Постанова

Іменем України

19 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 569/16435/13-ц

провадження № 61-23695 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Крата В. І., Коротуна В. М., Курило В. П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 грудня 2016 року в складі судді Першко О. О. та на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 09 березня 2017 року в складі колегії суддів Шимківа С. С., Бондаренко Н. В., Григоренка М. П.,

ВСТАНОВИВ :

09 вересня 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом та з уточненням позовних вимог просила стягнути з ОСОБА_5 на її користь аліменти на сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період навчання в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 09 вересня 2013 року та до закінчення сином навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років, 1075,12 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та 31 498 грн витрат на навчання сина, а також 1500 грн витрат на правову допомогу.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 березня 2014 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на ОСОБА_6 на період навчання в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 09 вересня 2013 року й до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років, 1075,12 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та 29 097 грн витрат на навчання ОСОБА_6 В задоволенні іншої частини позовних вимог та вимоги по відшкодування витрат на правову допомогу відмовлено. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційному порядку дане судове рішення сторонами не оскаржувало ся та судом не переглядалося.

25 листопада 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Рівненського міського суду від 18 березня 2014 року в частині стягнення з нього витрат на навчання ОСОБА_6

В обґрунтування заяви зазначав, що з листа сина він дізнався, що останній з першого курсу працює на посаді кадета на морських суднах та отримує заробітну плату, а тому не потребує матеріальної допомоги від батьків, зокрема, щодо оплати навчання.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 09 березня 2017 року, зазначену заяву ОСОБА_5 задоволено, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 березня 2014 року в частині вимоги про стягнення витрат на навчання сина скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні вимоги про стягнення витрат на навчання сина відмовлено.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходили з того, що наявні в матеріалах справи відомості про стаж роботи ОСОБА_6 як кадета на морських суднах, є нововиявленою обставиною, яка дає підстави для висновку про відсутність у ОСОБА_6 потреби в отриманні матеріальної допомоги від батьків.

У березні 2017 року ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на вказані судові рішення та просила скасувати їх я такі, що не ґрунтуються на обставинах справи й прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування вимог касаційної скарги ОСОБА_4 зазначала, що суди не взяли до уваги факт відсутності належних доказів на підтвердження отримання сином заробітної плати під час навчання.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

У травні 2017 року ОСОБА_5 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на дану касаційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

На виконання вимог підпункту 4 пункту 1 розділу XIII ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» 03 березня 2018 року дана справа передана до Верховного Суду.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недоведеність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення позовних вимог про стягнення витрат на навчання сина. В іншій частині заочне рішення суду першої інстанції не оскаржується та в касаційному порядку не переглядається.

Суди встановили, що рішенням Рівненського міського суду від 18 березня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 29 097 грн витрат на навчання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_6 з 2009 року по 2013 рік навчався за контрактом в Одеській національній морській академії факультету морського судноводіння, вартість навчання за чотири навчальних роки по договору становить 58 194 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією договору від 14 серпня 2009 року № 383-09/СВ про надання освітньої послуги за денною формою навчання та додатковою угодою до договору від 01 серпня 2011 року.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду першої інстанції, ОСОБА_5 вважав ново виявленою ту обставину, що під час навчання син працював кадетом на морських суднах.

Згідно з частиною першою статті 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Пунктом 3 частини другої статті 361 ЦПК України передбачено, що підставою для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Обставини, на які посилається ОСОБА_5 у заяві про перегляд судового рішення, існували на час розгляду справи та могли бути відомі заявнику, а тому суди дійшли передчасного висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про перегляд рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню в справі.

За встановлених обставин Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а рішення судів першої та апеляційної інстнацій - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 09 березня 2017 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Крат

В. М. Коротун

В. П. Курило