РІШЕННЯ

іменем України

23 серпня 2018 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Бабічевої Л.П.,

за участю секретаря судового засідання Діброви А.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Сватове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, в обґрунтування якого зазначила, що з 05 січня 2006 року, перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований міським відділом запису актів громодянського стану адміністрації Новодеревеньківського району Орловської області Російська Федерація, актовий запис № 02. Позивач в своїй заяві зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося в зв'язку з тим, що у кожного з них різні інтереси і погляди на подружнє життя, в зв'язку з чим виникають непорозуміння. Останні роки їхнього подружнього життя вони провели як сторонні люди, почуття любові один до одного та взаємоповаги не поєднують. Фактично сім'я припинила своє існування. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З квітня 2018 року спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримують. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем.

Сторони у підготовче судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їхньою відсутністю, позивач наполягає на задоволенні позовних вимог та просить суд строк для примирення не надавати, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розгляд справи провести у його відсутність (а.с.7, 12).

Визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству, не порушує права чи свободи інших осіб, а тому приймається судом.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_2 від 05 січня 2006 року, між позивачем та відповідачем, відділом запису актів громодянського стану адміністрації Новодеревеньківського району Орловської області, Російська Федерація, зареєстровано шлюб, актовий запис №02 (а.с. 4).

Як вбачається із позовної заяви, сімейне життя між позивачем і відповідачем не склалося в зв'язку з тим, що у кожного з них різні інтереси і погляди на подружнє життя, в зв'язку з чим виникають непорозуміння. Останні роки їхнього подружнього життя вони провели як сторонні люди, почуття любові один до одного та взаємоповаги не поєднують. Фактично сім'я припинила своє існування.

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). З квітня 2018 року спільне господарство не ведеться, подружні стосунки сторони не підтримують. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам.

Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.

Приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

У відповідності до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач в своїй позовній заяві зазначила про те, що прохає суд при вирішенні питання про розірвання шлюбу, залишити їй прізвище «ОСОБА_1», яке було набуте у зв'язку із реєстрацією шлюбу.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на те, що відповідачем визнано позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та керуючись ст.ст. 12, 80, 141, 142, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 05 січня 2006 року, відділом запису актів громадянського стану адміністрації Новодеревеньківського району Орловської області, Російська Федерація, актовий запис № 02.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу ОСОБА_1 прізвище набуте у зв'язку із реєстрацією шлюбу - «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер:НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 судові витрати у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн., 40 коп.

Зобов'язати Управління державної казначейської служби України у Сватівському районі Луганської області повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер:НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з державного бюджету 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок судового збору, сплаченого відповідно до квитанцій АТ «Ощадбанк» № 12 від 21.05.2018 року на рахунок отримувача 0271, код отримувача 37928384, банк отримувача 804013 ГУ ДКСУ у Луганській області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд шляхом подачі в тридцяти денний строк апеляційної скарги з дня оголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Л.П. Бабічева