Справа № 462/9591/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 22-ц/811/1129/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого судді Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар: Яремко Е.Р.

з участю: представника Служби у справах дітей Залізничної РА м.Львова Панчук Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №462/9591/13-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 19 лютого 2018 року, постановлену судом у складі судді Румілової Н.М. у справі за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відстрочку виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 19 лютого 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відстрочку виконання рішення Залізничного районного суду м.Львова від 02 квітня 2014 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства Львівський локомотиворемонтний завод до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, третя особа: Орган опіки і піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про виселення відмовлено.

Ухвалу суду оскаржили ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В апеляційній скарзі посилаються на те, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не було враховано Висновок Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування про недоцільність виселення сім'ї ОСОБА_4 із приміщення гуртожитку, який знаходиться на АДРЕСА_3 № 32-6778 від 22.12.2017р. посеред навчального року, оскільки переведення в інші навчальні заклади негативно вплине на навчання ОСОБА_7 та ОСОБА_9 Не взято до уваги акт обстеження житлово-побутових умов проживання в помешканні за адресою: АДРЕСА_4 від 14.09.2017р. згідно з яким у всьому помешканні відсутнє покриття на підлозі, в кімнатах є будівельне сміття, розібрані елементи меблів, психологічну характеристику на ученицю 7-Г класу ОСОБА_7, де зазначено, що психологічна служба школи вважає , що переведення дітей у інші навчальні заклади негативно вплине на їх навчання, а також виписку з історії хвороби педіатричного відділення ЛКЛ ЗТ Філії «ЦОЗ» ПАТ «Укрзалізниця». Саме ці обставини дають підстави для відстрочення виконання рішення про виселення. Просять ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 19 лютого 2018 рокускасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити їх заяву у повному обсязі.

Заявники по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_3, інші відповідачі по справі родини Гедз в судове засідання не з»явилися, хоч всі належним чином були повідомлені про день і час слухання справи.

Відповідач по справі ОСОБА_6 через канцелярію суду надала заяву про те, що ОСОБА_4 знаходиться на стаціонарному лікуванні. До заяви не додано підтверджуючих документів.

Враховуючи те, що ст.435 Цивільного процесуального кодексу України встановлений обмежений строк для розгляду заяви про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, що апеляційна скарга подана на ухвалу суду першої інстанції та строк її розгляду обмежений, що інші учасники, які зацікавлені у розгляді справи повторно не з»явилися в судове засідання, суд апеляційної інстанції ухвалив проводити розгляд справи у відсутності заявників та відповідачів по справі.

Заслухавши пояснення представника Служби у справах дітей Залізничної РА м.Львова Панчук Т.Б. на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 02 квітня 2014 року задоволено позов ПАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 з участю третьої особи: Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради та зобов»язано відповідачів виселитися із квартири АДРЕСА_5. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача 11 442, 42 грн. майнової шкоди та вирішено питання судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 03 липня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення солідарно з відповідачів 11442,42 грн. майнової шкоди та счудових витрат скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних вимог за спливом строку звернення до суду. Вирішено питання розподілу судових витрат. В решті рішення місцевого суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_3 до якої приєднався ОСОБА_12 та касаційну скаргу ПАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» відхилено.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 02 квітня 2014 року в не скасованій частині та рішення Апеляційного суду Львівської області від 03 липня 2014 року залишено без змін.

Відповідно до ст.435 ч.1 ЦПК за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця ( у випадках встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до частини 5 ст.435 ЦПК розстрочка або відстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Згідно п.10 роз»яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу і порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст.373 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

За змістом ст.33 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим ( хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо) сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення є обов»язковими до виконання.

Із матеріалів справи № 462/9591/13-ц встановлено, що ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 09 жовтня 2015 року заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відстрочку виконання рішення Залізничного районного суду м.Львова від 02 квітня 2014 оку задоволено частково та відстрочено виконання даного рішення на шість місяців - до 09 квітня 2016 року. ( справа №462/9591/13-ц, а.с. 100-101).

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 20 лютого 2017 року заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відстрочку виконання рішення Залізничного районного суду м.Львова від 02 квітня 2014 року задоволено та відстрочено виконання даного рішення до 31 липня 2017 року.

Ухвалою судової палати Апеляційного суду Львівської області від 06 червня 2017 року апеляційну скаргу ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» відхилено. Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 20 лютого 2017 року залишено без змін. (Справа № 462/9591/13-ц т.4 а.с.102).

У заяві про чергову відстрочку виконання судового рішення заявники посилаються на незавершений ремонт у 6-ти кімнатній квартирі за адресою АДРЕСА_1, що належить заявникам на праві власності, а саме: наявність будівельного сміття у квартирі, відсутність підлоги, не змонтовані меблі, а також недоцільність переведення дітей у іншу школу під час навчального процесу.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції підставно відмовив у задоволенні заяви, зазначивши, що названі обставини не є винятковими, які б давали можливість відстрочки виконання судового рішення.

Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов проживання в помешканні за адресою АДРЕСА_2 від 14.09.2017 року встановлено, що квартира дворівнева, складається із шести кімнат, кухні, вигод. У всіх кімнатах зроблений ремонт, повністю облаштовано кухню та вигоди, в коридорі встановлена меблева стінка, проведена електроенергія та опалення, однак у всьому помешканні відсутнє покриття на підлозі, в кімнатах є будівельне сміття, розібрані елементи меблів.

Згідно висновку комісії: умови для проживання в даному помешканні є допустимі.

Щодо переведення дітей в іншу школу під час навчального процесу, суд не приймає зазначені обставини як виняткові, оскільки Висновок Залізничної РА ЛМР як органу опіки та піклування про недоцільність виселення сім»ї ОСОБА_4 із приміщення гуртожитку по АДРЕСА_6 винесено 22.12.2017 року, а рішення Залізничного районного суду, яке підлягає виконанню постановлено 02 квітня 2014 року. За цей час було три періоди літніх канікул, окрім цього, вул. Скорини та вул. Роксоляни в одному населеному пункті і належать до Залізничного району, а тому навчання дітей може продовжуватися у ЗОСШ №67 за адресою м.Львів вул.Сяйво, 18.

Враховуючи те, що судом вірно встановлено фактичні обставини справи, не знайдено виняткових обставин, правильно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК, підстав для скасування оскаржуваної ухвали суд не вбачає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 389-391, 435 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 19 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 29 грудня 2018 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк