Справа № 315/1057/18
Номер провадження № 2/315/372/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі головуючого: судді Телегуз С.М., за участю секретаря Дмитренко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

В С Т А Н О В И В:

09.08.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати по заробітній платі в розмірі 47982,29 грн., та середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 24933,98 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що він з 11.04.2017 року перебував у трудових відносинах з ПАТ «Запоріжжяобленерго» на посаді сторожа. 29.03.2018 був звільнений з товариства за ч. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору. У передбачені ст. 116 КЗпП України строки (у день звільнення) розрахунок з ним не було проведено. Згідно довідки від 29.03.2018 р. № 88 відповідач має перед ним заборгованість з нарахованої, але не виплаченої оплати праці в загальній сумі 47982,29 грн., яку він просить стягнути з відповідача а також середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 24933,98 грн.

В судове засідання позивач не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій наполягає на задоволенні позовних вимог, просить стягнути на його користь заборгованість із заробітної плати в розмірі 47982,29 грн., та середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 24933,98 грн., справу розглянути без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та відзив на позовну заяву, в якому просять в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі, у зв`язку з тим, що на їх думку, в затримці розрахунку з працівником відсутня вина підприємства, оскільки на підприємстві існує складна економічна ситуація. Також не згодні з розміром заборгованості по заробітній платі, оскільки відповідно до довідки ПАТ «Запоріжжяобленерго» розмір заборгованості станом на 30.08.2018 року складає 47967,04 грн. Щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні повідомляють, що розмір стягуваної суми такого середнього заробітку має бути зменшений на суму обов'язкових платежів, утримуваних з позивача при виплаті заробітної плати, а саме: ПДФО-18% та військовий збір - 1,5%.

Судом під час розгляду справи встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 на підставі наказу № 943-к від 10.04.2017 року принятий на посаду сторожа до дільниці сторожової охорони Мелітопольських високовольтних електричних мереж (а.с.6).

29.03.2018 наказом № 1226-к від 28 березня 2018 року ОСОБА_1 звільнений за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю умов колективного чи трудового договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом в трудовій книжці позивача (а.с. 6).

Згідно копії довідки ПАТ «Запоріжжяобленерго» про заборгованість із заробітної плати № 88 від 29.03.2018 (а.с. 7) ОСОБА_1 станом на 29.03.2018 належить до виплати 47982,29 грн., а саме:

- 4042,21 грн. заробітної плати за 09.2017,

- 2342,81 грн. заробітної плати за 11.2017,

- 4764,09 грн. заробітної плати за 12.2017,

- 4853,48 грн. заробітної плати за 01.2018,

- 7033,89 грн. заробітної плати за 02.2018,

- 24945,81 грн. заробітної плати за 03.2018.

Довідка про невиплачену заробітну плату за період вересень 2017 - березень 2018 року (а.с. 18) ОСОБА_1 станом на 30.08.2018, надана відповідачем разом з відзивом на позовну заяву, містить дані про заборгованість з урахуванням податків та зборів в розмірі 47967,04 грн., де:

- 4042,21 грн. заробітної плати за 09.2017,

- 2342,81 грн. заробітної плати за 11.2017,

- 4764,09 грн. заробітної плати за 12.2017,

- 4853,48 грн. заробітної плати за 01.2018,

- 7033,89 грн. заробітної плати за 02.2018,

- 24930,55 грн. заробітної плати за 03.2018.

Тобто відповідачем підтверджено, що на момент розгляду справи заборгованість ПАТ «Запоріжжяобленерго» перед ОСОБА_1 з нарахованої, але невиплаченої заробітної плати з урахуванням податків та зборів становить саме 47967,04 грн.

За змістом ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, встановлені ст. 116 КЗпП України.

Згідно із частиною першою статті 116КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Враховуючи те, що сума нарахованої, але невиплаченої заробітної плати ОСОБА_1 з боку ПАТ «Запоріжжяобленерго» становить 47967,04 грн., розмір цієї суми підтверджено відповідачем, ця сума в повному обсязі підлягає стягненню з відповідача.

При вирішенні питання щодо вимоги про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, суд виходить з наступного.

Згідно статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Позивачем заявлена вимога про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку в сумі 24933,98 грн.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній в постанові від 21.01.2015 року у справі № 6-195цс14, механізм здійснення розрахунку середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати».

Методика розрахунку середнього заробітку для всіх інших виплат визначена в абзаці 3 пункту 2 Порядку, в якому зазначено, що у всіх інших випадках (крім розрахунку виплат за відпустку) збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з абзацом першим пункту 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (середньогодинна) заробітна визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів за цей період.

З огляду на викладене при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року, постанові Верховного Суду України №6-2807цс16 від 01 березня 2017 року.

Розрахунок середнього заробітку, наданий позивачем, є вірним, суд з ним погоджується:

Дата звільнення - 29.03.2018р.

Розрахунковий період - січень 2018 р. - лютий 2018 p.:

- січень 2018р.: заробітна плата - 4853,48 грн., робочих днів - 21;

- лютий 2018 p.: заробітна плата - 7033,89 грн., робочих днів - 20.

Середньоденний заробіток: (4853,48 грн. + 7033,89 грн.)/(21р.дн.+ 20р.д.)= 289,93 грн.

Кількість робочих днів, що припадають на час затримки виплати заробітної плати:

Березень 2018р. (з 29.03.2018р.) - 1 р.д.

Квітень 2018р.- 20 р.д.

Травень 2018р. - 20 р.д.

Червень 2018р. - 20 р.д.

Липень 2018р. - 22 р.д.

Серпень 2018р. (по 06.08.2018р.) - 3 р.д.

Всього - 86 р.дн.

Сума середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати по день звернення до суду 289,93 грн. * 86 р.дн. становить 24933,98 грн.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Доказів щодо відсутності вини роботодавця у невиплаті заробітної плати у встановлені законодавством строки відповідачем не надано.

За таких обставин заборгованість із заробітної плати в розмірі 47967,04 грн. та середня заробітна плата в розмірі 24933,98 грн. за час прострочення підлягають стягненню з відповідача.

Однак, суд звертаю увагу на той факт, що розмір середнього заробітку за час затримки розраховано позивачем без виключення (без віднімання) сум відрахувань, податків і зборів. Відповідно до п.6 Постанови № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці, якою встановлено, що «задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення».

Тобто позовні вимоги є нормативно обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з урахуванням сум відрахувань, податків і зборів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави, становить 729,67 грн.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, ст. ст. 47, 116, 117 КЗпП України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати при звільнені та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (м.Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, ідентифікаційний код 00130926) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 47967,04 грн., середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні, без врахування сум відрахувань, податків і зборів платежів, в розмірі 24933,98 грн., всього 72901,02 грн. (сімдесят дві тисячі дев'ятсот одна гривня 02 коп).

Стягнення заробітної плати в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (м.Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, ідентифікаційний код 00130926) на користь держави судовий збір у розмірі 729,67 (девятсот вісімдесят 0-10) гривень (стягувач Державна судова адміністрація України; 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ідентифікаційний код 26255795; отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: С. М. Телегуз