Єдиний унікальний номер 725/1881/18
Номер провадження 2/725/285/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2018 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді: Стоцька Л. А.

За участю секретаря: Майстрюк В.О.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

перекладача: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про виселення.

Посилалася на те, що вона є основним квартиронаймачем квартири №20, що по проспекту Незалежності, 36 м.Чернівці, яка належить до державного житлового фонду. Квартиру обслуговує КЖРЕП №14.

У вказаній квартирі, окрім неї зареєстровані її онука ОСОБА_6, яка здійснює догляд за нею, та колишня невістка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ЇЇ син ОСОБА_7 помер 07.11.1996 року, після чого ОСОБА_3 поїхала за кордон на заробітки.

Декілька місяців тому відповідач повернулася на Україну та поселилася у спірній квартирі. З цього часу проживання у квартирі, в якій вона проживає більше 35 років, стало нестерпним.

Так, позивач є особою похилого віку, інвалідом третьої групи, їй потрібні тиша та спокій. ОСОБА_3, яка з часу смерті сина є їй чужою людиною, приводить до квартири різних чоловіків. Останній її співмешканець, який на даний час без згоди позивача проживає у квартирі з відповідачем, є неприємною особою, погрожує онучці позивача. Вона також боїться за своє життя.

ОСОБА_3 постійно скандалить, не проявляє до неї поваги.

Просила виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з квартири №20, що розташована по Проспекту Незалежності, 36 м.Чернівці.

Відповідачем ОСОБА_3 було подано відзив на позовну заяву. У поданому відзиві відповідач позов не визнала та зазначила, що проживала у спірній квартирі з 1982 року. Вона дійсно неодноразово виїжджала до Італії на заробітки, а також отримувала там медичну допомогу. З листопада 2017 року вона проживає у спірній квартирі разом із своїм співмешканцем та самостійно сплачує свою частку у комунальних витратах. Будь-яких конфліктів з позивачкою у неї не має, вона не порушує правил співжиття у квартирі. Просила відмовити в задоволенні позову.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала та підтвердила, викладені в ньому обставини. Пояснила суду, що ОСОБА_3 приводить до квартири незнайомих їй осіб та вживає з ними алкогольні напої, чим порушує її спокій. Просила позов задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні також позов підтримала та підтвердила, викладені в ньому обставини. Суду пояснила, що відповідач порушує правила співжиття у квартирі, вчиняє сварки. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнала. Пояснила суду, вона дійсно після смерті чоловіка виїхала на заробітки до Італії, однак періодично повертається на Україну та проживає у спірному житлі, приймає участь у його утриманні. Конфліктів з позивачем у неї не має, вона їй допомагає. Просила відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача позов не визнала, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просила відмовити у задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що позивач є її бабусею. Вона проживає разом із нею та здійснює догляд за нею. ОСОБА_1 боїться відповідачки, у звязку з чим переважно знаходиться у себе в кімнаті. ОСОБА_3 коли приїжджає з Італії вчиняє сварки та вживає алкогольні напої. Протягом усього періоду відсутності ОСОБА_3 вони з бабусею самостійно несуть витрати по утриманню квартири.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що проживає у цивільному шлюбі з відповідачем. У них хороші відносини з ОСОБА_1, вони їй допомагають.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що квартира №20, що по Проспекту Незалежності, 36 м.Чернівці не приватизована та належить до державного житлового фонду.

Основним квартиронаймачем зазначеної квартири є позивач ОСОБА_1, яка зареєстрована у даній квартирі з 24.09.1982 року та постійно там проживає.

Окрім позивача, у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_3 (а.с. 5).

ОСОБА_9, відповідно до рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 23.01.2018 року, яке набрало законної сили, визнано такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №20, що по Проспекту Незалежності, 36 м. Чернівці. Сторони відповідно до своїх часток несуть витрати по утриманню майна (24, 35,36).

При вирішенні даного спору суд керується нормами Житлового кодексу України, яким врегульовано спірні правовідносини.

Так, згідно зі ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Частиною першою ст. 109 ЖК України визначено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.

Відповідно до ст. 116 ЖК Української РСР, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Тобто для застосування норм цієї статті необхідна наявність двох умов: систематичне порушення правил співжиття, а також вжиття заходів попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів. Під заходами впливу маються на увазі заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу. вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача.

Таким чином, законом передбачено декілька підстав, за наявності яких члена сімї наймача може бути примусово виселено.

В якості підстави для усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення позивач посилалась на порушення правил співжиття відповідачем, що робить неможливим їх спільне подальше проживання у квартирі.

У п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» судам роз'яснено, що під час вирішення справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК Української РСР осіб, які систематично порушують правила співжиття та роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід керуватися тим, що під час тривалої антигромадської поведінки виселення винного може статися під час повторного порушення, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Серед таких визначені заходи попередження, що застосовуються судами, прокуратурами, органами внутрішніх справ тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як було встановлено судом, 23.01.2018 року ОСОБА_6 звернулася до Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області з заявою про прийняття мір відносно співмешканця тітки, який проживає разом із нею за адресою м. Чернівці Проспект Незалежності, 36/20. З даною особою вона перебуває у неприязних стосунках, оскільки він їй погрожує (а.с.22).

За вказаним зверненням було проведено перевірку, за результатами якої з ОСОБА_8 проведено профілактично-розяснювальну бесіду щодо недопущення протиправної поведінки у майбутньому та доведено норми чинного законодавства (а.с. 23).

Отже, висновками, зробленими правоохоронним органом за матеріалами перевірки скарги, підтверджено порушення співмешканцем відповідача правил співжиття та вжито заходів застереження у вигляді проведення профілактичної бесіди.

Факт наявності конфліктних ситуацій та порушення правил співжиття відповідачем також підтверджується показами свідка ОСОБА_6 та поясненнями позивача.

Покази свідка ОСОБА_8 суд відхиляє, оскільки факт його протиправної поведінки підтверджується матеріалами перевірки, проведеної Чернівецьким відділом поліції ГУНП в Чернівецькій області.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9, 109, 116 ЖК України, ст. 4, 5, 10, 18, 76-80, 81, 89, 95, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.

Виселити ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), проживаючу в ІНФОРМАЦІЯ_2 з квартири №20, що знаходиться за адресою м.Чернівці Проспект Незалежності, 36.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька