Номер провадження: 22-ц/785/7562/18
Номер справи місцевого суду: 500/7003/15-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів колегії: ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

при секретарі: Півнєві Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою головного державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25 квітня 2018 року за скаргою ОСОБА_5 про визнання постанови державного виконавця протиправною та її скасування,-

В С Т А Н О В И В:

24 січня 2017 року ОСОБА_5 звернулась до суду із скаргою на постанову державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_4 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Посилаючись на те, що постанова від 14 грудня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві без виконання була винесена з порушенням норм права, оскільки державним виконавцем Ізмаїльського МВДВС ГТУЮ в Одеській області Парапіром А.Д. не було враховано в наявності у боржника ОСОБА_6 на праві приватної власності будинку та земельної ділянки.

На підставі зазначеного, ОСОБА_5 звернулась до суду із вказаною скаргою та просила суд задовольнити її вимоги в повному обсязі.

В останнє судове засідання державний виконавець Ізмаїльського МВДВС ГТУЮ в Одеській області Парапір А.Д. не зявився, однак у попередніх засіданнях заперечував проти задоовлення скарги та пояснив, що нерухоме майно боржника, а саме житловий будинок, знаходиться в іпотеці АТ «ОСОБА_7 Аваль». З метою виготовлення технічної документації на будинок, державним виконавцем було направлено лист в якому запропоновано стягувачу авансувати витрати на проведення технічної інвентаризації майна боржника, однак, заява про надання згоди на авансування витрат від банку не надходила. Земельна ділянка боржника підпадає під дію мораторію, оскільки відноситься до категорії земельних ділянок для ведення селянського фермерського господарства, а тому виконавчий лист підлягав поверненню у звязку із відсутністю майна у боржника.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25 квітня 2018 року скаргу задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі державний виконавець Ізмаїльського МВДВС ГТУЮ в Одеській області Парапір А.Д. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони по справі не зявились, але про розгляд справи вони сповіщались належним чином та завчасно, документів підтверджуючих поважність причини неявки до апеляційного суду ними надано не було. Крім того, в апеляційній скарзі державний виконавець Парапір А.Д. просить розглядати справу за його відсутності. Тому у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка відповідача у судове засідання не перешкоджає розглядові справи та у доступі до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 27.12.2018 року.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

У відповідності до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 статті 448 ЦПК України, регламентовано, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно ст. ст. 124, 129 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу.

Законодавством України на державного виконавця покладається обов'язок вживати необхідних заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема державний виконавець повинен здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається із матеріалів справи, у Ізмаїльському МВДВС ГТУЮ в Одеській області перебувало зведене виконавче провадження №46427374 від 30 грудня 2014 року з примусового виконання виконавчих документів, в тому числі виконавчого листа №500/6998/15-ц, що виданий 22.03.2016р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 боргу у розмірі 1 197 590 гривень.

13 квітня 2016 року за вказаним виконавчим документом було відкрито виконавче провадження.

14 січня 2017 року ОСОБА_5 отримала постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 14 грудня 2016 року ВП №50863077, яка винесена державним виконавцем Ізмаїльського МВДВС ГТУЮ в Одеській області Парапіром А.Д..

Вказана постанова мотивована тим, що у боржника відсутнє майно щодо якого може бути звернено стягнення.

Дійсно, п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIIIу редакції станом на час винесення оспорюваної постанови, передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Згідно ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Задовольняючи вимоги скарги, суд першої інстанції виходив із того, що державним виконавцем не вжито всіх заходів по виконанню судового рішення, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Однак, судом першої інстанції не було досліджено матеріали виконавчого провадження, не було досліджено й сам виконавчий документ, що свідчить про неповне зясування судом першої інстанції обставин справи.

Оскільки матеріали справи не містять копій матеріалів виконавчого провадження, інших доказів по справі, то суд апеляційної інстанції позбавлений можливості пересвідчитися у їх достовірності, дати їм належну правову оцінку, та дійти до висновку про здійснення державним виконавцем усіх заходів по виконанню судового рішення чи здійснено державним виконавцем усіх заходів щодо розшуку майна боржника.

Відповідно до ст. 374 ч.1 п. 6 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ч.1 п. 3,4 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 374 ч.1 п.6, 379 ч.ч.1,3,4, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу головного державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 задовольнити частково, ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25 квітня 2018 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено: 27 грудня 2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М.Драгомерецький

ОСОБА_2

ОСОБА_3