Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2018 Справа №607/14840/17

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа №607/14840/17

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2018 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Черніцької І.М.

за участю секретаря судового засідання Лобач І.В.

за участю позивача -ОСОБА_1,

представника відповідача -

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання відомостей, внесених у декларацію про готовність гаража до експлуатації неправдивими,-

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1, ОСОБА_3 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_4 про визнання відомостей, внесених у декларацію про готовність гаража до експлуатації, завідомо неправдивими.

В обґрунтування вимог позивачі вказують, що ОСОБА_3 є власником квартири за АДРЕСА_1. Однак, по даний час ОСОБА_3 фактично позбавлений можливості проживати у даній квартирі, оскільки ОСОБА_4 перед вікнами квартири збудував гараж. Даний гараж збудований з грубим порушенням будівельних норм та правил, без погодження з відповідними службами, без дозволу на виконання будівельних робіт, без документа на землю. 15 вересня 2011 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області незаконно зареєструвала подану ОСОБА_4 декларацію про готовність до експлуатації завершеного будівництвом індивідуального гаража по АДРЕСА_2 ( далі Декларація).

При подачі декларації ОСОБА_4 застосував Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що затверджений Постановою КМУ від 13 квітня 2011 року №461 і форму декларації згідно додатку до цього Порядку.

Однак, відомості зазначені відповідачем у декларації є неправдивими. У пункті 3 Декларації не вказано, ким виданий наказ №32 від 12.06.2011 року, що підтверджує повноваження особи на здійснення технічного нагляду.

У пункті 4 неправдиво зазначено інформацію про генерального підрядника ПП «Кретор-Буд». Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 22 травня 2017 року зобов'язано ПП «Креатор-Буд» надати ОСОБА_3, ОСОБА_1 належним чином завірені копії наказу про призначення виконроба та договір підряду. Однак, по даний час рішення суду не виконано. Відтак, вважає, що даних документів не існує, а інформація зазначена у пунктах 4,3,6,7,8,9 є неправдивою.

У пункті 8 не вказано ким виданий наказ за №18/0-12 від 14.06.2011 року про відповідальних осіб проектувальника .

У пункті 10 внесено неправдиву інформацію про дозвільні документи та про об'єкт, оскільки таких документів у відповідача не було. Зазначено, що повідомлення про початок виконання будівельних робіт видано 09.02.2011 року, разом з тим, у пункті 11 зазначено, що дата початку будівництва - травень 2006 року.

У пункті 11 зазначено, що дата закінчення будівництва вересень 2011 року, однак гараж відповідач збудував у жовтні 2006 року, що також є неправдивим.

Інформація зазначена у пункті 15 Декларації про те, що на об'єкті виконано всі передбачені проектною документацією роботи є недостовірною, оскільки на будівництво гаражу не виготовлялась проектна документація, гараж збудований самочинно з грубим порушення державних будівельних норм та правил.

Посилаючись на наведене, позивачі просять визнати завідомо неправдивими відомості зазначені відповідачем у п.п. 3,4,6,7,8,910,11,15 Декларації.

Відповідач подав відзив на позов. Вказав, що позов заперечує, вважає його безпідставним. 15 вересня 2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області здійснено реєстрацію Декларації. Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 січня 2012 року у задоволенні позову позивачів до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області про визнання незаконною та скасування цієї ж Декларації відмовлено. Дана постанова не оскаржувалась та набрала законної сили.У подальшому, позивачі усвідомлюючи, що не можуть більше звертатись із аналогічним позовом до окружного адміністративного суду тричі звертали до Тернопільського міськрайонного суду, зазначаючи його як відповідача. Ухвалами Тернопільського міськрайонного суду від 30.06.2015 року, 10.08.2015 року та від 27.01.2016 року у відкритті провадження відмовлено, оскільки спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Крім того, вказав, про пропуск позивачами строку позовної давності, оскільки останнім було відомо про дану декларацію ще у 2012 році, підтвердження чого є постанова Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.01.2012 року. Посилаючись на наведене, просив відмовити у позові.

Позивачі подали відповідь на відзив. Зазначили, що відповідач будь-яких доказів на спростування доводів позову суду не надав. Посилання відповідача на існуючі рішення та ухвали суду є безпідставними та будь-якого значення для даної справи не мають.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1, яка одночасно була представником ОСОБА_3, позовні вимоги підтримала повністю з мотивів викладених у позові та додаткових поясненнях.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову, з підстав викладених у відзиві. Крім того, вказав, що постановою Тернопільського міськрайонного суду від 13 січня 2012 року, яка набрала законної сили, встановлено, що Інспекція здійснила перевірку та реєстрацію Декларації, при цьому діяла відповідно до вимог чинного законодавства. Просив застосувати строк позовної давності.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири за АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим виконавчим комітетом Тернопільської міської ради від 07.06.2007 року.

26 листопада 2008 року між виконавчим комітетом Тернопільської міської ради та ОСОБА_4 укладено договір про погодження самочинного будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_2.

Згідно вказаного договору відповідач зобов'язався замовити проекту документацію на самочинно споруджений об'єкт, погодити документацію у встановленому порядку з відповідними службами, затвердити її та отримати дозвіл на виконання будівельних робіт, на вимогу управління містобудівного та архітектурного комплексу представити висновок про технічній стан збудованого об'єкту та перерахувати кошти.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 03 червня 2009 року, яке набрало законної сили, визнано за ОСОБА_4 право власності на гараж у товаристві індивідуальних забудовників «Острозьке», що по АДРЕСА_2. Зобов'язано ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати за ОСОБА_4 право власності на гараж у товаристві індивідуальних забудовників «Острозьке», що по АДРЕСА_2.

15 вересня 2011 року Інспекцією архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області зареєстровано подану гр. ОСОБА_4 Декларацію про готовність до експлуатації завершеного будівництвом індивідуального гаража по АДРЕСА_2.

У пункті 3 Декларації зазначено, що інженером-будівельником є ОСОБА_6, згідно наказу за №32 від 12.06.2011 року, кваліфікаційний сертифікат ІТ № 002210.

У пункті 4 Декларації зазначено інформацію про генерального підрядника - ПП «Кретор-Буд».

У п. 6 зазначено інформацію про відповідальних за виконання робіт, яким є виконроб - ОСОБА_7, наказ ПП «Креатор-Буд» за №8 від 21 червня 2011 року.

У п .7 Декларації зазначено, що генеральним проектувальником є ТОВ «Стилобат».

У пункті 8 зазначено інформацію про головного архітектора(інженера) проекту, особу, що здійснює авторський нагляд, а саме- ГАП ОСОБА_8, наказ №18/0-12 від 14.06.2011 року.

У п. 9 Декларації - Інформація про проекту документацію ( будівельний паспорт) зазначено, лист ОСОБА_4 від 20.11.2008 року, погоджений управлінням містобудівного та архітектурного управління містобудівного та архітектурного комплексу від 22.12.2008 року

У пункті 10 «Дозвільні документи» зазначено - Повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 09.09.2011 року за № ТП 7 та рішення Тернопільського міськрайонного суду справа № 2-3972/09, витяг про реєстрацію права власності видане «Міським бюро технічної інвентаризації, номер витягу 23200194 від 03.07.2009 року, реєстраційний №27699430.

У п. 11 Декларації зазначено інформацію про місце знаходження об'єкта - вул.Кн. Острозького,18 м.Тернопіль; дату початку будівництва -травень 2006 та дату закінчення будівництва- 2011 рік.

У пункті 15 Декларації зазначено про те, що на об'єкті виконано всі передбачені проектною документацією роботи згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами. Обладнання встановлено згідно з актами про його прийняття після випробування у визначеному порядку.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 січня 2012 року у задоволенні позову позивачів до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області про визнання незаконною та скасування Декларації про готовність до експлуатації завершеного будівництвом індивідуального гаража по АДРЕСА_2 відмовлено.

Дана постанова суду не оскаржувалась та набрала законної сили.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.02.2014 року встановлено, що власником гаража на даний час є ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу серії, номер 1563 від 01.10.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Савка В.І.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи із наступного.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях( ч. 6 ст. 81 ЦПК).

Згідно з вимогами ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до норм ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

В силу вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що правове регулювання питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, станом на день погодження оспорюваної Декларації, визначено ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461.

Відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Прийняття рішення про реєстрацію (відмову у реєстрації) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Пунктами 17-21 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів регульовано питання реєстрації декларації.

Реєстрацію декларації здійснює Інспекція за місцезнаходженням об'єкта на безоплатній основі.

Замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 1.

Замовник відповідно до закону відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації.

Інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію.

У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Після усунення недоліків, що стали підставою для повернення декларації на доопрацювання, замовник може повторно звернутися до Інспекції для реєстрації декларації.

З аналізу вищенаведених нормативно-правових актів вбачається, що відповідальність за достовірність заповнення даних у поданій декларації покладається на замовника будівництва.

Однак, Інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» орган державного архітектурно-будівельного контролю відмовляє у видачі сертифіката у разі виявлення недостовірних відомостей у поданих документах та невідповідність об'єкта проектній документації на будівництво такого об'єкта та/або вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що подана відповідачем Декларація про готовність об'єкта до експлуатації зареєстрована інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю 15 вересня 2011 року.

Підстави для скасування декларації про готовність до експлуатації об'єкта та скасування їх реєстрації встановлюються та, відповідно, виявляються органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатом проведення перевірки.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 січня 2012 року у задоволенні позову позивачів до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області про визнання незаконною та скасування Декларації про готовність до експлуатації завершеного будівництвом індивідуального гаража по АДРЕСА_2 відмовлено.

При цьому, судом встановлено, що при здійсненні реєстрації Декларації про готовність об'єкта до експлуатації Інспекція діяла у відповідності до вимог чинного законодавства та у межах наданих повноважень.

Отже, позивачами не доведено належними, допустимими та достатніми доказами за європейським стандартом доказування «поза розумним сумнівом» внесення відповідачем у Декларацію завідомо неправдивих відомостей.

Доводи позивачів про те, що у п. 3 не вказано ким виданий наказ за №32 від 12.06.2011 року є безпідставні, оскільки не свідчать про недостовірність таких відомостей та про відсутність самого наказу.

Більше того, із змісту п. 3 даної Декларації вбачається, що інформацію про суб'єкта видання такого наказу вказувати не потрібно.

Безпідставними та недоведеними є доводи позивачів про недостовірність інформації у п. п. 4,6 оскільки сам по собі факт не надання ПП «Креатор-Буд» на їх запит та на виконання рішення суду копії наказу про призначення виконроба та договір підряду, не підтверджує факт недостовірності відомостей у п.п. 4,6 та відсутність вказаних документів у дійсності.

Не заслуговують на увагу суду також доводи позивачів про те, що у п. 8 відсутня інформація про суб'єкта видання наказу, як на підставу неправдивих відомостей, оскільки із змісту п. 8 вбачається, що інформацію про суб'єкта видання наказу вказувати не потрібно. Більше того, відсутність вказаної інформації, при зазначенні номеру наказу та дати, не підтверджує недостовірність внесених відомостей.

Доводи позивачів про те, що відомості зазначені у п. 10 є неправдивими, оскільки дозвільних документів у відповідача не існувало є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Не знайшли свого підтвердження також твердження позивачів про неправдивість відомостей зазначених у п. 11 Декларації щодо дати початку та завершення будівництва та спростовуються самою Декларацією, яка погоджена Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю.

Безпідставними є доводи про неправдивість відомостей вказаних у п. 15, твердження про відсутність проектної документація та дозволів на гараж, оскільки спростовуються рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 03 червня 2009 року, яке набрало законної сили.

Крім того, в силу вимог ч. 7 ст. ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення недостовірних відомостей у поданих документах та невідповідність об'єкта проектній документації на будівництво такого об'єкта та/або вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, інспекція відмовляє у видачі сертифікату.

Таким чином, суд повно та всебічно розглянувши справу, надавши всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до висновку про недоведеність та безпідставність позивачами позовних вимог.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 слід відмовити за безпідставністю та недоведеністю.

При цьому, слід зазначити, що право власності на гараж за ОСОБА_4 зареєстровано на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду, а тому відомості внесенні у Декларацію жодним чином на впливають на правомірність набуття останнім права власності на об'єкт нерухомості.

Для позивачів оскаржувані дії відповідача безпосередньо не створили жодних юридичних наслідків. Відсутність у позивачів прав та/або обов'язків у зв'язку із оскаржуваними діями відповідача не породжує для них і права на їх захист у той спосіб, про яких зазначено в позовній заяві.

Разом з тим, слід також зазначити про пропуск позивачами строку позовної давності, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ст.ст. 256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В силу вимог ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З матеріалів справи встановлено, що про Декларацію позивачам було відомо ще у 2011 -2012 роках, про що свідчить пред'явлення ними позову до Тернопільського окружного адміністративного суду до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про оскарження даної Декларації.

Із даним позовом до суду позивачі звернулись 22 листопада 2017 року, тобто по спливу трирічного строку позовної давності, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 13, 72- 86, 263, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання відомостей, внесених у декларацію про готовність гаража до експлуатації неправдивими відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 - місце проживання: АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1).

Позивач: ОСОБА_3 - АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2).

Відповідач: ОСОБА_4 - АДРЕСА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків -НОМЕР_3.

Повне судове рішення складено 23 липня 2018 року.

Головуюча