Провадження № 6/522/301/18
Справа № 2-3295/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Бондар В.Я., розглянувши матеріали цивільної справи за поданням Головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, -

ВСТАНОВИВ:

23.03.2018 року державним виконавцем Другого Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_1 було внесено подання до Приморського районного суду міста Одеси про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа.

Подання мотивоване тим, що в провадженні Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавчий лист № 2-3295/11 від 15.11.2011 року, який був виданий Суворовським районним судом міста Одеси про стягнення з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 141 121,57 євро та судового збору у розмірі 1820,00 грн.

02.11.2017 року за вказаним виконавчим документом, державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено копію постанови сторонам виконавчого провадження.

Державним виконавцем вказується, що рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. Під час виконання рішення суду державним виконавцем також встановлено про відсутність у боржника будь-якого майна та виходом за адресою проживання боржника встановлено, що боржник не знаходиться за вказаною адресою.

Враховуючи, що рішення на момент звернення з поданням до Приморського районного суду міста Одеси не було виконане, боржник всіляко ухиляється від його виконання та не вживає відповідних заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

З метою повного та своєчасного виконання рішення суду державний виконавець просить прийняти до розгляду подання та винести ухвалу, якою встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника, оскільки боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням.

Згідно ч. 4 ст. 441 ЦПК Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в порядку, передбаченому п. п. 15.8 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 цього Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року.

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо, зокрема, він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що обов'язковою підставою для задоволення судом подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є ухиляння боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, в інтересах національної чи громадської безпеки, з метою захисту прав і свобод інших осіб.

На підставі визначених у ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» обов'язків боржника можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, і коли виконати цей обов'язок не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Зокрема, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього з неповажних причин.

Сама по собі наявність суми заборгованості за виконавчим документом або відсутність дій стосовно добровільного погашення заборгованості не можуть свідчити про ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до Приморського районного суду міста Одеси з поданням державний виконавець не представив доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження. Так на підтвердження надсилання Постанови про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем подано документ з проставленням штампу підприємства Укрпошти, проте, через низьку якість копії документу не можливо встановити, що це за документ та яку інформацію він містить. Також матеріали справи містять копію конверту з довідкою ф. 20 підприємства Укрпошти про повернення поштового відправлення до Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській в звязку з тим, що адресат не знаходиться за вказаною адресою. Таким чином, суд може зробити висновок, що державним виконавцем не надано доказів вручення Постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику.

Крім цього не представлено доказів того, що за час виконання рішення суду, боржник виїжджав за межі України, і тривалий час не повертався, що призводило до невиконання рішення.

Державний виконавець не навів відповідних обставин, які б вказували на неможливість виконання судового рішення у примусовому порядку, необхідність обмеження боржника у праві виїзду за межі України, як єдиного та безумовного заходу для виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 12, 258-260, 263-265, 353,354,441,п.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України, ст.ст. 5,18,19 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні подання Головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси шляхом подачі в 15-дений строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Бондар В.Я.

27.03.2018