РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, в порядку ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним кредитного договору, -

В С Т АН О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості в розмірі 26160,00 доларів США.

На обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що 11 вересня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №03-2/7383-К.

Відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» найменування юридичної особи ВАТ «Універсал Банк» змінено на ПАТ «Універсал Банк». Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» є правонаступником відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» з усіма його правами та зобов'язаннями.

Крім того, для забезпечення виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором №03-2/7383-К від 11.09.2007 року між ПАТ Універсал Банк» до ОСОБА_2 15.07.2015 року був укладений договір поруки.

Також для забезпечення виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором №03-2/7383-К від 11.09.2007 року між ПАТ Універсал Банк» до ОСОБА_3 15.07.2015 року був укладений договір поруки.

Також для забезпечення виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором №03-2/7383-К від 11.09.2007 року між ПАТ Універсал Банк» до ОСОБА_4 15.07.2015 року був укладений договір поруки.

Кредитний договір передбачає надання банком позивальнику грошових коштів (кредит) у тимчасове платне користування на наступних умовах (п.1.1 Кредитного договору): основна сума кредиту - 48000доларів США; термін кредиту -360 місяців; дата погашення кредиту - 10.09.2037 р.; процентна ставка - 11,95% річних.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до п.5.1.2 кредитного договору позивач зобов'язаний видати позичальнику кредит на умовах передбачених даним договором.

В свою чергу позичальник зобов'язаний своєчасно сплачувати проценти, комісією за користування кредитом у визначений кредитним договором термін, а також виконувати інші свої зобов'язання згідно кредитного договору.

Так, позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, надав кредит у відповідності до умов кредитного договору.

Також, 08.05.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до кредитного договору №03-2/7383-К від 11.09.2007 року, якою були внесені уточнення щодо договірного списання, банківської таємниці, порядку погашення грошових коштів.

Додатковою угодою від 15.07.2015 року кредитного договору укладеною між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 були внесені зміни до кредитного договору.

Однак, позичальником, в порушення своїх зобов'язань, визначених в статті 2.4, 2.5 додаткової угоди від 15.07.2015 року до кредитного договору, не сплачено плату за користування кредитом (процентів) та заборгованість по кредиту в порядку та на умовах та в строк, встановлений кредитним договором.

Сума заборгованості станом на 12.07.2016 року за кредитним договором становить 39906,31 доларів США, з яких: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 1320,36 доларів США; сума дострокового стягнення кредиту - 31949,83 доларів США; несплачені відсотки - 3602,58 доларів США; підвищені відсотки - 33,54 доларів США.

ПАТ «Універсал Банк» просить стягнути 26160,00 доларів США, з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 1320,36 доларів США; частина дострокового стягнення кредиту - 24839,64 доларів США.

ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ «Універсал Банк» про визнання недійсним кредитного договору. На обґрунтування своїх вимог він вказав, що 11 вересня 2007 року між ним та ВАТ «Банк Універсальний» був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк зобов'язався надати йому 48000, 00 доларів США, терміном до 10 вересня 2037 року під 11,95% річних. При укладенні кредитного договору банк недотримався вимог ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» і письмово не повідомив його про основні умови кредитування, чим позбавив можливості зробити свідомий і компетентний вибір щодо придбання фінансової послуги. Детальний розпис загальної вартості кредиту складає його вартісну величину, тобто ціну фінансової послуги, що є істотною умовою кредитного договору. Вказана умова сторонами при укладенні кредитного договору неузгоджена.

Однак, банк навмисно недотримуючись та грубо порушуючи встановлені вимоги діючого законодавства не виконав вказаних вимог, які визначені законом як істотні та необхідні.

Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, свій позов підтримує, проти задоволення зустрічного позову заперечує.

Відповідач-позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, зустрічна позовна заява задоволенню не підлягає, з наступних підстав: судом об'єктивно встановлено, що 11 вересня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №03-2/7383-К.

Відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» найменування юридичної особи ВАТ «Універсал Банк» змінено на ПАТ «Універсал Банк». Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» є правонаступником відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» з усіма його правами та зобов'язаннями.

Крім того, для забезпечення виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором №03-2/7383-К від 11.09.2007 року між ПАТ Універсал Банк» до ОСОБА_2 15.07.2015 року був укладений договір поруки.

Також для забезпечення виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором №03-2/7383-К від 11.09.2007 року між ПАТ Універсал Банк» до ОСОБА_3 15.07.2015 року був укладений договір поруки.

Також для забезпечення виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором №03-2/7383-К від 11.09.2007 року між ПАТ Універсал Банк» до ОСОБА_4 15.07.2015 року був укладений договір поруки.

Кредитний договір передбачає надання банком позивальнику грошових коштів (кредит) у тимчасове платне користування на наступних умовах (п.1.1 Кредитного договору): основна сума кредиту - 48000 доларів США; термін кредиту -360 місяців; дата погашення кредиту - 10.09.2037 р.; процентна ставка - 11,95% річних.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до п.5.1.2 кредитного договору позивач зобов'язаний видати позичальнику кредит на умовах передбачених даним договором.

В свою чергу позичальник зобов'язаний своєчасно сплачувати проценти, комісією за користування кредитом у визначений кредитним договором термін, а також виконувати інші свої зобов'язання згідно кредитного договору.

Так, позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, надав кредит у відповідності до умов кредитного договору.

Також, 08.05.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до кредитного договору №03-2/7383-К від 11.09.2007 року, якою були внесені уточнення щодо договірного списання, банківської таємниці, порядку погашення грошових коштів.

Додатковою угодою від 15.07.2015 року кредитного договору укладеною між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 були внесені зміни до кредитного договору.

Однак, позичальником, в порушення своїх зобов'язань, визначених в статті 2.4, 2.5 додаткової угоди від 15.07.2015 року до кредитного договору, не сплачено плату за користування кредитом (процентів) та заборгованість по кредиту в порядку та на умовах та в строк, встановлений кредитним договором.

Сума заборгованості станом на 12.07.2016 року за кредитним договором становить 39906,31 доларів США, з яких: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 1320,36 доларів США; сума дострокового стягнення кредиту - 31949,83 доларів США; несплачені відсотки - 3602,58 доларів США; підвищені відсотки - 33,54 доларів США.

Однак ПАТ «Універсал Банк» просить стягнути 26160,00 доларів США, з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 1320,36 доларів США; частина дострокового стягнення кредиту - 24839,64 доларів США.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

Згідно ст.. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Також статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Вирішуючи зустрічний позов суд враховує, що статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Положеннями статті 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За положеннями статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Частинами першою, третьою та четвертою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (стаття 638 ЦК України).

Преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Частинами першою, другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладення договорів) передбачено, що договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: особу та місцезнаходження кредитодавця; кредитні умови, зокрема: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати детальнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

Частиною четвертою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладення договорів) передбачено, що договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: сума кредиту; детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; право дострокового повернення кредиту; річна відсоткова ставка за кредитом; інші умови, визначені законодавством.

До договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими: 1) для надання кредиту необхідно передати як забезпечення повну суму або частину суми кредиту чи використати її повністю або частково для покладення на депозит, або викупу цінних паперів, або інших фінансових інструментів, крім випадків, коли споживач одержує за таким депозитом, такими цінними паперами чи іншими фінансовими інструментами таку ж або більшу відсоткову ставку, як і ставка за його кредитом; 2) споживач зобов'язаний під час укладення договору укласти інший договір з кредитодавцем або третьою особою, визначеною кредитодавцем, крім випадків, коли укладення такого договору вимагається законодавством та/або коли витрати за таким договором прямо передбачені у складі сукупної вартості кредиту для споживача; 3) передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки; 4) встановлюються дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки (частина п'ята статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній на час укладення договорів).

Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: 1) такі положення також підлягають зміні; або 2) договір може бути визнаним недійсним у цілому. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Зі сторони ОСОБА_1 до суду не надано доказу тому, що при укладенні договору між ОСОБА_1 та ПАТ «Універсал Банк» було порушено вимоги Закону України «Про захист прав споживачів».

Оскільки ОСОБА_1 зобов'язання взяті на себе по кредитному договору не виконав то з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4 підлягає стягненню, в солідарному порядку, на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість про кредитному договору в розмірі 26160,00 доларів США.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.. ст.. 509, 525, 526, 530, 536, 651, 1050 ЦК України, ст.. ст.4, 12, 81, 82, 258, 354 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, в солідарному порядку, на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість про кредитному договору в розмірі 26160,00 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_3 , в солідарному порядку, на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість про кредитному договору в розмірі 26160,00 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_4, в солідарному порядку, на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість про кредитному договору в розмірі 26160,00 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» по 2533 гривні 87копійок з кожного судового збору .

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним кредитного договору відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги .

Позивач-відповідач: публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», 04114

м. Київ вул. Автозаводська, 54/19;

Відповідач - позивач: ОСОБА_1, проживає в

АДРЕСА_1;

Відповідачі: ОСОБА_2,проживає в м. Хмельницькому по

АДРЕСА_2;

ОСОБА_3, проживає в АДРЕСА_3

ОСОБА_4, проживає в АДРЕСА_3

Повний текст рішення виготовлено 26.11.2018 року.

Суддя: