Справа № 509/3519/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2018 року смт Овідіополь

Овідіопольського районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Бокоч С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

до

ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

12.09.2017 рок публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість за кредитним договором №ODXRRX08930547 від 02.04.2017 у розмірі 50 028,97 грн. станом на 11.08.2017 року.

Заочним рішенням Овідіопольського районного суду від 18 жовтня 2017 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» були задоволені у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 03.11.2017 року звернулась з заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Овідіопольського районного суду від 06 листопада 2017 року заява відповідача була задоволена, заочне рішення скасовано.

22.02.2018 року позивач надав до суду уточнення до позовної заяви від 12.09.2017 року, де просив стягнути заборгованість по кредиту за період з 08.09.2012 року по 08.09.2017 року у розмірі 6908,06 грн.

Уточнена позовна заява мотивована тим, що згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору №ODXRRX08930547 від 02.04.2017 року по 02.04.2008 року включно банк надає строковий кредит у сумі 1263,90 грн.

Так строк прострочення за тілом кредиту за період з 08.09.2012 року по 08.09.2017 року становить 1825 днів, розмір простроченої заборгованості складає 6908,06 грн., розмір % ставки в день дорівнює 0,367%, сума заборгованості по відсоткам складає 6908,06 грн. *1825 днів прострочення /100 = 6908,06 грн.

Відповідач ОСОБА_2 після укладення шлюбу 02 жовтня 2009 року змінила прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_1.

У відзиві на уточнену позовну заяву представник відповідача зазначила, що відповідач 02.04.2007 року отримала від позивача універсальну картку, яку її видали до зарплатної карки, оскільки вона працювала у відділенні «Приватбанк», кредитний ліміт 250 грн. базова процентна ставка три процента річних на місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 0 процентів. Строк дії картки зазначено з 02.04.2007 року по 02.04.2008 року включно.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці

Термін дії платіжної картки, виданої банком відповідачу, встановлено до квітня 2008 року, нова картка банком не випускалась і позичальнику не вручалась.

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» вже звертався з заявою до Овідіопольського районного суду про стягнення заборгованості за договором №ODXRRX08950547 від 02.04.2007 року та Овідіопольським районним судом був виданий 06.07.2009 року судовий наказ № 2-н-137/2009. Сума для стягнення 4969,44 грн.

Дана заборгованість у розмірі 4969,44 грн була сплачена.

Державний виконавець надав постанову від 25.04.2017 року про закриття виконавчого провадження у звязку з виконанням боржником судового наказу. Також Державним виконавцем були скасовані заходи забезпечення виконання виконавчого документу.

Заборгованість була сплачена, відразу, як була видана постанова про примусове виконання наказу № 2-н-137/2009. Відповідач також оплатив і виконавчій збір. Тому зобовязання перед позивачем виконано у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не зявилась, просила суд у уточненій позовній заяві слухати справу за її відсутністю та просила суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявилась, але звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала, при прийнятті рішення просить врахувати заперечення викладені у відзиві на позов..

Ознайомившись з уточненої позовною заявою та запереченнями відповідача, дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.3, 4, 5, 10, 11, 76 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.81 ЦПК України.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що відповідач підписала заяву позичальника № ODXRRX08950547 від 02.04.2007 року, та отримала від позивача універсальну картку, кредитний ліміт 250 грн., базова процентна ставка три процента річних на місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 0 процентів. Строк дії картки зазначено з 02.04.2007 року по 02.04.2008 року включно.

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з заявою до Овідіопольського районного суду про стягнення заборгованості за договором №ODXRRX08950547 від 02.04.2007 р. та Овідіопольським районним судом був виданий 06.07.2009 року судовий наказ № 2-н-137/2009. Сума для стягнення 4969,44 грн.

Дана заборгованість у розмірі 4969,44 грн була сплачена.

Відділом державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області 25.04.2017 року винесено постанову про закриття виконавчого провадження у звязку з виконанням боржником судового наказу. Також Державним виконавцем були скасовані заходи забезпечення виконання виконавчого документу.

За змістом ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори.

За правилами, передбаченими ст.ст.509, 525, 526 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України, зокрема договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК).

Зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України).

За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Отже, суд вважає, що на час звернення до Овідіопольського суду з позовною заявою, а саме 12.09.2017 року, про стягнення заборгованості, заборгованість відповідачем була вже сплачена, в звязку з чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя А.І.Бочаров