ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року

м.Суми

Справа №578/173/18

Номер провадження 22-ц/788/1224/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1;

відповідач - ОСОБА_2;

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 15 травня 2018 року, в складі судді Косар А.І., ухвалене у смт. Краснопілля, повний текст якого складений 22 травня 2018 року,

в с т а н о в и в:

21 лютого 2018 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в подальшому уточнивши його мотивуючи тим, що з 02 травня 2014 року по 16 листопада 2015 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 Шлюб між ними розірвано за рішенням суду.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розлучення залишився проживати разом з матір'ю - відповідачем по справі.

За рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 16 листопада 2015 року, яке ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 16 грудня 2015 року залишено без змін, з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття щомісячно.

23 липня 2016 року він вдруге одружився і від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_6.

Таким чином, на сьогоднішній день у нього змінився сімейний стан, у зв'язку з чим на його утриманні перебуває син та дружина, яка здійснює ним догляд.

Просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягувати на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1/6 частини від його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімумум для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття, щомісячно.

Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 15 травня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Змінено розмір аліментів, присуджених за рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 16 листопада 2015 року, та вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення від дня набрання чинності рішенням суду.

Виданий на підставі рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 16 листопада 2015 року виконавчий лист з набранням рішення суду законної сили - відкликано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

При цьому зазначає, що позовна заява ОСОБА_1 підлягала залишенню без руху, оскільки додані до неї матеріали не засвідчені належним чином відповідно до чинного законодавства.

Крім того, судом першої інстанції досліджено тільки її усні пояснення у залі суду, при цьому залишено поза увагою письмовий відзив, медичну документацію, які вказують на те, що їх син ОСОБА_5 хворіє, а його лікування постійно потребує значних грошових коштів.

Зазначає, що майновий стан позивача покращився, про що свідчить довідка про отримані ним доходи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_3 зазначає, що у позивача змінився сімейний стан, який полягає у тому, що він одружився з іншою жінкою, від якої ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_6. Жінка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною і позивач має утримувати сина ОСОБА_6, який також потребує матеріальної допомоги від батька.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 02 травня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 16 листопада 2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, зареєстрований 02 травня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснопільського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 17, розірвано.

Стягнуто на користь ОСОБА_4 з ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, щомісячно та на утримання дружини, ОСОБА_4 у розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку до ІНФОРМАЦІЯ_4, починаючи стягнення з 06 жовтня 2015 року (а.с. 7-8).

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 16 грудня 2015 року рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 16 листопада 2015 року змінено в частині розміру стягнення аліментів на утримання дружини та визначено цей розмір у 250 грн. щомісяця до досягнення сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку (а.с. 9-10).

З 23 липня 2016 року ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11-12).

Відповідно до довідки про доходи № 177 від 05 лютого 2018 року загальна сума доходу ОСОБА_1 за 2017 рік складає 287355,02 руб. (а.с. 3).

Згідно з договором оренди від 01 вересня 2017 року, ОСОБА_1 орендує будинок з трьома кімнатами, що розташований по АДРЕСА_1 (а.с. 40).

Рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог мотивоване тим, що з часу ухвалення судового рішення сімейний стан платника аліментів змінився, так як він одружився з ОСОБА_8 і від даного шлюбу у нього ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвами про шлюб та народження, а тому є підстави для зменшення розміру аліментів.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Як роз'яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із батьків дитини та в інших випадках, передбачених СК України.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що після присудження аліментів на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у позивача народився ще син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, від іншого шлюбу з ОСОБА_8, що свідчить про зміну його сімейного стану та в силу ч. 1 ст. 192 СК України дає право на зменшення раніше визначеного розміру аліментів.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що їх з відповідачем син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 хворіє, а його лікування постійно потребує значних грошових коштів не приймається до уваги, оскільки позивач в такому випадку вправі звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, пов'язаних з хворобою дитини, що передбачено ст. 185 СК України.

Що стосується зміни майнового стану ОСОБА_1, на який посилається відповідач, слід зазначити, що 17 травня 2017 року внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня становить 1860 гривень.

Таким чином, хоча і змінився матеріальний стан відповідача, згідно з наданою довідкою про його доходи у порівнянні з 2015 роком, коли були призначені аліменти на утримання сина сторін ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, але відповідно до змін до ст. 182 СК України та враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини на 2018 рік, розмір аліментів у грошовому еквіваленті, який був призначений судом у 2015 році на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 не зменшиться.

Отже, одруження ОСОБА_1 та народження від нового шлюбу дитини є зміною сімейного стану, тому колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про зменшення аліментів до 1/6 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позовну заяву слід було б залишити без руху з тих причин, що додані до неї документи не засвідчені належним чином, не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки така підстава є формальною. Крім того, ухвалою суду від 06 березня 2018 року позовна заява залишалася без руху, так як не відповідала вимогам ЦПК України.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми матеріального та додержані норми процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення суду слід залишити без змін.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 15 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ю. Кононенко

Т.А. Левченко

С.С.Ткачук