Справа 237/3260/18
Номер провадження 6/237/153/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.18 року м. Курахове

Мар'їнського району Донецької області

Марїнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сметаняка О.Я.,

за участю:

секретаря судового засідання Куропятник Н.С.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Курахове подання старшого державного виконавця Мар'їнського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

В С Т А Н О В И В:

На адресу Марїнського районного суду Донецької області надійшло подання старшого державного виконавця Мар'їнського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 в якому вона просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, зобовязаної на підставі виконавчого листа виданого Дніпровським районним судом міста Києва сплатити заборгованість за договором кредиту в розмірі 15686,51 та третейській збір 315,60.

В обґрунтування вимог державний виконавець зазначає, що боржник ухиляється від виконання рішення, декларацію про майно та доходи не подав, з урахуванням викладеного державний виконавець просить подання задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця від 10.10.2016 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 755/1674/15-ц, виданного Дніпровським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_2 заборгованостіза договором кредиту в розмірі 15686,51 та третейського збору в розмірі 315,60.

Як стверджує старший державний виконавець, боржник ухиляється від сплати боргу, на виклики державного виконавця не реагує, від виконання рішення суду ухиляється.

Державним виконавцем не надані суду докази стосовно того, що боржник ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання покладених на нього зобовязань.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо громадянин ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання цих зобовязань.

Отже Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобовязання, а за ухилення від їх виконання. Особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Крім того, всупереч положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» до подання не додано доказів, що підтверджують факт надсилання документів виконавчого провадження на адресу боржника. Отже, суду не відомо чи отримував боржник документи виконавчого провадження, постанову про відкриття виконавчого провадження, чи взагалі викликався він до відділу ДВС, чи обізнаний він щодо строків добровільного виконання вимог виконавчих документів, а також щодо дій, які проводилися по виконанню вказаних документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на державного виконавця покладається тягар доказування.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Виходячи з положень ст. 33 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» суд вважає, що обставини, на які посилається державний виконавець не є достатніми для обмеження конституційного права боржника ОСОБА_2

Враховуючи викладене, суд вважає, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2 задоволенню не підлягає як недоведене, передчасне та необґрунтоване.

Керуючись ч. ч. 2, 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 33 Конституції України, ст. ст. 260, 441 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця відділу Мар'їнського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області протягом п?ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Я. Сметаняк

Дата документу 16.07.2018