Справа № 724/1162/18
Провадження № 2/724/512/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

04 жовтня 2018 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.

секретаря судового засідання: Рижак П.С.

розглянувши в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні в залі судув місті Хотині Чернівецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову зазначає, що вона являється власником будинку за адресою: вул.Кутузова, 24, м.Хотин, Чернівецької області. Вказує, що даний будинок належить їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.10.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 за реєстраційним номером 2269 та зареєстрованого в законному порядку згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.10.2013 року.

Зазначає, що у даному будинку зареєстрований ОСОБА_2, але не проживає в ньому з 2009 року. Вказує, що останній жодного дня не проживав у даному будинку, речі його відсутні, місце перебування його невідоме.

Позивач пояснює, що не має можливості розпоряджатися своїм майном і врегулювати дане питання можливо лише у судовому порядку.

Підтримуючи вищевикладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та визнати відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: вул.Кутузова, 24, м.Хотин, Чернівецької області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, але від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує, судовий збір просить з відповідача не стягувати.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, про причини не повідомив, відзив на позов та заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надав.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок, з належними до нього будівлями та спорудами за адресою: вул.Кутузова, 24, м.Хотин, Чернівецької області згідно копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.10.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 за реєстраційним номером 2269 та зареєстрованого в законному порядку згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.10.2013 року (а.с.9, 10).

Згідно довідок № 2883, 2884 від 13.07.2018 року, виданих виконкомом Хотинської міської ради Чернівецької області вбачається, що громадянин ОСОБА_2, 1984, року народження зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але за вказаною адресою не проживає з 2009 року, його місцезнаходження невідоме (а.с.13, 14).

Судом досліджено копію Будинкової книги на житловий будинок за адресою: вул. Кутузова, 24, м.Хотин, Чернівецької області, де дійсно зареєстрований ОСОБА_2 (а.с.11-12).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов та акту про не проживання у житловому будинку від 13.07.2018 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, дійсно зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але не проживає з 2009 року (а.с.15-16).

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Права власника житлового будинку, визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК Української PCP, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Також ст. 391 ЦК України надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст. 310 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на місце проживання.

Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно ст.150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

На підставі ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом враховується, що відповідач самовільно займає, хоча і не проживає, житловий будинок поза волею позивача.Відповідач не був членом сім'ї позивачки, будь-якого права власності на її будинок у нього не було та немає, він був зареєстрованим у цьому будинку ще покійним батьком позивача, особисті речі відповідача у будинку відсутні.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Наведені докази підтверджують те, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у вказаному будинку з 2009 року без поважних причин, тому суд вважає, що він втратив право користування вказаним житлом.

Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 141, 259, 263- 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, вул. Кутузова, 24, м.Хотин, Чернівецької області, паспорт серії НА № 487500, ІПН НОМЕР_1 до ОСОБА_2, вул. Кутузова, 24, м.Хотин, Чернівецької області, паспорт серії КР № 530659 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: вул.Кутузова, 24, м.Хотин, Чернівецької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Хотинський районний суд, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04.10.2018р.

Суддя: ОСОБА_4