Справа № 540/798/18
Номер провадження 2/540/631/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2018 Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Косик С.М.

за участю: секретаря Ткач Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу по розписці, -

в с т а н о в и в :

у вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 27.12.2017 між ним та відповідачкою було складено розписку, за умовами якої остання зобовязалася в строк до 01.02.2018 здійснити повернення суми отриманих коштів в розмірі 16 000 грн. в рахунок позивача. Натомість, повернула лише частину коштів в сумі 6 997,00 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідачки суму боргу по розписці в розмірі 10 003,00 грн. та судовий збір у розмірі 704,80 грн.

У судовому засіданні 03.12.2018 року позивач позов підтримав, наполягав на його задоволенні з підстав, викладених у позовній заяві, в судове засідання 29.12.2018 року не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності та позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не зявилася повторно, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином та завчасно (а.с.19,27), причини неявки не повідомила.

Виходячи з викладеного суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що 27.12.2017 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір позики на суму 16 000 грн., оформлений у вигляді письмової розписки, за умовами якої відповідач взяла у позивача готівкові кошти в сумі 16 000 грн. на термін один місяць, до першого лютого 2018 року, зобовязалась повернути кошти в строк (а.с. 6).

Кошти переведені на рахунок відповідачки в ПАТ КБ ПриватБанк, про що свідчить дублікат квитанції № від 27.12.2017 (а.с. 7).

Як убачається з претензії від 10.04.2018, позивач ОСОБА_1 вимагав до 20 квітня 2018 року у ОСОБА_2 повернути позичені кошти в повному обсязі (а.с. 8).

Відповідачем було перераховано на користь позивача кошти в сумі 5997,00 грн (а.с.30), а тому заборгованість за договором розписки складає 10003,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до правового висновку, який міститься в постанові від 18 вересня 2013 р. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах по справі № 6-63 цс 13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Таким чином, з огляду на те, що позивачем надано розписку відповідача про отримання в борг коштів в розмірі 16 000 грн., чим підтверджено укладення договору позики та отримання боржником від кредитора вказаної суми, а факт неповернення відповідачем позивачу коштів за правилами ст. 545 ЦК в сумі 10 003,00 грн стверджується наявністю у позивача оригіналу боргової розписки, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 81, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу по розписці задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 27.12.2017 р. в сумі 10003,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець вул. Сонячна, 3, с. Верхоли Полтавського району Полтавської області, паспорт громадянина України серія НС № 032320 від 20.03.1996 р., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт громадянина України серія КО № 872102, інші відомості відсутні.

Суддя С. М. Косик