ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/2751/17
Провадження № 22-ц/4820/76/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю учасників справи: апелянта ОСОБА_4, її представників ОСОБА_5, ОСОБА_6, представника позивача ОСОБА_7,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 лютого 2018 року (суддя Мазурок О.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про визнання майна, придбаного під час шлюбу, особистою приватною власністю,

в с т а н о в и в :

В лютому 2017 року ОСОБА_8, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що з 25 листопада 2009 року він перебував із ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 2 жовтня 2015 року. За час шлюбу сторони набули у власність таке майно: ноутбук Lenovo, принтер струменевий, автомобіль NISSAN Primastar реєстраційний номер НОМЕР_1, автомобільний гараж (блок НОМЕР_3, бокс НОМЕР_2) у гаражному кооперативі «Будівельник», по АДРЕСА_1, - а всього майна загальною вартістю 390165 грн. Відповідач відмовляється здійснити поділ майна та відчужила автомобіль.

У зв'язку з цим, враховуючи уточнення, позивач просив суд визнати назване майно об'єктами права спільної сумісної власності подружжя; виділити ОСОБА_4 ноутбук Lenovo вартістю 6000 грн. і принтер струменевий вартістю 2000 грн. без стягнення грошової компенсації ? частини їх вартості; стягнути з ОСОБА_4 на його користь 125876 грн. 50 коп. грошової компенсації вартості ? частини автомобіля NISSAN Primastar реєстраційний номер НОМЕР_1; визнати за ОСОБА_8, право власності на ? частину автомобільного гаража (блок НОМЕР_3, бокс НОМЕР_2) у гаражному кооперативі «Будівельник», по АДРЕСА_1.

У березні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з зустрічним позовом. Зазначила, що за час шлюбу вона придбала автомобільний причіп Сантей 750-211 реєстраційний номер НОМЕР_4 за особисті кошти, разом із тим, ОСОБА_8 зареєстрував цей причіп на своє ім'я.

У зв'язку з цим, просила суд визнати за нею право особистої приватної власності на автомобільний причіп Сантей 750-211 реєстраційний номер НОМЕР_4.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11 жовтня 2017 року первісний позов задоволено. Визнано ноутбук Lenovo, принтер струменевий, автомобіль NISSAN Primastar реєстраційний номер НОМЕР_1, автомобільний гараж (блок НОМЕР_3, бокс НОМЕР_2) у гаражному кооперативі «Будівельник», по АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя. Виділено ОСОБА_4 ноутбук Lenovo вартістю 6000 грн. і принтер струменевий вартістю 2000 грн. без стягнення грошової компенсації ? частини їх вартості. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 125876 грн. 50 коп. грошової компенсації вартості ? частини автомобіля NISSAN Primastar реєстраційний номер НОМЕР_1. Визнано за ОСОБА_8 право власності на ? частину автомобільного гаража (блок НОМЕР_3, бокс НОМЕР_2) у гаражному кооперативі «Будівельник», по АДРЕСА_1.

Зустрічний позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 право власності на ? частину автомобільного причепа Сантей 750-211 реєстраційний номер НОМЕР_4. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким у позові ОСОБА_8 відмовити, а її зустрічний позов задовольнити.

Вважає, що рішення є незаконним, необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що спірне майно набуте нею за кошти, які належали їй особисто, внаслідок чого це майно не є спільною власністю подружжя та не підлягає поділу, до того ж суд неправильно визначив дійсну вартість автомобіля.

Апелянт зазначає, що суд не врахував, що майно куплене за кошти, які вона отримала внаслідок продажу 12 березня 2010 року квартири, яка належала їй на підставі договору дарування.

Крім того, вказує, що суд не звернув уваги на те, що під час їх шлюбу, ОСОБА_8 ніде не працював, тому єдиним джерелом доходу були заробітки апелянта.

Також, ОСОБА_4 зазначає, що суд не врахував, що гараж по АДРЕСА_1 теж належить їй, оскільки земельну ділянку вона отримала на підставі договору дарування від 14 листопада 2012 року. На вказаній ділянці гараж був збудований, проте не зданий в експлуатацію.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, за правилом ст. 60 СК України, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина та чоловік, згідно зі ст. 63 СК України, мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка, відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована.

У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними.

Тягар доказування, відповідно до позиції Верховного Суду України у справі № 6-843цс17, покладається на відповідача.

Згідно ч. ч. 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, судам, відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України викладених у п. п. 23 і 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», необхідно, встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Приймаючи рішення за позовами, суд виходив з того, що ноутбук, принтер струменевий, автомобіль, гараж та автомобільний причіп набуті сторонами в шлюбі та належать їм на праві спільної сумісної власності подружжя, а тому слід провести поділ цього майна, при цьому ОСОБА_4 не довела, що спірне майно придбано нею за особисті кошти.

З таким висновком Хмельницький апеляційний суд не погоджується.

Судом першої інстанції встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що період з листопада 2009 року по жовтень 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_8 перебували у шлюбі, який рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 02 жовтня 2015 року було розірвано (а. с. 120, 25).

