Згідно вищезазначених документів та на підставі ст.ст. 22, 1187 Цивільного кодексу України, ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - вказана подія була визнана позивачем страховою і платіжним дорученням № 6915 від 15.03.2017 проведено виплату страхового відшкодування в сумі 4 864, 84 грн. на узгоджений рахунок потерпілої.
Оскільки витрати по справі страхового відшкодування позивачем понесені з вини сторони відповідача (ОСОБА_1), то вони й підлягають стягненню з неї.
З урахуванням вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 нанесений збиток в сумі 4 864, 84 гри. (чотири тисячі вісімсот шістдесят чотири гривень 84 копійки) та стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька» суму сплаченого судового збору 1762,00 грн.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно, надав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Також, просив розглядати справу без його участі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
15.03.2016 між ПрАТ СК «Галицька» та громадянином ОСОБА_2 укладено договір серії НОМЕР_2 обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власника наземного транспортного засобу марки «ВАЗ 2107» днз НОМЕР_3.
До страхової компанії «Галицька» від потерпілої ОСОБА_3 надійшла заява від 25.01.2017 про виплату страхового відшкодування за шкоду, пов'язану з пошкодженням автомобіля марки «Опель» днз НОМЕР_4 під час ДТП, яка мала місце 15 листопада 2016 року о 20год. 00хв. з вини ОСОБА_1, як водія автомобіля марки «ВАЗ 2107» днз НОМЕР_3, забезпеченого нами договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності серії А.Е № 6082166 від 15.03.2016, чинного на дату ДТП.
Частиною 5 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені щодо певної особи рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ.
Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Згідно вищезазначених документів та на підставі ст.ст. 22, 1187 Цивільного кодексу України, ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - вказана подія була визнана позивачем страховою і платіжним дорученням № 6915 від 15.03.2017 проведено виплату страхового відшкодування в сумі 4 864, 84 грн. на узгоджений рахунок потерпілої.
Оскільки витрати по справі страхового відшкодування позивачем понесені з вини сторони відповідача (ОСОБА_1), то вони й підлягають стягненню з неї.
Згідно з підпунктами «в» та «ґ» пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подавати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди та (або) не повідомив страховика в передбачений термін про страховий випадок.
Частиною 2 статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до змісту ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Статтею 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне позовну заяву МТСБУ задовольнити в повному обсязі.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Суд, у зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Керуючись ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 16, 23, 993, 1166, 1167, 1188 ЦК України, ст.ст. 141, 200, 204, 258, 259, 263, 264, 265, 280, 352 ЦПК України, СУД -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
С У Д Д Я: І.А. Бобуйок