Справа № 604/1060/18
Провадження № 2/604/480/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Стадніцької З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Підволочиської територіальної громади, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3, про визнання права власності, встановлення факту належності правовстановлюючих документів -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат ОСОБА_4, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, Підволочиської територіальної громади, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3, про визнання за нею права власності на 2/3 частки будинковолодіння, яке знаходиться за адресою вул.. Гагаріна,45 в с. Галущинці Підволочиського району Тернопільської області, зокрема: на 1/3 частку в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого 17 серпня 2017 року , та на 1/3 частку, що належить їй як члену колгоспного двору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно свідоцтва на право особистої власності, виданого 28 лютого 1992 року, жилий будинок № 45 повул.. Гагаріна в с. Галущинці Підволочиського району належав колгоспному двору, що складається з трьох членів, головою якого є ОСОБА_5, членом двору ОСОБА_1 Після смерті ОСОБА_5 спадщину у виді 1/3 частки зазначеного житлового будинку прийняла його дружина, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, проте при зверненні до приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу, яким підтверджується належність спадкоємцю частки у майні. Враховуючи те, що в позасудовому порядку позивач захистити свої права на має можливості, просить позов задовольнити.

В судове засідання позивач не зявилася, представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог та, окрім раніше заявлених, просить встановити факт належності ОСОБА_6, померлому 17 серпня 2017 року, свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, що за адресою вул.Гагаріна, 45 в с. Галущинці Підволочиського району Тернопільської області, від 28 лютого 1992 року та архівної довідки № 87 від 22 серпня 2018 року, виданих на імя ОСОБА_5. Справу просить розглянути у їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав заяву, згідно якої позовні вимоги визнав, після смерті батька ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини не звертався та звертатись не буде, справу просить розглянути у його відсутності.

Представник відповідача Підволочиської територіальної громади Тернопільської області у судове засідання не зявився, однак подали до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнають, просять справу розглянути без їх участі.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав.

У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв'язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти:

Згідно довідки про технічний опис обєкта нерухомого майна, виданої 06 вересня 2017 року № 163 Підволочиським районним бюро технічної інвентаризації та технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 06 вересня 2018 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Гагаріна,45 в с. Галущинці Підволочиського району Тернопільської області, загальною площею 85,4 кв.м., житловою площею 52,3 кв.м. належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 28 лютого 1992 року Галущинецькою сільською радою.

Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 28 лютого 1992 року на підставі рішення виконкому Галущинецької сільської ради народних депутатів № 39 від 25 лютого 1992 року, жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами в с. Галущинці по вулиці Гагаріна,45, належить колгоспному двору, що складається з 3-х членів, головою якого є ОСОБА_5.

З довідки, виданої Підволочиським районним державним архівом Підволочиської РДА в Тернопільській області 22 серпня 2018 року № 87 убачається, що по документах архівного фонду «Галущинська сільська рада » у погосподарських книгах с. Галущинці станом на 1991 рік значиться господарство ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, голови двору, разом з яким проживали: дружина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 син.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до розяснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається, виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Таким чином, у відповідності до даних положень ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, належало по 1/3 частці житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 45 по вул. Гагаріна в с. Галущинці Підволочиського району Тернопільської області, як членам колгоспного двору.

ОСОБА_5 помер 17 серпня 2017 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 229759, виданим виконавчим комітетом Підволочиської селищної ради Підволочиського району Тернопільської області.

Після смерті ОСОБА_5 спадщину у виді 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Гагаріна № 45 в с. ГалущинціПідволочиського району прийняла дружина померлого ОСОБА_1 Проте, як убачається із розяснення приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу ОСОБА_3 від 18 червня 2018 року № 81/01-16, у звязку з тим, що житловий будинок по вул. Гагаріна,45 в с. Галущинці Підволочиського району є колгоспним двором, форма власності якого не передбачена чинним законодавством та через відсутність належного правовстановлюючого документу на спадкове майне, що є необхідним для вчинення нотаріальної дії, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно.

Таким чином судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є членом колгоспного двору - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Гагаріна,45 в с. Галущинці Підволочиського району, оскільки до 15 квітня 1991 року не втратила права на частку в цьому майні, та їй належить 1/3 частка у цьому майні. Крім того 1/3 частка успадкована нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого 17 серпня 2017 року, однаку звязку із відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на зазначене спадкове майно, а також із врахуванням того, що спірний житловий будинок належить колгоспному двору, форма власності якого не передбачена чинним законодавством, не може у позасудовому порядку здійснити реєстрацію належного їй майна.

Разом з тим судом встановлена невідповідність запису по батькові спадкодавця «Августинович», зазначеного у свідоцтві на право власності на жилий будинок, виданому 28 лютого 1992 року на підставі рішення виконкому Галущинецької сільської ради народних депутатів № 39 від 25 лютого 1992 року, та в архівній довідці № 87 від 22 серпня 2018 року, виданих на імя ОСОБА_5 до запису його по батькові «Августович», зазначеному в інших належних йому документах.

Згідно п.6 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема факти про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я і по батькові якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові і прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 13 березня 1995 року №5 із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року №15 на підставі п.6 ст.256 ЦПК України, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад довідок про поранення чи перебування у госпіталі у звязку з пораненням, повідомлення військових частин і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в звязку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

За вказаних обставин, суд вважає можливим встановити факт належності ОСОБА_6, померлому 17 серпня 2017 року, свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, що за адресою вул.Гагаріна, 45 в с. Галущинці Підволочиського району Тернопільської області, від 28 лютого 1992 року та архівної довідки № 87 від 22 серпня 2018 року, виданих на імя ОСОБА_5.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності на спадщину, у зв'язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4,5,7,9,10,77,79,80,89,211,247, 263, 265, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 392, 1223,1268, п.4,5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції 2004 року), ст.ст. 524,525, 527,529,548,549 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, жительки с. Галущинці Підволочиського району Тернопільської області, до ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, Підволочиської територіальної громади, юридична адреса: вул.. Шептицького,4, смт. Підволочиськ, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3, юридична адреса: смт. Підволочиськ вул.. Д.Галицького, 61а/22, про визнання права власності, встановлення факту належності правовстановлюючих документів -задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_6, померлому 17 серпня 2017 року, свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, що за адресою вул.Гагаріна, 45 в с. Галущинці Підволочиського району Тернопільської області, від 28 лютого 1992 року та архівної довідки № 87 від 22 серпня 2018 року, виданих на імя ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,право власності на 2/3 частки будинковолодіння, яке знаходиться за адресою вул.. Гагаріна,45 в с. Галущинці Підволочиського району Тернопільської області, зокрема: на 1/3 частку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, померлого 17 серпня 2017 року , та на 1/3 частку, що належить їй як члену колгоспного двору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Підволочиський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий - підпис

копія вірна:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_7