Провадження № 2/712/1612/18
Справа № 712/6257/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ТІТОВА О.І.

з участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ПрАТ «Лаура», ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні орендованим робочим місцем, стягнення штрафу за порушення умов договору, стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні орендованим робочим місцем, стягнення штрафу за порушення умов договору, стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди, посилаючись на те, що 02 лютого 2011 року між нею та відповідачем було укладено Договір оренди робочого місця. Згідно даного договору орендодавець передає, а орендар бере в тимчасове володіння робоче місце в приміщенні перукарні за адресою: м. Черкаси, вул. вул. Енгельса 114/42. Термін оренди згідно договору складає 10 років з моменту прийняття майна, що орендується. В порушення вимог договору оренди відповідачем було вчинено перешкоди в доступі до орендованого робочого місця, зокрема, 31 травня 2018 року не могла потрапити на робоче місце через фізичний опір директора ПрАТ «Лаура» ОСОБА_4 та члена наглядової ради ОСОБА_5, у звязку з чим було викликано працівників поліції. 01 червня 2018 року зявившись на роботу до приміщення перукарні було виявлено, що на вхідних дверях були змінені замки. Згодом зясувалося, що орендодавець не визнає договір оренди.

В судовому засіданні адвокат відповідача ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття провадження по справі, мотивуючи його тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, та підсудна господарському суду, оскільки сторони вказаних правовідносин є субєктами господарювання.

Адвокат позивач ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання, оскільки позивач звернувся за захистом саме цивільного права, а договір з ПрАТ «Лаура» укладений ним як фізичною особою, а не субєктом господарювання.

Суд, заслухавши думку адвокатів, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ч. 1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, субєктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у статті 16 ЦК України, зокрема такими способами захисту права можуть бути: визнання права, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно договору оренди робочого місця від 02 лютого 2011 року сторони: ПрАТ «Лаура» та акціонер ПрАТ «Лаура» ОСОБА_3 домовились про передачу в тимчасове володіння робочого місця в приміщенні перукарні ПрАТ «Лаура» за адресою: м.Черкаси, вул. Енгельса, 114/42. Мета оренди: надання перукарських послуг.

Як вбачається з матеріалів справи та умов договору оренди (п.9.4) орендар має статус платника єдиного податку. В інформації про Орендаря у вказаному договорі вказано, що ОСОБА_3 має Свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Серії ВОЗ № 439260.

В судовому засіданні сторони підтвердили, що в трудових відносинах не перебувають.

Згідно статті 2 Господарського кодексу України учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Статтею 3 Господарського кодексу України визначено, зокрема, що сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини. Господарсько-виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб'єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності. Під організаційно-господарськими відносинами у цьому Кодексі розуміються відносини, що складаються між суб'єктами господарювання та суб'єктами організаційно-господарських повноважень у процесі управління господарською діяльністю.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справу п.14 Постанови Пленуму«Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» розяснив, що спір фізичної особи, яка має статус суб'єкта підприємницької діяльності, у цивільно-правових,житлових чи інших правовідносинах, що немає ознак господарського та не пов'язаний з господарською діяльністю, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Наприклад, вирішуючи належність спору про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним до цивільної чи господарської юрисдикції, у разі виникнення такого спору між господарським товариством і фізичною особою, яка є приватним підприємцем, суду належить з урахуванням змісту договору та інших правовстановлюючих документів з'ясувати, з використанням якого правового статусу при укладенні такого договору діяла фізична особа: як фізична особа чи як фізична особа - підприємець, а також врахувати, які саме правовідносини між сторонами виникли.

Аналізуючи зміст зазначених норм законодавства та розяснень ВССУ, суд критично ставиться до тверджень адвоката позивача щодо звернення до суду за захистом права цивільного, оскільки спір виник між господарюючими субєктами з-приводу невиконання умов договору оренди.

На думку суду, даний спір має ознаки господарського спору та пов'язаний саме з господарською діяльністю, оскільки направлений на захист права фізичної особи-підприємця здійснювати господарську діяльність у орендованому ним приміщенні з метою надання перукарських послуг, тому спір є господарсько-правовим і не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою суду від 05 червня 2018 року по справі встановлено заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони директору ПрАТ «Лаура» ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії спрямовані на перешкоджання ОСОБА_3 у користуванні орендованим робочим місцем, відповідно до договору оренди робочого місця від 02 лютого 2011 року.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Враховуючи дані вимоги закону, суд також приходить до висновку про скасування заходів забезпечення позову встановлених ухвалою суду від 05 червня 2018 року.

Керуючись ст.ст. 158, 255 ч.1 п.1, 256, 258-260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ПрАТ «Лаура» в особі директора ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні орендованим робочим місцем, стягнення штрафу за порушення умов договору, стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди - закрити.

Заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 червня 2018 року у вигляді заборони директору ПрАТ «Лаура» ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії спрямовані на перешкоджання ОСОБА_3 у користуванні орендованим робочим місцем, відповідно до договору оренди робочого місця від 02 лютого 2011 року скасувати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом пятнадцятиднів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ :