Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року

Лисичанський міський суд в особі головуючого судді Фастовця В.М., розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 4399 від 17.06.2014 у розмірі 3963,82 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.10.2018 між КС «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_1 укладений договір відступлення права вимоги (договір цесії), за яким цедент в порядку та на умовах, визначених договором, передає цесіонарієві, а цесіонарій набуває право вимоги, належне цедентові і стає кредитором за кредитним договором № 4399 від 17.06.2014, укладеного між цедентом і відповідачем. 17.06.2014 між КС «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 4399, відповідно до якого КС «Імперіал ЛТД» надав відповідачу кредит у розмірі 1500 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Строк дії договору становить 24 місяці від дати отримання боржником кредиту та діє до повного виконання зобовязань відповідачем. Однак відповідач постійно порушує графік погашення кредиту, у звязку з чим станом на 10.10.2018 виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 3963,82 грн., яка складається із суми позовних вимог зі сплати основного боргу 756,73 грн. та заборгованості зі сплати відсотків 3207,09 грн.

Відзиву відповідачем на позовну заяву не надано.

Відповідно до ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 81 цього ж кодексу передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.Судом встановлено, що 17 січня 2014 р. між кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 4399, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 1500 грн. на комерційні цілі /а.с.5-6/.

Позивачем надано договір відступлення права вимоги, укладений 10 жовтня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, однак не наданий договір відступлення права вимоги до ОСОБА_2.

Тобто позивачем не надано доказів, що до нього перейшли права та обовязки кредитора за кредитним договором № 4399 від 17 січня 2014 р., тому він не є належним позивачем у справі, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Судовий збір віднести на рахунок держави, оскільки позивач звільнений законом від їх сплати.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 7, 10, 12, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення.

Суддя: