Ухвала

27 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 274/5068/14-ц

провадження № 61-48853 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Бердичівська міська рада Житомирської області, Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області, про визначення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до

ОСОБА_2, треті особи:Бердичівська міська рада Житомирської області, Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області, про визначення порядку користування земельною ділянкою.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області

від 03 травня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Встановлено порядок користування земельною ділянкою, площею

1 014 кв.м., що розташована за адресою: Житомирська область АДРЕСА_1, цільове призначення -будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд наступним чином:виділено у користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею

564 кв.м. за вказаною адресою, яка позначена на схемі варіанту

№ 4 висновку експерта за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи від 02 серпня 2016 року № 678/04.16.; виділено у користування ОСОБА_2 земельні ділянки площею 435 кв.м. та 31 кв.м., за вказаною адресою, яка позначена на схемі варіанту № 4 висновку експерта за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи від 02 серпня 2016 року № 678/04.16.Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 травня 2018 року змінено.Встановлений порядок користування земельною ділянкою, площею 1 014 кв.м., що розташована за адресою: Житомирська область АДРЕСА_1, цільове призначення - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за варіантом № 4 змінено на варіант № 1 висновку експерта за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи від 02 серпня 2016 року № 678/04.16. У решті рішення залишено без змін.

У грудні 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, яка поширюється й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, в якій встановлено, що доводи касаційної скарги стосуються переоцінки доказів, та наявність чіткої й незмінної судової практики, а також значення справи для сторін і суспільства, які дали можливість дійти висновку про малозначність справи.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків також не встановив.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1подала касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду

від 21 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Бердичівська міська рада Житомирської області, Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області, про визначення порядку користування земельною ділянкою відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник