Постанова

Іменем України

26 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 320/364/17-ц

провадження № 61-39568св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

ОлійникА. С. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Комунальна установа «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргуОСОБА_4 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 травня 2017 року у складі судді Редько О. В. та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року у складі колегії суддів: Подліянової Г. С., Дашковської А. В., Кримської О. М.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Комунальної установи «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» (далі - КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка») про визнання права на безоплатне надання сучасних стандартів медичної допомоги.

В обґрунтування позову, з урахуванням його уточнень, ОСОБА_4 зазначив, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 липня 2011 року КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» зобов'язано провести йому безкоштовне зубопротезування та визнано за ним право на безоплатне зубне протезування усіма видами протезування (методами лікування) зубів без обмежень (за винятком протезування з дорогоцінних металів) за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, без встановлення йому норми витрат коштів на зубне протезування.

Станом на сьогоднірішення судуневиконано. Головний лікар КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» вказав, що рішення суду виконанню не підлягає, оскільки позивач вимагає проведення безоплатної дентальної імплантації зубів, яка є сучасним високоспеціалізованим видом медичної допомоги, яка в установах охорони здоров'я надається тільки на умовах платних послуг.

Згідно з висновком медичного обстеження стоматологічного хворого ОСОБА_4 Державної установи «Інститут стоматології НАМН України» від 26 листопада 2014 року № 1216 позивач потребує реабілітації з використанням методу дентальної імплантації зубів з проведенням кісткової пластики нижньої щелепи для відновлення потрібних обсягів кістки з подальшим раціональним протезуванням незнімними ортопедичними металокерамічними конструкціями.

09 лютого 2016 року, згідно з листом-директивою Міністерства охорони здоров'я України № 3.12-1026/1236-зв, спрямованого на адресу Департаменту охорони здоров'я Запорізької обласної державної адміністрації, Міністерства охорони здоров'я України, визнано вимогу позивача щодо надання високоспеціалізованої медичної допомоги з лікування зубів і наказано Департаменту охорони здоров'я Запорізької обласної державної адміністрації забезпечити його необхідною медичною допомогою, відповідно до медичних показань, у межах бюджетного фінансування. Однак відповідач КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» лікування зубів, згідно з рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 липня 2011 року, вимогами листа-директиви Міністерства охорони здоров'я України від 09 лютого 2016 року № 3.12- 1026/1236-зв і його вимогами щодо лікування зубів, не здійснила. Направлення на лікування зубів до високоспеціалізованої медичної установи Міністерства охорони здоров'я України йому не надано.

Понад шість років ОСОБА_4 з вини відповідача зазнає моральних, фізичних і психічних страждань.

З урахуванням викладеного, позивач просив суд визнати за ним право на безоплатне надання йому за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, сучасних стандартів медичної допомоги в державних і комунальних закладах Міністерства охорони здоров'я України, визнати за ним право на безоплатну імплантацію зубів із застосуванням лазерної хірургії з установкою йому незнімних мостових зубних протезів із металокерамічного матеріалу чи фарфору.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 травня 2017 року в позові відмовлено.

Додатковим рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 жовтня 2017 року в позові про визнання права на безоплатне надання за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, сучасних стандартів медичної допомоги в державних і комунальних закладах Міністерства охорони здоров'я України, визнання права на безоплатну імплантацію зубів із застосуванням лазерної хірургії з установкою незємних мостових зубних протезів із металокерамічного матеріалу чи фарфору відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відсутні законні підстави для задоволення позову та визнання за позивачем права на безоплатне надання йому за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, сучасних стандартів медичної допомоги в державних і комунальних закладах Міністерства охорони здоров'я України, визнання за ним права на безоплатну імплантацію зубів із застосуванням лазерної хірургії з установкою йому нез'ємних мостових зубних протезів із металокерамічного матеріалу чи фарфору, та покладення виконання цих робіт саме на відповідача КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка».

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення. Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 травня 2017 року та додаткове рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 жовтня 2017 року залишені без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов обгрнутованого висновку про недоведеність вимог. Крім того, позивачу в допомозі відмовлено не було, оскільки проводилось відповідне лікування, йому пропонувалосяпротезування за показаннями на виконання рішення суду, внаслідок неодноразових відмов від протезування надано направлення до Державної установи«Інститут стоматології НАМН України», неодноразово проводилася корекція тимчасових кап та їх фіксація (капи виготовлені у Державній установі «Інститут стоматології НАМН України»). На виконання рішення Клініко-експертної комісії Департаменту охорони здоров'я облдержадміністрації від 30 вересня 2015 року позивач був запрошений до поліклініки для виконання рекомендацій комісії. Позивачу пропонувалось виготовлення нових тимчасових кап у КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка», однак, пацієнт відмовився, пояснивши тим, що він очікує рішення суду.

У липні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення судів першої та апеляційної інстанцій, у якій просить скасувати вказані судові рішення.

16 липня 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_4

У серпні 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» на касаційну скаргу ОСОБА_4

У вересні2018 року справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що у виконанні рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 05 липня 2011 року у справі про проведення безкоштовного зубопротезування ОСОБА_4 відповідач відмовив.

Судами першої та апеляційної інстанцій порушено принцип верховенства права, оскільки відсутні підстави для відмови в позові.

Відзив на касаційну скаргу мотивовано тим, що ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 жовтня 2014 року частково задоволено скаргу КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» та встановлено факт відсутності в діях службових осіб КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» ознак невиконання судового рішення, що доведено належним чином та не потребує додаткового доведення у розгляді іншої справи.

Доводи позивача є надуманими та такими, що не відповідають встановленим у справі обставинам справи.

Проведена на вимогу позивача комплексна судово-медична експертиза не встановила порушень у діях відповідача та інших медичних установ.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваних судових рішень, обговоривши доводи касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, постійна колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання права на безоплатне надання сучасних стандартів медичної допомоги, для проведення позачергового безкоштовного незнімного зубопротезування порожнини рота із металокерамічного матеріалу шляхом дентальної імплантації з нарощуванням кісткової тканини для імплантації, як такі, що не відповідають вимогам норм статей 6-8, 35-3 та 38 Закону України «Основи законодавства про охорону здоров'я» та порушує його безспірне право (позбавляє його безспірного права) ветерана війни - інваліда війни, на повне позачергове безкоштовне зубопротезування порожнини рота із металокерамічного матеріалу, передбаченого статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 липня 2011 року у цивільній справі № 2-1587/2011 року.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 липня 2011 року позов ОСОБА_4 до КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» Мелітопольської міської ради Запорізької області про порушення соціальних прав учасника бойових дій, проведення безкоштовного зубопротезування та стягнення шкоди задоволено частково. Зобов'язано КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» провести безкоштовне зубопротезування. Стягнуто з КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» 44,40 грн суму сплаченої за покриття залізних коронок золотим напиленням (а. с. 117-119).

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 листопада 2011 року заяви КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» та ОСОБА_4 про роз'яснення рішення суду, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» Мелітопольської міської ради про порушення соціальних прав учасника бойових дій, проведення безкоштовного зубопротезування та стягнення шкоди, задоволено. Роз'яснено рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 липня 2011 року, зазначаючи, що за цим рішенням зобов'язано КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» провести ОСОБА_4 безкоштовне повне протезування порожнини роту із металокерамічного матеріалу (а. с. 121).

Вказане рішення суду набрало законної сили та 21 листопада 2011 року, відкрито виконавче провадження та розпочато його примусове виконання.

Під час судового розгляду судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що виконання вказаного рішення суду триває.

Після ухвалення рішення Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області від 05 липня 2011 року щодо зобов'язання відповідача провести позивачу повне безкоштовне першочергове зубопротезування порожнини роту з металокерамічного матеріалу, відповідач звернувся до УПСЗН Мелітопольської міської ради з проханням розглянути питання щодо виділення додаткових коштів на пільгове зубопротезування позивача. Надалі за ініціативою відповідача винесено ухвалу суду, згідно з якою встановлено матеріал, яким необхідно провести таке зубопротезування. З метою виконання рішення суду, розпочато підготовку порожнини рота позивача до протезування та позивач направлявся на клініко-експертну комісію Управління охорони здоров'я Запорізької обласної державної адміністрації, яка встановила, що на момент огляду протезування порожнини рота позивача будь-яким видом постійної ортопедичної конструкції, у тому числі металокерамічної, неможливе.

Усупереч вказаного рішення суду ОСОБА_4 відмовився від такого протезування, оскільки вимагає безкоштовне повне незнімне протезування порожнин роту на імплантах, незважаючи на те, що відповідач не має ліцензії на такий різновид діяльності, підготовленого персоналу та медико- стоматологічного обладнання, про що зафіксовано як у медичних документах, так і в акті державного виконавця від 15 січня 2014 року, за результатом якого відповідною постановою закінчено виконавче провадження, яку позивачем оскаржено не було.

