Справа №621/1799/18
РІШЕННЯ

іменем України

05 жовтня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Шахової В.В..,

за участю секретаря судового засідання - Міненко Н.Є.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві в порядку позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

в с т а н о в и в :

19.07.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області, в якому просила встановити факт її постійного проживання разом із матірю ОСОБА_3, яка померла 21.10.2016 року, на день її смерті, тобто на час відкриття спадщини.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач народилась 21.03.1956 року в с. Шелудьківка Зміївського району Харківської області. До укладення шлюбу позивач мала прізвище «Семенко». Матірю позивача була ОСОБА_3 В свідоцтві про народження позивача відомості про батька відсутні. 25.11.1978 року позивач одружилась із ОСОБА_4 та змінила своє прізвище з «Семенко» на «Кравцова». Після одруження із ОСОБА_4 вона переїхала жити в с. Скрипаї Зміївського району Харківської області де живе на цей час. Мати позивача, ОСОБА_3, до 01 листопада 2005 року проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Інших дітей окрім позивача не було, крім того, мати не перебувала в іншому зареєстрованому шлюбі. В жовтні 2005 року внаслідок похилого віку та поганого стану свого здоров'я, мати позивача стала потребувати стороннього догляду, оскільки самостійно не могла приготувати собі їжу, доглядати за собою, здійснювати інші дії щодо свого життєзабезпечення. В цей же період вона почала хворіти і потребувала постійного лікування та догляду. У подальшому, позивач порадившись із своєю матірю, 01.11.2005 року забрали її жити до себе за місцем свого постійного проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2. 21.10.2016 року у віці 86 років мати позивача померла. З 01 листопада 2005 року по день своєї смерті вона постійно проживала разом із позивачем, перебувала під її доглядом та піклуванням до самої своєї смерті.Після смерті, позивач здійснювала організацію поховання своєї матері, поминальних обідів, облаштування місця поховання, надгробним пам'ятником. Після смерті матері залишилась спадщина. Мати позивача на випадок своєї смерті заповіту не залишила. Звернення позивача до суду з даним позовом обумовлене оформленням спадкових прав.

У зв'язку із викладеним, для забезпечення своїх прав щодо оформлення спадкового майна, та неможливістю іншим шляхом їх оформити, позивач змушений звернутись до суду із вказаним позовом.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, про час та місце проведення судового розгляду були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 надали пояснення стосовно обставин справи. Підтвердили обставини викладені в позовній заяві та просили задовольнити позов, встановивши факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із своєю матірю ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто, на момент смерті 21.10.2016 року.

Від відповідача ОСОБА_5 громади Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області за підписом в.о. сільського голови секретаря сільської ради ОСОБА_6 надійшла заява за вих. № 02-19/397 від 29.08.2018 року про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Відзиву на позов відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим пятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Відповідачем не надано суду відзиву на позов. У поданій заяві будь-яких заперечень з приводу поданого позову не вказано. Інших питань, які б порушував у своїй заяві відповідач не має.

За клопотанням позивача, було викликано та допитано в судовому засіданні свідків.

Так, свідок ОСОБА_7 під час судового розгляду справи дала покази стосовно обставин справи зазначивши, що позивач ОСОБА_1 є її сусідкою та подругою. ОСОБА_1, після того як захворіла її матір ОСОБА_3, забрала її проживати до себе. Мати ОСОБА_1 ОСОБА_3 проживала в будинку за місцем проживання дочки до дня своєї смерті.

Свідок ОСОБА_8 під час судового розгляду справи дала покази стосовно обставин справи зазначивши, що позивач ОСОБА_1 є її сусідкою. Матір позивача ОСОБА_3 вона знала. В 2015 році, коли захворіла матір позивача ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 забрала її мешкати до себе додому. Свідок була в гостях у позивача бачила ОСОБА_3 і вони всі разом пили чай. ОСОБА_3 померла в будинку своєї дочки позивачки ОСОБА_1 Похорони ОСОБА_3 здійснювала її дочка ОСОБА_1 в с. Шелудьківка.

Суд, вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши та оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, дійшов наступних висновків.

21.03.1956 року народилась ОСОБА_9. В графі мати зазначено ОСОБА_3. В графі батько запис відсутній. Зазначене підтверджується копією свідоцтва про народження (повторне), серії 1-ВЛ № 228644, актовий запис 18, виданого 15.02.2011 року Виконавчим комітетом Шелудьківської сільської ради Зміївського району Харківської області. (а.с. 8)

Із копії свідоцтва про укладення шлюбу, серії І-ВЛ № 476813, актовий запис № 14, виданого 25.11.1978 року Скрипаївською сільською радою Готвальдівського району Харківської області вбачається, що 25.11.1978 року ОСОБА_4 та ОСОБА_9 уклали шлюб. Після укладення шлюбу прізвище Семенко змінено на ОСОБА_4. (а.с. 9)

21.10.2016 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії І-ВЛ № 558204, актовий запис 38, виданого Виконкомом Шелудьківської сільської ради Зміївського району Харківської області. (а.с. 10)

Із наведеного вбачається, що померла ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 є за ступенем споріднення матір дочка.

З копії акту обстеження депутата Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області ОСОБА_10 від 24.10.2016 року, складеному в присутності свідків, посвідченого секретарем сільської ради ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 лютого 2016 року та по день смерті, 21.10.2016 року проживала у своєї дочки ОСОБА_1 за адресою: с. Скрипаї, вул. Широка, буд. 154, Зміївського району Харківської області. (а.с. 13)

Як вбачається з копії довідки № 986 від 06.08.2018 року за підписом секретаря Шелудьківської сільської ради Зміївського району Харківської області ОСОБА_11 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 з 26.09.1996 року по день смерті 21.10.2016 року. На день смерті разом із ОСОБА_3 ніхто не був зареєстрований. (а.с. 24)

Як вбачається з відповіді Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області від 04.08.2018 року за вих. № 895/01-16 за підписом завідувача ОСОБА_12, із заявами про прийняття або відмову від спадщини у встановлений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Зазначене також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 52855390 від 04.08.2018 року. (а.с. 22, 23)

Як вбачається з копії листа приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_13 за № 145/02-17 від 02.04.2018 року, позивачу ОСОБА_1 у звязку із відсутністю необхідних документів для оформлення спадкових справ було рекомендовано звернутись до суду з приводу реалізації права на спадкування після смерті ОСОБА_3 (а.с. 11)

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, станом на момент смерті 21.10.2016 року, була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, однак фактично проживала разом із своєю дочкою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: с. Скрипаї, вул. Широка, буд. 154.

Зазначені обставини судом достеменно встановлені, а також підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За змістом норм статей 1268-1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Згідно з п.п. 3.21, 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до абзацу 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п. 23 Постанови № 7 від 30.05.2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Позивач у позовній заяві просив судові витрати повязані з розглядом справи віднести за свій рахунок та не стягувати з відповідача.

Керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1220, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 19, 76, 81, 258, 259, 263-265, 273, 293, 315, 352, 354, 355, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3, яка померла 21 жовтня 2016 року на день її смерті, тобто на час відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене повністю або частково до Апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення або в порядку ч.2 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 05.10.2018 року.

Позивач: ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_7, адреса: 63441, Харківська область, Зміївський район, с. Скрипаї, вул. Широка, буд. № 154, ІПН НОМЕР_1)

Відповідач : Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області (адреса: 63441, Харківська область, Зміївський район, с. Скрипаї, вул. Широка, буд. 55а, )

Головуючий: