Справа № 569/5401/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі :

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

з участю секретаря судового засідання - Довбенко Г.В.

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3В.(надалі - відповідач) в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики (боргової розписки) в розмірі 331105 гривен.

Позовну заяву мотивує тим, що 20 вересня 2016 року між сторонами укладено договір позики, за яким позивач передав у власність відповідача грошові кошти в розмірі 12589 доларів США. На підтвердження укладення даного договору та його умов відповідачем було представлено позивачу розписку про одержання ним грошових коштів в розмірі12589 доларів США, а також встановлений кінцевий термін їх повернення до 31.08.2017 року. Зважаючи, що відповідач ігнорує вимоги позивача стосовно повернення боргу він змушений звертатися до суду за захистом своїх порушених прав.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1повністю підтримав заявлений позов з підстав наведених в позовній заяві та просив його задовольнити. Пояснив, що ОСОБА_3 20 вересня 2016 року звернувся до його довірителя ОСОБА_2 з проханням позичити кошти в сумі 12589 доларів США . На підтвердження справжності своїх дій та наміру ОСОБА_3 склав та підписав розписку. 20.09.2016 року ОСОБА_2передав ОСОБА_3 12589 доларів США, що підтверджується підписом останнього у розписці. Зобов"язувався повернути позику 31.08.2017 року.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, пояснень суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток.

В судові засідання на 24 травня та 12 червня 2018 року подавав заяви про відкладення розгляду справи, у зв"язку з наданням йому строку для укладення договору з адвокатом.

В судові засідання на 05 липня та на 20 липня 2018 року не прибув, про час розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву проти позову не подав.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив таке.

Як встановлено в судовому засіданні згідно розписки від 20 вересня 2016 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає АДРЕСА_1 (паспорт серія СР № 135764, виданий 14.11.1996 року Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області ) взяв у борг від ОСОБА_2 (паспорт серії СР № 435011 від 10.07.1998 року виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 ) 12589 доларів США. ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 у борг гроші в сумі 12589 доларів США, які зобов"язувався повернути 31.08.2017 року.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов»язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобовязаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобовязання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов"язанням її повернення та дати отримання коштів.

Вказана правова позиція щодо застосування вказаних норм права, висловлена Верховним Судом України в постанові від 11 листопада 2015 року у справі №6-1967цс15, та, в силу вимог ст. 306-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Вирішуючи справу суд враховує, що позивач на підтвердження своїх вимог надав відповідний оригінал розписки, складений відповідачем про те, що він отримав в борг грошові кошти та зобов'язався їх повернути у визначений строк.

Оскільки сторони дійшли обопільної згоди про те, що такі кошти будуть перебувати у користуванні відповідача певний час і визначили строк повернення грошей, про що склали відповідну розписку, зазначене підтверджує факт укладення договору позики між ними та його умови.

Таким чином, відповідач взяв на себе зобов'язання повернути кошти, які мають виконуватись належним чином у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

З розписки, складеної 20 вересня 2016 року, вбачається, що ОСОБА_3 отримав саме позику у ОСОБА_2 в сумі 12589 доларів США., які зобов»язався повернути в строк до 31 серпня 2017 року. Враховуючи, що вказана розписка містить умови отримання позичальником від позикодавця в борг визначеної грошової суми із зобов»язанням її повернення у визначений строк, вона є документом, що підтверджує боргове зобов»язання та доказом укладання договору позики та отримання коштів відповідачем від позивача.

З матеріалів справи вбачається, що взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав в повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 12 589 доларів США.

Згідно зі статтею 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим частина друга статті 524 та частина друга статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Вказана правова позиція щодо застосування вказаних норм права, висловлена Верховним Судом України в постановах від 21.12.2016 року у справі № 6-1672цс16, від 01.03.2017 у справі № 6-284цс17.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 12589 доларів США, що за курсом НБУ на день розгляду справи становить ( 1 долар США =26,3грн) 331105 ( триста тридцять одна тисяча сто п"яьть ) грн.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по справі.

Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі понесені останнім на оплату судового збору в розмірі 3311 ( три тисячі триста одинадцять) грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.207,510,526,530,533, 1047 ЦК України, ст..12,13,76-81,141,263,264,265,352,354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості- задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 ( проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 ( проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2) заборгованість у розмірі 331 105 ( триста тридцять одна тисяча сто п»ять грн. 00 коп)

Стягнути з ОСОБА_3 ( проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 ( проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 3311 ( три тисячі триста одинадцять) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи ( вирішення питання) без повідомлення ( виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

ОСОБА_2 проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2.

ОСОБА_3 проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г.Кучина