Справа № 466/9414/17 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/761/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 року м.Львів

Справа № 466/9414/17

Провадження № 22-ц/783/761/18

Апеляційний суд Львівської області в складі:

головуючого Приколоти Т.І.,

суддів Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретар Яремко Е.Р.

з участю Гур»єва О.В.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Шевченківського районного суду м. Львова, ухваленого у м. Львові від 27 грудня 2017 року (суддя Білінська Г.Б. )

у справі

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

встановив:

29 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину ОСОБА_4, 24 квітня 2010 року, у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем вона перебувала у цфактичних шлюбних відносинах. Сторони є батьками ОСОБА_4, який повністю перебуває на її утриманні, відповідач не надає коштів на утримання дитини.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2017 року позов задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 1000 грн., які підлягають індексації, починаючи з 29 листопада 2017року, до повноліття дитини.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2 Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необгрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що її доходи щомісяця становлять 3250 грн. Дитина перебуває на її утриманні. Зазначає, що відповідач не надає жодної допомоги на утримання сина. Просить частково змінити рішення суду в частині розміру аліментів на дитину, які мають стягуватись з відповідача в розмірі 2000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з матір»ю та перебуває на її утриманні.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідач ухиляється від виконання своїх обов»язків, кошти на утримання дитини не надає в добровільному порядку.

Згідно із ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, які мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини сторін в розмірі 1000 грн. При визначенні розміру аліментів судом першої інстанції враховано вимоги ст. 182 СК України.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и в:

Залишити рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2017 року без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 28 серпня 2018 року.

Головуючий

Судді