За результатами розгляду подання органів державної виконавчої служби рішенням СЕ Мелітопольського МВ ГУМВС України закрито кримінальне провадження у зв'язку з відсутністю в діях посадових осіб відповідача будь-яких ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382 КК України за невиконання судового рішення.

За клопотанням позивача проведено судову експертизу щодо вчинення порушення діями відповідача.

Відповідно до пункту 5 висновку судової комплексної медично-стоматологічної експертизи від 05 лютого 2016 року № 124, 8/к у консультативному висновку спеціаліста головного позаштатного стоматолога Департаменту охорони здоров'я Запорізької обласної державної адміністрації від 23червня 2014 року зазначено: пацієнту ОСОБА_4 рекомендовано відновлення оюнозійного співвідношення зубних рядів шляхом поетапного відновлення прикусу тимчасовими пластмасовими протезами або капами з наступним виготовленням постійних металокерамічних протезів. Відновлення кінцевого дефекту нижньої щелепи знімним протезом, від якого заявник відмовився. За наявності вузького альвеолярного гребня, відсутності перехідної складки, недостатності висоти кістки тіла нижньої шелепи усунення кінцевого дефекту нижньої щелепи за допомогою імплантів неможливе. У випадку отримання позитивного результату після проведення костно-пластичних операцій щодо збільшенню об'єму кістки, можливе встановлення імплантів, що в умовах бюджетних лікувальних закладів області не проводиться (а. с. 40-74).

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» є бюджетним лікувальним закладом Запорізької області, проведення у ній необхідних заходів із повним нез'ємним зубопротезуванням порожнини рота з металокерамічного матеріалу на імплантах - не може бути проведено.

Згідно з пунктом 6 вказаного висновку, та листа Міністерства охорони здоров'я України від 02 червня 2016 року № 3.12-58/327-16 та згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 389 «Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї» визначено перелік категорії громадян України, які відповідно до чинного законодавства мають право на пільгове зубне протезування. Зазначеним у переліку категоріям громадян за медичними показаннями зубні, зубощелепні та лицьові протези виготовляються безкоштовно (за винятком протезування із дорогоцінних металів, кераміки, металокераміки, цільнолитих, металопластмаси, нітрит-титанового покриття, бюгельного протезування, імплантатів) (а. с. 115).

Виготовлення зубних протезів із золота та інших дорогоцінних металів (крім срібного припою), кераміки, металокераміки цільнолитих, металопластмаси, нітрит-титаного покриття, бюгельного протезування, імплантатів проводиться повністю за рахунок замовника, за винятком протезування суцільнолитими конструкціями з облицюванням пластмасою або керамікою за медичними показаннями, підтвердженими висновками МСЕК та ЛКК.

У пункті 5 вказаних висновків у межах Запорізької області підприємств, установ чи організацій, які можуть провести безоплатне повне нез'ємне зубопротезуванні порожнини рота з металокерамічного матеріалу на імплантатах, немає.

Вказані обставини також встановлені у справі за позовом ОСОБА_4 до КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» про порушення соціального права інвалідів війни на позачергове зубопротезування, відшкодування моральної шкоди (провадження № 22ц-778/3829/16), рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 липня 2016 року впозові ОСОБА_4 відмовлено. Зазначене рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 03 листопада 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 жовтня 2017 року.

Верховний Суд зауважує, що доводи касаційної скарги про те, що відповідач відмовив ОСОБА_4 у протезуванні є необґрунтованими з огляду на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 05 липня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» про порушення соціального права інваліда війни на позачергове зубопротезування, відшкодування моральної шкоди (а. с. 17-25), яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 03 листопада 2016 року встановлено, що 10 листопада 2010 року ОСОБА_6 звернувся до ортопедичного відділення КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» з метою надання йому допомоги з протезування, який, як учасник бойових дій, має право на першочергове протезування. Під час огляду пацієнта встановлено діагноз: «Дефект твердихтканин зубів. Патологічне стирання». Визначено потребу у протезуванні шести коронок. Пацієнт був згоден на протезування, призначено час і день наступного відвідування лікаря. У визначений час пацієнт на прийом до лікаря не з'явився. Наступного разу пацієнта обстежено комісією, призначеною наказом головного лікаря (№ 18), за результатами якого сформульовано діагноз: «Вторинна часткова адентія, порушення жувальної ефективності 24 %. Глибокий прикус, патологічне стирання зубів на фронтальній ділянці. Пародонтоз І ступеню». Рекомендовано санацію порожнини рота. Складено план лікування і протезування, який може бути скорегований після зняття коронок. Пацієнту запропоновано перелік заходів щодо лікування та протезування порожнини рота, проте ОСОБА_4не погодився із запропонованим характером стоматологічної допомоги, звернувшись із вимогою надання йому медичної допомоги з конкретного матеріалу (металокераміки), у конкретний спосіб (нез'ємний із застосуванням імплантату) та на безоплатній основі. Затримка надання медичної допомоги пацієнту ОСОБА_4у КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» викликана неявкою пацієнта у зазначений час до лікувального закладу, незгода пацієнта із способом (та матеріалами) надання йому медичної допомоги, вирішення питання фінансування необхідних робіт, тривала переписка пацієнта та адміністрації клініки з метою уточнення технічних моментів надання йому допомоги, у тому числі, із органами суду, бажання пацієнта отримати медичну допомогу в інших лікувальних заходах тощо. ОСОБА_4стоматологічна допомога надавалася нерегулярно та не у повному обсязі, проте причини цього не є медичними (а. с. 26-37).

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» є бюджетною установою і не може проводити високовартісну імплантацію і кісткову пластику, так як не має відповідного обладнання і спеціально навчених фахівців, що підтверджується Актом державного виконавця від 15 січня 2014 року та висновком Клініко-експертної комісії Департаменту охорони здоров'я Запорізької облдержадміністрації від 23 червня 2014 pоку, оскільки ці операції в умовах бюджетних лікувальних закладів області не проводяться.

Такі різновиди стоматологічної допомоги згідно з листом Міністерства охорони здоров'я України від 02 червня 2016 року № 3.12-58/327-16 виконуються виключно на платній основі. У бюджетних медичних установах лікувально-хірургічна допомога надається безкоштовно.

Згідно з положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 17 вересня 1996 року № 1138, до переліку платних послуг, які має право надавати бюджетна медична установа, відноситься тільки зубопротезування. Виготовлення зубних протезів із золота та інших дорогоцінних металів (крім срібного) кераміки, металокераміки цільнолитих, металопластмаси, нітрит-титаного покриття, бюгельного протезування, імплантатів проводиться повністю за рахунок замовника, за винятком протезування суцільнолитими конструкціями з облицюванням пластмасою або керамікою за медичними показниками, підтверджених висновками МСЕК та ЛКК.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» не вирішує питання фінансування лікувальних та протезувальних заходів в інших установах.

У Державній установі «Інститут стоматології Національної Академії медичних наук України» (м. Одеса), куди ОСОБА_4 направлено Департаментом охорони здоров'я Запорізької обласної державної адміністрації за зверненням адміністрації КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» до міського відділу охорони здоров'я, Департаменту охорони здоров'я облдержадміністрації, було розпочато лікування та підготування до зубопротезування. Лікування перервано внаслідок відсутності фінансування.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що доказів на підтвердження доводів позивача щодо протипоказання протезування на з'ємних протезах, позивачем надано не було, медичне обґрунтування чого матеріали справи не містять.

Доводи касаційної скарги не спростовують встановлені судами обставини, зокрема, що позивач не погодився із запропонованим видом протезування (протезування нез'ємними металокерамічними конструкціями і частково з'ємним протезом), вимагаючи провести йому дентальну імплантацію з проведенням кісткової пластики. У медичних документах було зафіксовано неодноразову відмову позивача від протезування у спосіб, визначений судом, а також в актах Державної виконавчої служби.

Згідно із статтею 400 ЦПК України у Верховного Суду відсутні повноваження встановлювати обставини справи, оцінювати докази та перевіряє судові рішення у касаційному порядку в межах доводів касаційної скарги.

Відповідно до вимог статті 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судами встановлено, що позивач звернувся з вказаним позовом до КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка», однак відповідач є бюджетною установою і не може проводити високовартісну імплантацію і кісткову пластику, оскільки відсутнє відповідне обладнання і спеціально навчені фахівці.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і надали їм належну оцінку, правильно встановили обставини справи та ухвалили судові рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене, Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_4, а доводи касаційної скарги таких висновків не спростовують, зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди ОСОБА_4 із ухваленими у справі судовими рішеннями.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди із судовими рішеннями.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 травня 2017 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

В.О. Кузнєцов

Г.І. Усик