ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Пруднікової П.М., розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

08.06.2018 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 24 липня 1993 року залізничним відділом ЗАГСу міста Києва між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від подружнього життя сторони мають трьох дітей, двоє з них уже дорослі, а син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ще в неповнолітньому віці. Спільне подружнє життя не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. На даний час шлюбні відносини фактично припинені. Сторони не ведуть спільне господарство, з березня 2018 року проживають окремо. За таких обставин, позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Таким чином, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

В підготовче судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 липня 1993 року залізничним відділом ЗАГСу міста Києва зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що зроблений відповідний актовий запис № 537 /а.с.8/.

Від спільного подружнього життя сторони мають трьох дітей, у тому числі сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу.

Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову.

Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

З приводу розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Частиною 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що стороні, уразі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи викладене, з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, судовий збір в сумі 352,40 грн. підлягає поверненню з державного бюджету на користь позивача за вимогу про розірвання шлюбу.

Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України, керуючись статтями Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1), про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 24 липня 1993 року залізничним відділом ЗАГСу міста Києва між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, актовий запис № 537 - розірвати.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, з Державного бюджету 352,40 грн. сплаченого нею судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1), судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст.ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Є.Ю.Чернишова