Справа № 638/229/18
Провадження № 2/638/2179/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2018 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Семіряд І.В.

за участі секретаря Монастирьовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 «Про зняття арешту з майна», -

ВСТАНОВИВ:

11.01.2018 позивач ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 «Про зняття арешту з майна».

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що на відповідно до свідцтва про право власності на житло від 13.06.2008, вона ОСОБА_1 та її син ОСОБА_4 володіють на праві спільної сумісної власності квартирою, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1. 22.11.2017 вона звернулась до приватного нотаріуса та отримала Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктанерухомого майна, з якого вона дізналась, що на її квартиру є обтяження у вигляді арешту. Вона зверталась до ДВС, але її надали довідку, що документи на підставі яких було накладено арешт не збереглись за строком давності. Вважає, що арешт накладений безпідставно, у зв'язку з чим просить задовольнити позовні вимоги та скасувати арешт з квартири, виключивши з Єдиного реєстру заборон запис про арешт квартири.

Позивач в судове засідання не з'явився, надала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач Шевченківський ВДВС у судове засідання не з'явились, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином та своєчасно, звернулись до суду з заявою з проханням розглядати справу за їх відсутності, з приводу рішення покладались на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою з проханням проводити слухання справи за його відсутності, зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою з проханням проводити слухання справи за його відсутності, зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло ОСОБА_1, ОСОБА_4 дійсно мають на праві спільної сумісної власності квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 44,1 кв.м. (а.с. 7).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна на квартиру за адресою АДРЕСА_1 накладено арешт нерухомого майна, підстава обтяження повідомлення 03-22/6703,14.03.2006, ДВС Дзержинського району м. Харкова, державний виконавець Орос І.І.(а.с.8)

Згідно відповіді начальника Шевченківського ВДВС м. Харкова ГТУЮ в Харківській області №14.6-31 від 22.08.2018 надати інформацію стосовно арешту, накладеного 14.03.2006 ДВС Дзержинського району м. Харкова не вбачається можливим, через знищення документів (а.с.45).

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Згідно ст. 38 ЗУ «Про виконавче провадження» станом на 2006 рік, у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до положень ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у випадках неможливості скасування арешту органами ДВС, арешт може бути знято за рішенням суду.

В п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником майна.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Орган, який наклав арешт, позбавлений можливості скасувати накладений арешт, оскільки виконавче провадження було знищено.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що існуючий арешт квартири позивачки грубо порушує гарантоване Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами її право приватної власності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 81, 133, 141, 264, 265, 279 ЦПК України, ст.ст. 16,317,321,391 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія НОМЕР_1, зареєстрована АДРЕСА_1) до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (, м. Харків, Держпром, 6 під, 10 поверх), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серія НОМЕР_2, зареєстрований АДРЕСА_1), третя особа - ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серія НОМЕР_3, зареєстрований АДРЕСА_1) «Про зняття арешту з майна»- задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, який зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №3202987, виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис від 12.05.2006 за №3202987 про арешт квартири АДРЕСА_1.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ - І.В. СЕМІРЯД