Справа № 193/960/16-ц
Провадження № 2/177/373/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 липня 2018 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Коваль Н.В.

секретаря судового засідання Зборівської І.С.

за участі представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_3 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, в якій уточнюючі позовні вимоги просила суд поділити в ідеальних частках автомобіль Renault Sandero 1/6і реєстраційний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску, вартість якого, відповідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 02Р/08/15 від 31 серпня 2015 року становить 210623,85 гривень що є її з відповідачем - ОСОБА_2 спільною сумісною власністю, визнавши право власності на 1/2 частину автомобіля Renault Sandero 1/6і реєстраційний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску, вартістю 105311,93 гривень за позивачем. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1053,20 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем ОСОБА_2, з 18.12.2009 перебували в шлюбі, який 25.03.2015 розірваний відповідно до рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області.

Під час шлюбу сторони придбали автомобіль Renault Sandero 1/6і реєстраційний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску, вартість якого, відповідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 02Р/08/15 від 31 серпня 2015 року становить 210623,85 гривень.

Згоди про добровільний поділ майна між сторонами не досягнуто, тому позивач вимушена звернутися до суду.

Присутній в судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Присутній в судовому засіданні відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 грудня 2009 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 158884 (а.с.9).

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.9а-10)

Під час перебування у шлюбі, сторони в 2012 році придбали автомобіль Renault Sandero 1/6і реєстраційний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску, що підтверджується рахунком № 4058 від 9 жовтня 2012 року та чеком № 12993 від 9 жовтня 2012 року на суму 123900,00 гривень (а.с.11). Автомобіль Renault Sandero 1/6і реєстраційний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску зареєстрований на ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.12).

Відповідно до ст.ст. 60, 61, 63, 69, 71 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 Цивільного кодексу України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Спірний автомобіль є саме такою річчю, оскільки його поділ без втрати цільового призначення неможливий.

Згідно п. п. 23, 25 Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки, транспортні засоби.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (ч. ч. 4, 5 ст. 71 СК України).

Крім того, у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснено, що, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема, неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Як видно з позовної заяви позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля без його реального поділу.

Оскільки автомобіль, який є неподільною річчю не може бути реально поділений між сторонами відповідно до їх часток, тому суд приходить до висновку про необхідність поділити в ідеальних частках автомобіль Renault Sandero 1/6і реєстраційний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску, вартість якого, відповідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 02Р/08/15 від 31 серпня 2015 року становить 210623,85 гривень що є її з відповідачем - ОСОБА_2 спільною сумісною власністю, визнавши право власності на 1/2 частину автомобіля Renault Sandero 1/6і реєстраційний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску, вартістю 105311,93 гривень за позивачем.

Крім того відповідно до положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір в розмірі 1053,20 гривень (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 3-7, 10-13, 18, 11, 76-83, 95, 133, 141, 174, 213, 228, 229, 258, 259 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2 право власності на ? частину автомобіля Renault Sandero 1/6і реєстраційний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 - судовий збір в розмірі 1053 (одна тисяча п'ятдесят три) гривні 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 17.07.2018.

Суддя: