Справа № 574/1164/18 Провадження №2-о/574/99/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря судового засідання Кошелєвої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Буринська міська рада Буринського району Сумської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, уточнивши заявлені вимоги, просив встановити факт родинних відносин між ним та його померлим батьком ОСОБА_2 та про належність останньому державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 мотивуючи тим, що після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилася спадщина, яку він має намір оформити, будучи спадкоємцем за законом та прийнявши спадщину шляхом спільного постійного проживання. Коли він звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини було встановлено, що не підтверджуються його родинні відносини із спадкодавцем так, як в свідоцтві про народження по батькові батька зазначено «ОСОБА_2», замість правильного «ОСОБА_2». Також у державному акті на право приватної власності на землю по батькові спадкодавця невірно зазначено «ОСОБА_2», змість вірного «ОСОБА_2», яке зазначене у свідоцтві про смерть. Вказані обставини не дають йому можливості отримати свідоцтво про право на спадщину шляхом її нотаріального оформлення.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, уточнив заявлені вимоги та підтримав їх, просив справу розглянути без його участі, надавши до суду письмову заяву.

Представник заінтересованої особи про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився по невідомій причині.

З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у їх відсутності.

Оскільки сторони у судове засідання не з'явились, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Олександрівка, Буринського району, Сумської області помер батько заявника ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.6).

До спадщини, яка відкрилася після смерті останнього, ввійшла земельна ділянка площею 0,58 га на території Олександрівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку підтверджено державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 (а.с.10).

Заявник, являючись спадкоємцем за законом, прийняв спадщину відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявивши про відмову від неї, неспроможний належним чином оформити свої спадкові права в органах нотаріату, оскільки в свідоцтві про його народження по батькові батька зазначено «ОСОБА_2», замість правильного «ОСОБА_2». Крім того, в державному акті на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 виданому 20.11.2002 року Олександрівською сільською радою Буринського району Сумської області допущено помилку в написанні по батькові спадкодавця, вказано «ОСОБА_2» замість вірного «ОСОБА_2», як записано у свідоцтві про смерть, що вбачається з довідки Олександрівської сільської ради, свідоцтва про народження заявника, роз'ясненням приватного нотаріуса Головенської Л.В. з питання оформлення спадщини, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.5, 9, 11, 19).

Порядок заповнення та складання державних актів регламентувався відповідними інструкціями згідно часу їх оформлення, зокрема «Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» затвердженої наказом Держкомзему України від 04.05.1999 року №43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.06.1999 року за №354/3647, а також «Інструкцією про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою» затвердженої наказом Держкомзему України 22.06.2009 року №325 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 06.08.2009 року за №735/16751. При цьому жодна з них не передбачала можливості виправлень орфографічних чи технічних помилок у бланку державного акту, однак вони втратили чинність згідно наказів Міністерства аграрної політики та продовольства України від 03.07.2013 року №404 та від 09.09.2013 року №537.

Також, у зв'язку з внесенням змін до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з 01 січня 2013 року державні акти на право власності на земельні ділянки не видаються, однак документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними (п.10 ст.28-1 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державний земельний кадастр»). Ці обставини також підтверджуються і листом відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 03.10.2018 року (а.с.4).

Між тим, родинні відносини між ОСОБА_2 та заявником, щодо їх кровної спорідненості, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до п.п.1,6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Таким чином, даючи оцінку наведеним вище доказам, суд вважає, що заявник ОСОБА_1 є сином спадкодавця ОСОБА_2, а по батькові останнього, яке записано у свідоцтві про смерть та державному акті, в даному випадку є ідентичними, такими, що відповідають одній і тій самій особі спадкодавця, при цьому вказані розбіжності виникли через відхилення від орфографічних норм при міжмовному перетворенні.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про доведеність фактів, які просить встановити заявник та про необхідність задоволення заяви, оскільки від встановлення цих фактів залежить виникнення його майнових прав щодо спадкового майна, а встановлення вказаних фактів не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 7, 10, 12, 13, 23, 223, 247, 258, 259, 265, 268, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Буринська міська рада Буринського району Сумської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення задовольнити повністю.

Встановити факт про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 79 років в селі Олександрівка Буринського району Сумської області був батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса проживання: Сумська область, Буринський район, с. Олександрівка), реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Встановити факт про те, що державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданий 20.11.2002 року Олександрівською сільською радою Буринського району Сумської області на земельну ділянку площею 0,58 га, розташованої на території Олександрівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 79 роки в селі Олександрівка Буринського району Сумської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд (а з початком функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області) шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: