Справа № 295/9433/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" жовтня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

24.07.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, у якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 04 листопада 1995 року Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 2297.

В обґрунтування вимог позивач пояснив, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння з питань подружнього життя. Спільне небажання поступитися власними інтересами на користь сімї призвели до суттєвого погіршення стосунків, втрати почуття кохання, взаємної поваги, що унеможливлює нормальне існування сімї. Подальше збереження шлюбу неможливе.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 10.08.2018 вказану справу передано на розгляд до Корольовського районного суду м. Житомира (а.с.12-13).

04.09.2018 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2018, справу передано судді Рожковій О.С.

Ухвалою судді від 05.09.2018 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.18-19).

Від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив не стягувати судовий збір з відповідача, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечувала (а.с.23,24).

На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3,4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Так, згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, згідно свідоцтва про шлюб серії І-ТП №020612, сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають шлюбі, зареєстрованому 04 листопада 1995 року Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №2297.

Сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері.

Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Згідно із вимогами ст.157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Як вбачаються зі змісту позовної заяви, спору про місце проживання дитини між сторонами немає.

З урахуванням обставин справи, позиції сторін щодо подальшого збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу, а тому позовна заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст..ст. 5, 12, 13, 81,258, 25, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Розірвати шлюб між громадянами України, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 04 листопада 1995 року Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 2297.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач:

ОСОБА_1,

проживає та зареєстрований за адресою:

м.Житомир,

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач:

ОСОБА_2,

зареєстрована за адресою:

м.Житомир, Бугайченка (ОСОБА_4),6 кв.1

РНОКПП НОМЕР_2

Cуддя О. С. Рожкова