Номер провадження: 22-ц/785/1890/18
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я. В.
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області, у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Гірняк Л.А., Цюри Т.В

за участю секретаря: Лопотан В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта «Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2017 року,-

встановив:

31 жовтня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта «Банк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилаючись на те, що між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк» 15.09.2006р. укладено кредитний договір №0 за умовами якого останній отримав кредит у сумі 52735 швейцарських франків під 8,99% річних з терміном повернення 15.09.2016р. В цей же день між Банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки, за яким остання зобов'язалася відповідати солідарно за виконання умов кредитного договору ОСОБА_2 Оскільки відповідачі умов договорів не виконують, а станом на 22.09.2016р. утворилася заборгованість у сумі 2971066,46 грн., просили суд стягнути з відповідачів вказану суму у солідарному порядку.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» подало апеляційну скаргу, у якій просять рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд виходив з того, що Банк звернувся до суду із позовом 31 жовтня 2016 року, тобто, після спливу строку позовної давності, тому на підставі ч.4 ст.267 ЦК України у задоволенні позову слід відмовити.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15 вересня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №0, за умовами якого банк надав останньому кредит у вигляді 52735 швейцарських франків зі ставкою 8,99 процентів річних та кінцевим терміном повернення до 15 вересня 2016 року (а.с.7).

Сторони в пп.5.5 та 11.1 кредитного договору узгодили право кредитора вимагати дострокового погашення позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання позичальником умов цього договору та/або договору застави, що забезпечують погашення кредиту, а також в інших випадках, передбачених цим договором (а.с.10,14).

Того ж дня між АІКБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_3 укладено договір поруки №42236, за умовами якого остання поручилася нести солідарну відповідальність перед банком у тому ж обсязі, що й боржник (а.с.19).

Відповідач ОСОБА_2 узятих на себе зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку із чим виникла заборгованість зі сплати кредиту, яка станом на 6.11.2009р. складала 46125,09 швейцарських франків.

На виконання умов п.5.5 та 11.1 кредитного Договору, АКІБ «УкрСиббанк» 6.11.2009р. за №138/26-82/1651 на адресу відповідача ОСОБА_2 надіслав листа, а ОСОБА_2 його отримав у листопаді 2009р. (а.с.103,104-106), з вимогою, зокрема, повного дострокового повернення кредитних коштів за Договором №0, нарахованих процентів та комісій у повному обсязі.

8.12.2011р. ПАТ «УкрСиббанк» за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відступив ПАТ «Дельта Банк» права вимоги, зокрема, за кредитним договором №0 (а.с.24).

У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 9 листопада 2016 року у справі № 6-2251цс16, вказується, що пред'явлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності. Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевого строку виконання її умов.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст.525,526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України і одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Згідно зі ст.256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а спеціальна позовна давність про стягнення неустойки (штрафу, пені) - один рік (ст.ст.257,258 ЦК).

Відповідно до ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4.ст.267 ЦК).

Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про негайне повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня після одержання такої вимоги, і кредитор зобов'язаний був пред'явити позов до боржника - ОСОБА_2 протягом трьох років, а до поручителя - ОСОБА_3 - протягом шести місяців (частина четверта статті 559 ЦК України) від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

Доводи апеляційної скарги про те, що наявність листа-вимоги у ОСОБА_2 не є підставою для підрахунку строку позовної давності з моменту отримання такої вимоги, оскільки на даний час зобов'язання за кредитним договором не виконано та позов Банком було подано у межах трирічного строку з моменту закінчення кредитного договору, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки Банк захистив своє порушене право, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про дострокове повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня після спливу 31 дня з моменту одержання такої вимоги.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваного рішення суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його не спростовують, оскільки рішення ухвалено у повній відповідності до вимог матеріального і процесуального права.

У зв'язку з цим, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», а рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2017 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 26 грудня 2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області:

Н.А. Кононенко

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра