Справа № 570/2937/18
Номер провадження 2-о/570/87/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: ОСОБА_4 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

В обгрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що є дочкою ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2), який помер 12.08.1987 року, та який не перебував у зареєстрованому шлюбі з її матірю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 12.05.1998 року, однак останні разом проживали однією сімєю та вели спільне господарство у с.Нейково Березівського району Одеської області. У свідоцтві про народження заявника в графі "батько" ОСОБА_5 записаний не був, однак по батькові заявник записана як "Миколаївна", а прізвище було зазначено по матері - "Красицька". Заявник зазначає, що у 1951 році її мати, ОСОБА_6 разом із своїм сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, переїхали проживати у ІНФОРМАЦІЯ_5, де мати працювала у колгоспі "Прогрес", отримавши кімнату у гуртожитку. В цьому ж році вона познайомилася з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, який також працював у колгоспі та проживав у гуртожитку разом зі своїми дочками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 та Сіріковою (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8, яка померла 01.06.2010 року.

Починаючи з 1951 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5, разом зі своїми дітьми обєдналися в одну сімю та почали проживати у двох кімнатах гуртожитку спільно без реєстрації шлюбу. За час спільного життя 06.12.1953 року у них народилася дочка - заявник ОСОБА_3 Пізніше, всі разом однією сімєю почали проживати у будинку, що їм виділило правління колгоспу.

Причиною, по якій шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не був укладений, є та обставина, що всі речі ОСОБА_5, в тому числі і паспорт, були втрачені ним при переїзді з Польщі, а з метою відновлення документів необхідно було звертатися за отриманням підтвердження до Польщі, готуючи відповідні запити, що займало тривалий час.

На даний час, бажаючи відновити оформити свідоцтво про народження із записом про батька, щоб підтвердити ступінь споріднення, заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства та факту родинних відносин між нею та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 12.08.1987 року.

В судовому засіданні представник заявника підтримала заявлені нею вимоги, просить суд їх задоволити.

Заінтересована особа подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, де зазначила, що заяву підтримує повністю.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника заявника, суд приходить до переконання, що у заява підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що матірю заявника ОСОБА_3 є ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження заявника (серія ІИ № 433837, видане 19.12.1953 року).

Зміна прізвища заявника відбулася на підставі свідоцтва про шлюб (серія І-ЖД № 295574, видане 08.09.1973 р.).

ОСОБА_6 померла 12.05.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (І-ГЮ №045966 від 12.05.1998 р).

ОСОБА_5 помер 12.08.1987 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (серія І-ЖД № 516834 від 03.02.2018 р.).

Факт проживання однією сімєю заявника разом із ОСОБА_5 підтверджується виписками із по господарських книг, що містяться в матеріалах справи.

Згідно відмітки, що міститься у актовому записі про народження заявника ОСОБА_3, а саме у відомості заявника вказано, що із заявою про реєстрацію факту народження звертався ОСОБА_9. Даний факт підтверджується витягом з ДРАЦС щодо актового запису про народження (№0 від 10.05.2018 р.). На думку заявника, дана обставина беззаперечно вказує на визнання ОСОБА_5 свого батьківства відносно неї.

На підтвердження факту батьківства ОСОБА_5 по відношенню до заявника ОСОБА_3 подано відповідну заяву його дочки та сестри заявника по лінії батька - заінтересованою особою ОСОБА_4 від 26.03.2018 року.

Крім того, брат заявниці по матері - ОСОБА_7 подав до суду нотаріально посвідчену заяву від 21.09.2018 р. щодо підтримання вимог заявниці та обставин, якими вона обгрунтовує свою заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до положень ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (ч.2 ст.128 СК України).

Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз.3-5 п.7 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 315, 319 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа: ОСОБА_4 про встановлення фактів, що мають юридичне значення - задоволити повністю.

Встановити факт батьківства ОСОБА_5 по відношенню до ОСОБА_7 (у шлюбі Баран) ОСОБА_10, яка народилася 06 грудня 1953 року в с.Нейково Березівського району Одеської області та встановити факт їх родинних відносин, а саме: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_10, є батьком ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7), із внесенням запису про батька у свідоцтво про народження Баран (дошлюбне прізвище ОСОБА_7) ОСОБА_10.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 01.10.2018 р.

Суддя: Гнатущенко Ю.В.