Справа № 643/1671/17
Провадження № 2/643/2807/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2018 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Погасій О.Ф., за участю секретаря Петрової О.С.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 08 лютого 2017 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 25.10.2013 р. у розмірі 14544 грн., 18% річних за прострочення сплати боргу у розмірі 3744,05 грн., суму інфляційних витрат у розмірі 2268,62 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 25.10.2013 року між нею та відповідачем було укладено договір позики № 15/10, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 14544 грн., що підтверджується написаною відповідачем власноруч розпискою. Відповідно до умов ст. 5 договору повернення позики мало відбуватися рівними частинами, відповідно до графіку, з 25.03.2014 р. по 25.08.2015 р. Проте, відповідач ні за графіком, ні наприкінці строку позику не повернув. Пунктом 6 договору позики передбачено, що у разі прострочення повернення позики позикодавець має право нарахувати проценти в розмірі 18% річних від несплаченої суми за кожен день прострочення.

25.07.2017 року позивачем було подане клопотання про зменшення розміру позовних вимог в звязку з тим, що відповідач 14.07.2017 року добровільно повернув частину позики в розмірі 7000,00 грн., в звязку з чим просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 7544 грн., 18% річних нарахованих на суму прострочення в розмірі 3744,05 грн., суму інфляційних витрат у розмірі 2268,62 грн. та суму сплаченого судового збору (а.с.26).

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 14.12.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задоволені, стягнуто на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 суму боргу за договором позики № 15/10 від 25.10.2013 року у розмірі 7544,00 грн., суму інфляційних витрат у розмірі 2268,62 грн., відсотки у розмірі 18% річних за час прострочення у розмірі 3744,05 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн., а всього 14196 грн. 67 коп. (а.с.49-51).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08.02.2018 року за заявою відповідача заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 14.12.2017 року скасовано, та справу призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання (а.с.74-75).

В установлений в ухвалі суду від 08.02.2018 року строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, із зустрічним позовом не звернувся.

Представник позивача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності (а.с.46-47), позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, розглянути справу без його участі та без участі позивача, ухвалити заочне рішення, про що зазначив у письмовій заяві.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, в звязку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та вирішує справу на підставі наявних доказів.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики № 15/10, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 14544,00 грн., а ОСОБА_2 зобовязався повернути всю суму позики до 25.08.2015 року щомісячними платежами, відповідно до графіку. Пунктом 6 вищезазначеного договору передбачено, що в разі прострочення повернення позики позикодавець має право нарахувати річні проценти у розмірі 18% від несплаченої суми за кожен день прострочення (а.с.6-7).

ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 14544,00 грн., що підтверджується його власноруч написаною розпискою (а.с.8).

У встановлений договором строк позичені кошти відповідачем не повернуті, сума заборгованості за договором позики з урахуванням добровільно сплаченої відповідачем суми боргу, становить 7544,00 грн.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були йому передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, відповідач зобовязаний сплатити на користь позивача суму боргу за договором позики у розмірі 7544,00 грн., а також суму інфляційних витрат за період з 26.08.2015 р. по 23.01.2017 р. у розмірі 2268,62 грн., а також відсотки у розмірі 18% річних за час прострочення з 26.08.2015 р. по 23.01.2017 р. у розмірі 3744,05 грн. (515х18%/365х14544,00), а всього 13556 грн. 67 коп.

Таким чином, вимоги позивача обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. (а.с.1).

Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору у розмірі 640,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.526,530,610,611,625,1046-1050 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 7, 11-13, 17, 18, 76-81, 127-131, 133, 141, 223, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 288 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, суму боргу за договором позики № 15/10 від 25.10.2013 року у розмірі 7544,00 грн., суму інфляційних витрат у розмірі 2268,62 грн., відсотки у розмірі 18% річних за час прострочення у розмірі 3744,05 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн., а всього 14196 грн. 67 коп. (чотирнадцять тисяч сто девяносто шість гривень 67 копійок).

Повторне заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської областішляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Ф. Погасій