АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/929/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Спірідонової Т.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Дубова М.В.

за участю учасників справи: представника апелянта ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Фреш» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 березня 2018 року (суддя Карплюк О.І.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Корвет», третя особа без самостійних вимог - товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Фреш», про стягнення грошової компенсації,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2017 року ОСОБА_5, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що нею в 2011 році було створено твір образотворчого мистецтва - картину під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» та в 2012 році - твір образотворчого мистецтва - картину під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2». Авторство позивача підтверджується її підписом на кожній картині відповідно до ст. 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права», авторське право зареєстровано нею у встановленому законом порядку.

6 вересня 2017 року вона дізналась про те, що в магазині «Офіс-центр», господарську діяльність в якому здійснює ТзОВ «Корвет», за адресою м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 4/3 та вул. Подільська, 93, розповсюджено товари: «Блокнот» та «Зошит офісний» із зображенням на лицевій стороні творів «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2». Зазначає, що товари, що реалізуються відповідачем, є контрафактним товаром, так як містять в своїй структурі належні виключно позивачу об'єкти авторського права, хоча позивач не надавала дозвіл на використання ні творів, ні їх самостійних частин.

Також позивач зазначала, що 21 вересня 2017 року вона звернулась до відповідача з претензією, в якій запропонувала врегулювати спір в досудовому порядку, на що відповідачем не було надано жодної відповіді.

У зв'язку з цим позивач просила суд захистити її порушені права на вказані твори шляхом стягнення на її користь з ТзОВ «Корвет» суму компенсації в розмірі 20 мінімальних заробітних плат (64000 грн.), судові витрати покласти на відповідача.

Протокольною ухвалою у судовому засіданні суду першої інстанції від 5 лютого 2018 року до участі у справі в якості третьої особи залучено ТзОВ «Компанія «Фреш», оскільки рішення по даній справі може вплинути на права та обов'язки останнього (а. с. 80).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 березня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТзОВ «Корвет» на користь ОСОБА_5 компенсацію в сумі 16000 грн. та судовий збір в сумі 640 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач без згоди ОСОБА_5 здійснював розповсюдження шляхом продажу товарів із зображенням творів «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2», авторські права на які належать позивачу, що є порушенням її майнових та немайнових прав, які охороняються Законом України «Про авторське право і суміжні права».

Зазначене рішення ОСОБА_5 оскаржила в апеляційному порядку.

Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 10 травня 2018 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 березня 2018 року змінено в частині визначення розміру компенсації. Стягнуто з ТзОВ «Корвет» на користь ОСОБА_5 компенсацію в сумі 32000 грн. та судовий збір у сумі 800 грн.

Не погоджуючись з рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 березня 2018 року ТзОВ «Компанія «Фреш» 8 травня 2018 року до Хмельницького міськрайонного суду подала апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі, що надійшла до Апеляційного суду Хмельницької області 14 травня 2018 року, просить його в частині задоволення позовних вимог скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5

Вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення неправильного по суті рішення.

Посилається на те, що судом залишено поза увагою не доведення факту існування у позивача авторського права на момент виготовлення доданого до позовної заяви зошиту. Так, свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір позивачу було видано лише у 2017 році, а відповідно до наданого нею примірнику товару останній виготовлено у 2016 році. Доказів створення такого твору до 2016 року позивачем не надано, що є підставою для відмови в позові.

Також апелянт посилається на те, що з наданого самим позивачем свідоцтва про реєстрацію авторського права НОМЕР_1 від 12 вересня 2017 року неможливо встановити, що останнє видано на підтвердження факту авторства позивача на твори «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Крім того, третя особа зазначає те, що ОСОБА_5 не надала доказів підтвердження факту тотожності малюнків, відтворених на зошиті та блокноті творів образотворчого мистецтва «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2», а саме позивачем не надано експертного висновку та не заявлено клопотання про призначення експертизи для встановлення даного факту, оскільки для визначення даної обставини необхідні спеціальні знання в галузі авторського права.

Товарні чеки, надані позивачем, не підтверджують факту придбання товару саме у ТзОВ «Корвет», та факту придбання саме доданих до позовної заяви зошиту та блокноту, а не будь-яких інших.

Апелянт посилається й на те, що суд неспівмірно визначив розмір компенсації за спричинені збитки. На думку товариства розмір збитків не може бути більшим за 55 грн. 98 коп. (загальна сума вартості придбаних товарів відповідно до чеків). Суд першої інстанції, погодившись з позицією позивача, нехтуючи принципами справедливості, добросовісності та розумності стягнув з відповідача компенсацію у розмірі 16000 грн., що є неспівмірним ані спричиненим збиткам, понесених позивачем, ані отриманому відповідачем доходу, ані природі самого порушення, ані принципам адекватності відповідальності.