За період шлюбу було набуте майно: ноутбук Lenovo; принтер струменевий; автомобіль Nissan Primastar НОМЕР_1, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_5, номер двигуна НОМЕР_6 (а. с. 8), причіп Сантей 750-211 реєстраційний номер НОМЕР_4 (а. с. 26), автомобільний гараж розташований на території гаражного кооперативу «Будівельник» АДРЕСА_1, блок НОМЕР_3, бокс НОМЕР_2 (а. с. 56).

Між тим, Хмельницьким апеляційним судом встановлено, що НОМЕР_3 березня 2010 року ОСОБА_4, відповідно до договору купівлі-продажу, продала належну їй квартиру за 239400 грн. (а.с. 27).

14 листопада 2012 року ОСОБА_9 за договором дарування отримала земельну ділянку площею 0.0021 га та будівельні матеріали у гаражному кооперативі «Будівельник», по АДРЕСА_1 (а. с. 56, 61).

14 листопада 2012 року ОСОБА_10 отримав від ОСОБА_11 (матері ОСОБА_9.) 24000 грн. за побудований, але не введений в експлуатацію автомобільний гараж (блок НОМЕР_3, бокс НОМЕР_2) у гаражному кооперативі «Будівельник», по АДРЕСА_1 (а.с. 58, 137).

4 грудня 2012 року ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на автомобільний гараж (блок НОМЕР_3, бокс НОМЕР_2) у гаражному кооперативі «Будівельник», по АДРЕСА_1. Підставою для видачі свідоцтва, зазначено декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 2 грудня 2012 року (а. с. 117 - 118).

При зверненні з позовом, ОСОБА_8 визначив вартість гаража 130412 грн.

Згідно висновку експерта, за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи № 2812/18-26 від 24 вересня 2018 року дійсна (ринкова) вартість автомобільного гаража (блок НОМЕР_3, бокс НОМЕР_2) у гаражному кооперативі «Будівельник», по АДРЕСА_1 станом на 24 вересня 2018 року становить 96653 грн. (а. с. 245).

Звертаючись з позовом ОСОБА_8 визначив ціну автомобіля 251753 грн.

3 квітня 2013 року ОСОБА_4 купила автомобіль Nissan Primastar НОМЕР_1, 2008 року випуску. Згідно повідомлення Регіонального сервісного центру в Хмельницькій області автомобіль Nissan Primastar НОМЕР_1, 2008 року випуску, відповідно до Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів та їх власників, 13 грудня 2016 року було перереєстровано з ОСОБА_4 на нового власника за договором купівлі-продажу. Вартість автомобіля на 3 квітня 2013 року складала 50700 грн., станом на 12 грудня 2016 року - 35000 грн. (а. с. 38, 116, 136).

В судовому засіданні визначити вартість автомобіля за допомогою експертизи сторони відмовились. Заявили, що місце знаходження автомобіля невідоме.

Звертаючись із зустрічним позовом, ОСОБА_4 зазначила, що вона у серпні 2013 року купила причіп Сантей 750-211, 2013 року і визначила його вартість в розмірі 30000 грн.

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що власником пречіпу є ОСОБА_8 (а. с. 191).

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження, вартість причіпа Сантей 750-211, 2013 року випуску, станом на 8 травня 2018 року становить 24633 грн. (а. с. 186 зворот).

Протягом судового засідання, ОСОБА_8 письмових доказів про наявність доходів не надав.

Оцінивши встановлені обставини справи, Хмельницький апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що сторони збудували гараж та придбали рухоме майно за спільні кошти, що сторони не оспорюють вартість майна, спростовується вищевикладеними наявними у справі документами.

За таких обставин, Хмельницький апеляційний суд приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання спільної сумісної власності подружжя на гараж (блок НОМЕР_3, бокс НОМЕР_2) у гаражному кооперативі «Будівельник», по АДРЕСА_1 та на автомобіль Nissan Primastar НОМЕР_1, і відповідно їх поділу та стягнення частини вартості.

Виходячи з вищевикладених доказів, відсутні підстави для визнання за ОСОБА_4 права особистої приватної власності на автомобільний причіп Сантей 750-211 реєстраційний номер НОМЕР_4.

Тому, рішення в частині вказаних вимог слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, про відмову в задоволенні зазначених позовних вимог.

Відповідно до статті 376 ЦПК України апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції, якщо встановить невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 26 лютого 2018 року в частині задоволення первісного позову ОСОБА_8 про визнання права спільної сумісної власності на автомобільний гараж (блок НОМЕР_3, бокс НОМЕР_2), у гаражному кооперативі «Будівельник» по АДРЕСА_1 в м. Хмельницькому, і автомобіль NISSAN Primastar реєстраційний номер НОМЕР_1, в частині їх поділу та в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 про визнання права особистої приватної власності на автомобільний причіп Сантей 750-211 реєстраційний номер НОМЕР_4, скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

В указаних позовах відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне судове рішення складено 3 грудня 2018 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О.Янчук

О.І. Ярмолюк