Провадження № 2/234/3896/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Демидова В.К., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ :

02 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, яку мотивує тим, що 15 лютого 2013 року між ним та ТОВ «Ключове рішення» був укладений договір фінансового лізингу №КТD0GX, предметом якого було придбання жилої квартири, загальною площею 40,80 кв. метрів, житловою площею 25,80 кв. метрів, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною вартістю 71200 грн.

Зазначена квартира на час укладання зазначеного договору належала ТОВ «Ключове рішення» на підставі договору купівлі продажу квартири від 15 лютого 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Краматорского міського нотаріального округу ОСОБА_2, реєстрований номер 205.

02 квітня 2018 року ним було виконано всі умови договору достроково, а тому він вважає себе законним власником зазначеної житлової квартири. Факт виконання підтверджується копією додатку № 2 до договору №КТD0GX від 15 лютого 2013 року, квитанціями про сплату коштів за договором лізингу та довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» про відсутність заборгованості станом на 06 квітня 2018 року.

Фактично він володіє обєктом нерухомості, договір лізингу не визнався недійсним, він набув право власності на спірний обєкт нерухомості і правомірна володіє ним. Передбачених законом підстав для визнання недійсним неоспореного договору лізингу, предметом якого є житлова квартира немає.

Згідно договору лізингу сторони домовилися щодо усіх істотних його умов та відбулося повне виконання умов договору, але на теперішній час ТОВ «Ключове рішення» ухиляється від нотаріального посвідчення договору, посилаючи на те, що знаходиться у стані припинення з 17 листопада 2017 року, що унеможливлює складання правочинів, що в свою чергу позбавляє його можливості зареєструвати право власності на зазначену квартиру.

На теперішній час існує реальна загроза розтрати з боку ТОВ «Ключове рішення» зазначеної квартири.

Тому просить в порядку забезпечення позову, накласти арешт та заборонити вчиняти дії спрямовані за зміну власника жилої квартири, загальною площею 40,80 кв. метрів, житловою площею 25,80 кв. метрів, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстровано за відповідачем по справі ТОВ «Ключове рішення»

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, знаходить заявлену заяву про забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню.

Як встановлено, 02 жовтня 2018 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ключове рішення», Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в якій він просить, зокрема, звільнити квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 22.06.2017 року, виключивши з запису №21055203 у Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, відомості про накладення арешту на приватний будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, звільнити квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, з-під арешту, накладеного ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 03.05.2017 року по справі №757/24370/17-к в інтересах Генеральної прокуратури України, тобто позовна заява носить майновий характер.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодекс у заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечено: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення у справі в разі задоволення заявленого позову.

При цьому, забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

При цьому відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов'язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою. Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та з урахуванням роз'яснень Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, зокрема відсутні докази, що свідчать про вчинення відповідачем дій спрямованих на здійснення реалізації майна.

Крім того, як вбачається з позовної заяви, на квартиру яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, вже накладений арешт, який позивач у своїх позовних вимогах просить скасувати, тому немає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міськрайонний суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.К.Демидова