ТзОВ «Компанія «Фреш» в апеляційній скарзі також відмічає, що причинно-наслідковий зв'язок між завданою позивачу шкодою та діями відповідача відсутній, вина відповідача відсутня, оскільки останній не знав та не міг знати про порушення авторського права позивача, так як він не є виробником спірної продукції. Таким чином, за відсутності вини відповідача відсутня й правова можливість для притягнення його до відповідальності.

Як зазначає апелянт, саме позивач повинен довести свідоме використання відповідачем об'єкту авторського права, що в даному випадку відсутнє.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 просить залишити рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 березня 2018 року без змін, апеляційну скаргу - без задоволення. Вважає, що судом ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Посилається на те, що для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення. Юридичним фактом для виникнення та надання твору правової охорони є саме момент його створення, а не реєстрація авторського права та отримання свідоцтва про його реєстрацію.

Крім того, за відсутності доказів іншого, автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства).

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 12 вересня 2017 року ОСОБА_5 видано свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір за НОМЕР_1 «Збірник творів образотворчого мистецтва художниці ОСОБА_5», в тому числі картин під назвами «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2» (т. 1 а. с. 11).

6 вересня 2017 року в магазинах ТзОВ «Корвет», що в м. Хмельницькому по вул. Подільській, 93 та вул. Проскурівській, 4/3, були придбані блокнот та офісний зошит на загальну суму 55 грн. 98 коп., на яких зображено частини вказаних вище творів позивача (т. 1 а. с. 14-18).

ОСОБА_5 дозволу на використання зазначених творів ТзОВ «Корвет» не надавала.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив авторські права позивача щодо використання творів мистецтва та стягнув з ТзОВ «Корвет» на користь ОСОБА_5 компенсацію в сумі 16000 грн. та судовий збір в сумі 640 грн.

Апеляційний суд Хмельницької області частково погодився з таким висновком суду першої інстанції та своєю постановою від 10 травня 2018 року змінив зазначене рішення, збільшивши розмір компенсації.

При розгляді апеляційної скарги ТзОВ «Компанія «Фреш» Апеляційний суд Хмельницької області вважає, що вимоги апеляційної скарги ТзОВ «Компанія «Фреш» не спростовують висновків судів. Апеляційний суд враховує, що оскаржуване рішення вже не існує, між тим, апелянт не погоджується і з розміром компенсації і з застосуванням Закону викладеному в ньому.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» автор - фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір; контрафактний примірник твору, фонограми, відеограми - примірник твору, фонограми чи відеограми, відтворений, опублікований і (або) розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав, у тому числі примірники захищених в Україні творів, фонограм і відеограм, що ввозяться на митну територію України без згоди автора чи іншого суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, зокрема з країн, в яких ці твори, фонограми і відеограми ніколи не охоронялися або перестали охоронятися; примірник твору - копія твору, виконана у будь-якій матеріальній формі.

Перелік об'єктів авторського права закріплений у статті 433 ЦК України та статті 8 Закону України «Про авторське право і суміжні права».

У силу вимог частини першої статті 437 ЦК України та статті 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» авторське право виникає з моменту створення твору. Первинним суб'єктом, якому належить авторське право, є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей. Суб'єкт авторського права для засвідчення авторства (авторського права) на оприлюднений чи не оприлюднений твір, факту і дати опублікування твору чи договорів, які стосуються права автора на твір, у будь-який час протягом строку охорони авторського права може зареєструвати своє авторське право у відповідних державних реєстрах. Державна реєстрація авторського права і договорів, які стосуються права автора на твір, здійснюється Установою відповідно до затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку. Установа складає і періодично видає каталоги всіх державних реєстрацій.

За змістом частин третьої та четвертої статті 426 ЦК України використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом. Умови надання дозволу на використання об'єкта права інтелектуальної власності можуть бути визначені ліцензійним договором.

Використання твору здійснюється лише за згодою автора (стаття 443 ЦК України).

Статтею 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: виключне право на використання твору та виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про авторське право і суміжні права» встановлено, що автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл на використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору. Використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону.

Вибір способу захисту порушеного права належить позивачу - суб'єкту авторського права і (або) суміжних прав.

За змістом положень статті 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» у разі порушення авторського права і (або) суміжних прав можливим є одночасне застосування кількох передбачених зазначеною статтею способів цивільно-правового захисту таких прав.

