Номер провадження: 22-ц/785/4417/18
Номер справи місцевого суду: 523/5641/17
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Калараш А.А., Заїкіна А.П.

за участю секретаря Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ПАТ СК «Галицька»у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПАТ СК «Галицька» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2017 року, ухвалене у складі судді Аліної С.С. у м. Одесі, -

встановила:

19 квітня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ПАТ СК «Галицька» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, в якому просив суд стягнути з ПАТ СК «Галицька» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, заподіяну життю і здоров'ю внаслідок ДТП у сумі 83 560, 52 гривень; стягнути з ПАТ СК «Галицька» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, заподіяну майну внаслідок ДТП у сумі 50 000 гривень; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, заподіяну майну внаслідок ДТП у розмірі 72 325 гривень; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП у розмірі 200 000 гривень.

Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що 03 травня 2016 року по автодорозі Одеса-Миколаїв в напрямку м. Миколаїв, рухався автомобіль марки Suzuki Grand під керуванням ОСОБА_3, якій порушив пункти 2.3 б, 14.2 Правил дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем Toyota Carinaпід керуванням ОСОБА_2, який рухався у зустрічному прямому напрямку, не порушуючи правила безпеки дорожнього руху.

Порушенням правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_2 тілесні ушкодження, які, згідно з висновком судово-медичної експертизи №2193 від 15 серпня 2016 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Цивільна відповідальність водія ОСОБА_3 на час скоєння ДТП була застрахована ПАТ СК «Галицька», що підтверджується полісом МАЕ52675ІЗ від 26 вересня 2015 року.

Позивач вказував, що внаслідок ДТП він поніс матеріальні витрати на лікування та відновлення стану здоров'я, було пошкоджене належне йому на праві власності майно та, крім

того, він зазнав значної моральної шкоди, а тому просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково:

Стягнуто з ПАТ СК «Галицька» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, заподіяну життю і здоров'ю внаслідок ДТП, у розмірі 43 028, 98 гривень;

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5 000 гривень;

Стягнуто в рівних частинах з ПАТ СК «Галицька» та ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі по 320 гривень з кожного.

В іншій частині позову відмовлено (а.с. 133-136).

В апеляційній скарзі апелянт - представник ПАТ СК «Галицька», просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на необґрунтованість судового рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а.с. 145-147).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ПАТ СК «Галицька» підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

ПАТ СК «Галицька» звернулось до суду із апеляційною скаргою та поставило питання про скасування рішення суду першої інстанції, фактично не погоджуючись із розміром страхового відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю потерпілого, визначеного судом, та розміром моральної шкоди, а тому колегія суддів не перевіряє правильності висновків суду в іншій частині.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 травня 2016 року по автодорозі Одеса-Миколаїв в напрямку м. Миколаїв, рухався автомобіль марки Suzuki Grand під керуванням ОСОБА_3, якій порушив пункти 2.3 б, 14.2 Правил дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем Toyota Carinaпід керуванням ОСОБА_2, який рухався у зустрічному прямому напрямку, не порушуючи правила безпеки дорожнього руху.

Порушенням правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_2 тілесні ушкодження, які, згідно з висновком судово-медичної експертизи №2193 від 15 серпня 2016 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Вироком апеляційного суду Одеської області від 28 лютого 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керування автотранспортними засобами.

Цивільна відповідальність водія ОСОБА_3 на час скоєння ДТП була застрахована СК «Галицька», що підтверджується полісом №АЕ5267513 від 26 вересня 2015 року. Ліміт відповідальності страховика ПАТ СК «Галицька» на одного потерпілого становить за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю - 100 000 гривень, за шкоду, заподіяну майну - 50 000 гривень. Розмір франшизи становить 510 гривень (а.с.12).

Відповідно до Звіту суб'єкта оцінювача-автотоварознавця ОСОБА_4 № 181-1 від 03 жовтня 2016 року, вартість матеріального збитку, нанесеного власникові автомобіля Toyota Carina, реєстраційний номер НОМЕР_1 в результаті аварійного пошкодження, складав 32 038 гривень 73 копійок; вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Toyota Carina, реєстраційний номер НОМЕР_1, без урахуванням значення відновлювального ремонту автомобіля марки Toyota Carinaз урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових, що піддягають заміні, складав суму у розмірі 122 325 гривень 48 копійок (а.с. 13-23).

Відповідно до розрахунку на виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну автомобілю, страхове відшкодування становить розмір 28 028 гривень 73 копійок (а.с.73).

Відповідно до платіжного доручення №7183 від 11 квітня 2017 року, ПрАТ СК «Галицька» оплатила ОСОБА_2 страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль у розмірі 28 028 гривень 73 копійок (а.с.65).

Відповідно до письмової довідки №10492 від 06 травня 2016 року, виданої КУ «Одеська обласна клінічна лікарня», ОСОБА_2 знаходився у відділенні інтенсивної терапії загального профілю з 03 травня 2016 року по 06 травня 2016 року (а.с.24);

Відповідно до виписки з медичної картки КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» №10492, ОСОБА_2 знаходився на лікуванні в КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» з 03 травня 2016 року по 13 травня 2016 року (а.с.25);

Відповідно до розрахунку на виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю, страхове відшкодування становить у розмірі 11 830 гривень 25 копійок (а.с.70);

Відповідно до платіжного доручення №7688 від 02 червня 2017 року, ПрАТ СК «Галицька» оплатила ОСОБА_2 страхове відшкодування за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю, у розмірі 11 830 гривень 25 копійок (а.с.66);

Відповідно до ст.1187 ЦК України діяльність по використовуванню транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, що здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за заподіяну шкоду, якщо не доведе, що шкода причинена внаслідок непереборної сили або наміру потерпілого.

Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє, транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком відповідно до положень статті 6 цього Закону є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі, якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення суми матеріальної шкоди, заподіяної життю і здоров'ю внаслідок ДТП, то суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо часткового задоволення таких вимог у розмірі 43 028 гривень 98 копійок.

Так, апеляційним судом було досліджено медичні квитанції, які містяться в матеріалах справи, та встановлено, що ОСОБА_2 витратив на придбання медичних препаратів та на стаціонарне лікуванні грошові кошти у розмірі 57 826, 91 гривень.

Посилання у апеляційній скарзі ПрАТ СК «Галицька» на те, що сума витрат ОСОБА_2 на лікування складає 39 838, 33 гривень, є необґрунтованою, оскільки на підтвердження саме цієї суми витрат апелянтом не надано жодного належного та допустимого доказу.

Відповідно до платіжного доручення №7688 від 02 червня 2017 року, ПрАТ СК «Галицька» оплатила ОСОБА_2 страхове відшкодування за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю, у розмірі 11 830 гривень 25 копійок (а.с.66);

Таким чином, колегія суддів вважає, що матеріалами справи підтверджені витрати позивача ОСОБА_2 на лікування у розмірі 57 826, 91 гривень, при цьому СК «Галицька» сплатила ОСОБА_2 страхове відшкодування за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю, у розмірі 11 830 гривень 25 копійок, а тому розмір матеріальної шкоди, заподіяної життю і здоров'ю внаслідок ДТП, мав бути стягнутий судом на користь ОСОБА_2 у розмірі 45 996, 66 гривень, однак, позивач погодився із сумою шкоди, визначеною судом першої інстанції, рішення суду у цій частині не оскаржив, а тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Таким чином, враховуючи, що апеляційним судом проведений розрахунок матеріальної шкоди, заподіяної життю і здоров'ю внаслідок ДТП, який становить 57 826, 91 гривень, то відшкодуванню з ПрАТ СК «Галицька» на користь ОСОБА_2 підлягає моральна шкода у розмірі 2 891, 35 гривень.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, встановивши невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції частково задовольняє апеляційну скаргу, а оскаржуване судове рішення змінює в частині стягнення з ПрАТ СК «Галицька» на користь ОСОБА_2 моральної шкоди.

Керуючись ст. 374, ч.1 ст. 376, ст.ст. 381-384, ст.390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ПАТ СК «Галицька» - задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2017 року - змінити.

Стягнути з ПАТ СК «Галицька» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 2 891, 35 гривень.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 20 грудня 2018 року.

Головуючий суддя: С.О. Погорєлова

Судді: А.П. Заїкін

А.А. Калараш