Відповідно до підпунктів «а», «г» абзацу другого частини першої статті 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» при порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право, зокрема: вимагати визнання та поновлення своїх прав, у тому числі забороняти дії, що порушують авторське право і (або) суміжні права чи створюють загрозу їх порушення; подавати позови до суду про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Суд має право постановити рішення чи ухвалу про: виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу (підпункти «г» абзацу першого частини другої статті 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права»).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції належним чином дослідивши та давши оцінку поданим сторонами доказам, дійшов правильного висновку про те, що позивач є автором картин під назвами «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2», докази іншого авторства відсутні, ОСОБА_5 згоди відповідачу на використання та розповсюдження товарів із зображенням творів образотворчого мистецтва, авторські права на які належать їй, не надавала. Відтак, здійснивши продаж товарів із зображеннями, автором яких є позивач, відповідач порушив її авторські права.

Суд першої інстанції, всупереч посиланням в апеляційній скарзі товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Фреш», дійшов обгрунтованого висновку, що порушені авторські права позивача є її майнові та немайнові права і стягнув з відповідача компенсацію. Апеляційний суд погодився з висновкому суду першої інстанції про наявність порушених прав і змінив рішення в частині розміру компенсації.

В абз. 9 ч. 2 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» зазначено, що при визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених пп. «г» п. 2 ст. 52 Закону №3792-XIIмежах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Статтею 445 ЦК України передбачено право автора на плату за використання його твору, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншим законом.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 8 Закону України № 3792-XII Закону України «Про авторське право і суміжні права» об'єктами авторського права є твори образотворчого мистецтва.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що кожен твір є окремим об'єктом авторського права, який належить конкретному суб'єкту. Кожен окремий факт протиправного використання об'єктів авторського права та/або суміжних прав становить самостійне порушення і може бути підставою для застосування відповідальності у виді стягнення компенсації. Кожний суб'єкт авторського права при порушенні цього права, в тому числі на один твір, має право на компенсацію.

Оскільки кожний твір є окремим об'єктом авторського права, який охороняється законом, то захисту підлягають права на два твори, суб'єктом яких заявлений позивач.

Вказана правова позиція передбачена у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі №3-994гс15.

Посилання апелянта, що не доведено факту існування у позивача авторського права на момент виготовлення доданого до позовної заяви зошиту, так як свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір позивачу було видано лише у 2017 році, а відповідно до наданого нею примірнику товару останній виготовлено у 2016 році, є необгрунтованим. Докази, наведені позивачем, не спростовані. Юридичним фактом для виникнення та надання твору правової охорони є саме момент його створення, а не реєстрація авторського права та отримання свідоцтва про його реєстрацію. (частина перша статті 437 ЦК України та статті 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права»).

Не можуть бути підставою для задоволеня апеляційної скарги посилання апелянта, що з наданого позивачем свідоцтва про реєстрацію авторського права НОМЕР_1 від 12 вересня 2017 року неможливо встановити, що останнє видано на підтвердження факту авторства позивача на твори «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2», і що ОСОБА_5 не надала доказів підтвердження тотожності малюнків, відтворених на зошиті та блокноті вищезазначеним творам. Відповідач та третя особа без самостійних вимог у суді першої інстанції клопотань про призначення експертизи не заявляли, доказів на спростування доказів, наданих позивачем, не надали. Посилання апелянта суперечить вимогам законодавства.

Твердження в апеляції, що товарні чеки, надані позивачем, не підтверджують факту придбання товару саме у ТзОВ «Корвет», та факту придбання саме доданих до позовної заяви зошиту та блокноту, а не будь-яких інших, є необгрунтованим. Чеки містять адресу, де продавався товар, прізвища продавців (т. 1 а. с. 14).

Не може бути підставою для задоволення апеляційної скарги, думка апелянта, що суд неспівмірно визначив розмір компенсації за спричинені збитки, розмір збитків, за посиланням апелянта, не може бути більшим за 55 грн. 98 коп. (загальна сума вартості придбаних товарів відповідно до чеків). Визначений апелянтом розмір не узгоджується з нормами законодавства.

Доводи апеляційної скарги, про відсутність причинно-наслідкового зв'язку між завданою позивачу шкодою та діями відповідача, та вини останнього, оскільки він не знав та не міг знати про порушення авторського права позивача, так як не є виробником спірної продукції, є необгрунтованими та суперечать законодавству. Відповідач, як продавець, не надав дозволу автора твору на продаж товарів з визначеними творами.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом. Зміст цих доводів, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд, з урахуванням постанови Апеляційного суду Хмельницької області від 10 травня 2018 року, позбавлений підстав, для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Апеляційний суд Хмельницької області

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Фреш» залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 березня 2018 року, змінене постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 10 травня 2018 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 27 серпня 2018 року.

Судді: /підписи/ А.В. Купельський

Т.В. Спірідонова

Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області А.В. Купельський

___________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - ОСОБА_6 Категорія: 14

Доповідач - Купельський А.В.